ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2018м. ДніпроСправа № 904/9545/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г.

за участю секретаря судового засідання Гриценко І.О.

за позовом Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Відповідача -1: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

Відповідача - 2: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз", м. Дніпро

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на боці Відповідача -1: Приватне акціонерне товариство "Укртрансгаз", м. Київ

про визнання права на споживання природного газу для виробництва теплової енергії

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 - представник за довіреністю № 34 від 04.01.2017

Від позивача: ОСОБА_2 - представник за довіреністю № 35 від 09.01.2018

Від відповідача - 1: ОСОБА_3 - представник за довіреністю № 14-84 від 14.04.2017

Від відповідача - 2: ОСОБА_4 - представник за довіреністю № 007.1Др - 248 -12 17 від 01.12.2017

Від третьої особи: ОСОБА_5 - представник за довіреністю № 52 від 03.01.2018

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" звернулось до господарського суду з позовом в якому просить (з урахуванням уточнень):

- зобов'язати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" виконувати свої зобов'язання за договором розподілу природного газу в опалювальному періоді 2017/2018 рік;

- визнати право КПТМ "Криворіжтепломережа" на споживання у жовтні 2017 року - березні 2018 року: 0,7 тис. куб. м. по договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії для релігійних організацій від 26.09.2017 № 3260/1718-РО-5/3; 12 820, 0 тис. куб. м. по договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню від 26.09.2017 № 3251/1718-ТЕ-5/3; 2 410,0 тис. куб. м. по договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями від 26.09.2017 № 3254/1718-БО-5/3; 10 340,0 тис. куб. м. по договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб'єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями від 26.09.2017 № 3257/1718-КП-5/3;

- зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" виконувати умови договорів від 26.09.2017 № 3260/1718-РО-5/3, від 26.09.2017 № 3251/1718-ТЕ-5/3, від 26.09.2017 № 3254/1718-БО-5/3, від 16.09.2017 № 3257/1718-КП-5/3 в частині виділення номінації та постачання природного газу в обсягах. зазначених в п.2.1 договорів;

- визнати підтвердженим оператором газотранспортної системи - ПАТ "Укртрансгаз" обсяг природного газу КПТМ "Криворіжтепломережа" на розрахунковий період жовтень 2017 року - березень 2018 року з реєстру НАК "Нафтогаз України";

- визнати підтвердженою ПАТ "Укртрансгаз" номінацію на обсяг природного газу з ресурсу НАК "Нафтогаз України", який буде прийнятий від НАК "Нафтогаз України" в точках виходу до газотранспортної системи на розрахунковому періоді жовтень 2017 - березень 2018 року для КПТМ "Криворіжтепломережа".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2017 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 11.12.2017.

11.12.2017 відповідач -1 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечував, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Відповідач - 2 надав відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечив.

В судовому засіданні представник ПАТ "Укртрансгаз" надав клопотання, в якому просить залучити його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці Відповідача - 1 з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 02.12.2013 № 882 "Про покладення функцій оператора Єдиної газотранспортної системи України" на ПАТ Укртрансгаз покладено функції оператора Єдиної газотранспортної системи України.

ПАТ "Укртрансгаз" надає Відповідачу- 1 та Відповідачу - 2 послуги транспортування природного газу на умовах, передбачених Кодексом газотранспортної системи, та виключно у межах наданих Відповідачем - 1 та Відповідачем - 2 номінацій.

У випадку задоволення позовних вимог у даній справі Відповідач - 1 та Відповідач - 2 будуть відбирати природній газ з газотранспортної системи понад подані номінації, що призведе до виникнення у негативних місячних небалансів.

Внаслідок цього, ПАТ "Укртрансгаз" буде змушений надавати Відповідачам послуги балансування обсягів природного газу для закриття негативних небалансів.

Тобто, ПАТ "Укртрансгаз" надає послуги балансування Відповідачам у випадку наявності негативного місячного небалансу, який виник у Відповідачів та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, і такі послуги надаються для врегулювання такого небалансу Відповідача.

Виходячи з наведеного, у випадку надання Позивачу Відповідачем - 2 послуг з розподілу природного газу з ресурсів Відповідача - 1 за договором № 3297/1718-КП-3 від 04.10.2017, це в свою чергу призведе до виникнення у Відповідачів негативних місячних небалансів, у зв'язку з чим ПАТ "Укртрансгаз" буде змушений надавати Відповідачам відповідні послуги з балансування таких обсягів природного газу.

Такі обставини вплинуть на права та обов'язки ПАТ "Укртрансгаз" щодо Відповідача- 1 та Відповідача - 2, як замовників послуг транспортування природного газу.

Сторони проти залучення ПАТ "Укртрансгаз" в якості третьої особи не заперечили.

Ухвалою від 11.12.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на боці Відповідача - 1: ПАТ "Укртрансгаз" та відкладено розгляд справи на 19.12.2017.

11.12.2017 третя особа після судового засідання подала до канцелярії суду письмові пояснення по справі, в яких зазначено про те, що відповідно до законодавства та умов договорів постачання компанією природного газу (надання номінацій) виробнику теплової енергії здійснюється виключно у разі виконання останнім, двох умов:

1. укладення з компанією договору постачання природного газу відповідно до законодавства;

2. забезпечення хоча б однієї з передбачених Положенням обов'язкових умов щодо розрахунків за природний газ.

У всіх інших випадках не має жодних правових підстав для постачання природного газу (надання номінації) виробнику теплової енергії за укладеним договором та, відповідно, для документального оформлення (підписання актів передачі-приймання) будь-яких обсягів природного газу з ресурсів компанії відносно такого споживача у розрахунковому періоді.

У поясненнях третьої особи зазначено, що на виконання вимог постанови Уряду від 22.03.2017 № 187 Компанія уклала з позивачем договори постачання природного газу, що використовуються для виробництва теплової енергії. Однак позивач не виконує умови, необхідні для отримання номінацій щодо обсягів природного газу, передбачені п. 12 Положення, а також спірних договорів, що унеможливлює виконувати компанії свої обов'язки як постачальника природного газу.

Крім того, у поясненнях третьої особи зазначено, що за отриманою від компанії інформацією станом на 09.11.2017 загальна заборгованість позивача за використаний природний газ складає 455,3 млн. грн., а заборгованість за наданим в компанію графіком погашення заборгованості становить 49,2 млн. грн.

19.12.2017 Відповідач -1 надав письмові пояснення, в яких зазначив, що умовами договору купівлі-продажу газу прямо встановлено, обов'язок Відповідача-1 не виділяти номінацію у разі порушення Позивачем п. 12 Положення про ПСО, обов'язок КПТМ "Криворіжтепломережа" з іншої сторони самостійно припинити/обмежити споживання газу за умов відсутності підтвердженого обсягу газу.

У судовому засіданні 19.12.2017 Відповідач-1 заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання додаткових заперечень.

Згідно з пунктом 1. Прикінцевих положень ЗУ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів " (Відомості Верховної ради, 2017, № 48, ст. 436) цей закон набирає чинності з дня початку роботи Верховного суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2016 р., № 31, ст. 545), опублікованим у газеті "Голос України".

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.11.2017 №2 "Про визначення дня початку роботи Верховного Суду" з 15.12.2017 починає роботу Верховний Суд.

Як зазначено у пункті 9 ГПК України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи виключні обставини та стадію вирішення даного спору (до набрання новим ГПК України законної сили), яка відповідає стадії підготовчого провадження, а саме визначенню обставин справи, які підлягають встановленню, та зібранню відповідних доказів, суд вважає за необхідне продовжити слухання справи зі стадії підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 19.12.2017 призначено підготовче судове засідання відповідно до ст.ст. 177-185 ГПК України до розгляду на 15.01.2018.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2018, відкладено підготовче судове засідання на 12.02.2018.

12.02.2018 позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представники відповідачів-1,2 проти позовних вимог заперечували з підстав викладених у відзивах на позовну заяву.

Представник третьої особи надав усні пояснення по справі.

Судовий процес фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 12.02.2018 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" та Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" укладено договори постачання природного газу №3260/1718-РО-5/3 від 26.09.2017 про постачання природного газу виключно для виробництва теплової енергії для релігійних організацій (а.с.17-26), №3251/1718-ТЕ-5/3 від 26.09.2017 про постачання природного газу виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (а.с.27-36), №3254/1718-БО-5/3 від 26.09.2017 про постачання природного газу виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями (а.с.37-46), №3257/1718-КП-5/3 від 26.09.2017 про постачання природного газу виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб'єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями (а.с.47-56).

В п. 2.1. договорів визначено планові обсяги постачання природного газу у період з жовтня 2017 до березня 2018 року включно, а саме:

- за договором №3260/1718-РО-5/3 від 26.09.2017 7,00 тис. куб. м.;

- за договором №3251/1718-ТЕ-5/3 від 26.09.2017 12 820,00 тис. куб. м.;

- за договором №3254/1718-БО-5/3 від 26.09.2017 2 410,00 тис. куб. м.;

- за договором №3257/1718-КП-5/3 від 26.09.2017 10 340 тис. куб. м.

Пунктом 2.4. договорів передбачено допущення відхилення споживання обсягу природного газу протягом відповідного місяця постачання газу в розмірі +/- 5% від підтвердженого постачальником планового обсягу (номінації) без узгодження сторін.

Постачальник застосовує процедуру подання номінацій та реномінацій відповідно до Кодексу газотранспортної системи з урахуванням інформації щодо балансування в більшу чи меншу сторону. Номінація надається в обсязі необхідному споживачу за цим договором за умови виконання споживачем пункту 12 Положення (п. 3.4. договорів).

За змістом п. 3.5. договорів, постачальник протягом трьох днів з моменту підтвердження оператором газотранспортної системи номінації повідомляє споживачу про розмір поданої номінації (крім випадків, коли номінація не надається) шляхом надсилання відповідного повідомлення на електронну адресу, зазначену споживачем у розділі 13 цього договору.

Відповідно до п.1 розділу 2 Правил постачання природного газу підставою для постачання природного газу споживачу є: наявність у споживача, об'єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб'єкту ринку природного газу.

Відповідно до п. 4 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2494, договір розподілу природного газу правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ об'єкта споживача до газорозподільної системи.

Підтверджений обсяг природного газу об'єм (обсяг) природного газу, виділений постачальником для потреб споживача, з яким укладено договір постачання природного газу на відповідний розрахунковий період, та підтверджений Оператором ГТС (включений до підтвердженої номінації) і доведений Оператору ГРМ у порядку, визначеному Кодексом ГТС.

Відповідно до залученої до матеріалів справи заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) № 0942039І54ВТ016 від 01.01.2016, саме підприємство відповідача-2 здійснює розподіл природного газу для задоволення потреб споживачів позивача за Типовим договором розподілу природного газу.

Відповідно до п. 1.1 Типового договору розподілу природного газу, цей Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об'єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

В пункті 2.1 договору визначено, що Оператор ГРМ зобов'язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Згідно з п. 9.1. договору, оператор ГРМ має право припинити/обмежити розподіл природного газу Споживачу в порядку та у випадках, передбачених Кодексом газорозподільних систем, у тому числі у разі несвоєчасної та/або неповної оплати послуг за цим Договором; відсутності підтвердженого обсягу природного газу у Споживача або перевищення його місячного підтвердженого обсягу природного газу.

25.10.2017 ПАТ "Дніпропетровськгаз" відповідач-2 направив позивачу повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання за відсутності підтверджених обсягів природного газу на 1 листопада 2017.

Зі змісту повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання вбачається, що підставою для відключення позивача від газових мереж є відсутність у нього підтверджених обсягів природного газу.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України №187 від 22.03.2017 року затверджено Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу. Цим Положенням на ПАТ Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" покладається обов'язок постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії за цінами, на умовах та у порядку, що визначені цим Положенням. Виробник теплової енергії до 1 квітня 2018 р. має право придбати природний газ у ПАТ НАК "Нафтогаз України" для виробництва теплової енергії та/або надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, релігійним організаціям та установам, що фінансуються за рахунок державного і місцевих бюджетів, за умови, що такий виробник, на якого станом на 30 вересня 2015 р. поширювалася дія статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання, виконав обов'язок щодо відкриття рахунків із спеціальним режимом використання" (пункт 12 Положення).

При цьому, суд зазначає, що вказаним нормативно-правовим актом не передбачено обов'язку ПАТ НАК "Нафтогаз України" постачати природний газ виробникові теплової енергії в залежність від категорій постачання ТКЕ-бюджет, ТКЕ-промисловість, ТКЕ-населення, тощо. Покладений Положенням обов'язок ПАТ НАК Нафтогаз України постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії не містить поділу залежно від того, для забезпечення потреб яких споживачів виробляється теплова енергія.

Крім того, з метою забезпечення безперебійного постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню Кабінет міністрів України прийняв розпорядження від 04.10.2017 р. № 720-р Про деякі питання опалювального сезону 2017/18, яким зобов'язала ПАТ НАК "Нафтогаз України" та постачальників природного газу до початку опалювального сезону 2017/18 року (далі - опалювальний сезон) видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені з ними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2016 р. № 357 "Про затвердження Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії" (Офіційний вісник України, 2016 р., № 46, ст. 1666), та з дотриманням принципу недискримінації, а операторів газорозподільних систем до початку опалювального сезону забезпечити постачання природного газу на джерела теплової енергії теплогенеруючих і теплопостачальних організацій.

Однак, як свідчать матеріали справи, ПАТ НАК Нафтогаз України, всупереч умов укладеного між сторонами договору, постанови Кабінету Міністрів України № 187 від 22.03.2017 року та розпорядження Кабінет міністрів України від 04.10.2017 р. № 720-р Про деякі питання опалювального сезону 2017/18" не видала позивачу номінацію на планові обсяги поставки газу.

Внаслідок відповідних дій ПАТ НАК Нафтогаз України щодо ненадання позивачу номінацій на плановий обсяг газу, у оператора ГРМ ПАТ Дніпропетровськгаз виник неврегульований небаланс обсягів природного газу листопаді 2017 р.

Однак, ненадання номінації на наступний місяць щодо планових обсягів постачання природного газу не звільняє ПАТ НАК "Нафтогаз України" від обов'язків постачати природний газ позивачу як споживачу за укладеними між ними договорами постачання природного газу №3260/1718-РО-5/3 від 26.09.2017 про постачання природного газу виключно для виробництва теплової енергії для релігійних організацій (а.с.17-26), №3251/1718-ТЕ-5/3 від 26.09.2017 про постачання природного газу виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (а.с.27-36), №3254/1718-БО-5/3 від 26.09.2017 про постачання природного газу виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями (а.с.37-46), №3257/1718-КП-5/3 від 26.09.2017 про постачання природного газу виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб'єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями (а.с.47-56).

При цьому, планові обсяги постачання природного газу визначені сторонами в п. 2.1. кожного з договорів, і такі обсяги постачання з огляду на умови п.п. 2.1. 2.3.,2.4. цих договорів, для позивача є узгодженими.

Таким чином, враховуючи умови договорів поставки, укладених між ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України та позивачем, норми наведених вище законодавчих та підзаконних нормативних актів, зокрема Постанови Кабінету Міністрів України № 187 від 22.03.2017 року та розпорядження Кабінет міністрів України від 04.10.2017 р. № 720-р Про деякі питання опалювального сезону 2017/18, суд вважає, що обсяги споживання природного газу позивачем не можуть бути кваліфіковані як несанкціонований відбір природного газу.

Отже, дії відповідача-1 порушують права позивача на отримання природного газу за договорами поставки та фактично позбавляють позивача можливості виконання покладених на нього функцій щодо забезпечення теплопостачанням населення, бюджетні та інші установи м. Кривого Рогу.

Крім того, згідно з положеннями пункту 5 глав 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи, що затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 30.09.2015 № 2493 номінацією є заявка замовника послуг транспортування, надана оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності).

Пунктом 2 глави 1 розділу ХІ вказаного Кодексу встановлено, що номінація повинна визначати обсяг природного газу по кожній точці входу та виходу (що може бути як фізичною, так і віртуальною), які замовляються замовником послуг транспортування. При цьому, якщо замовником послуг транспортування є постачальник, подана номінація повинна містити планові (замовлені) обсяги постачання природного газу у розрізі його споживачів та їх точок комерційного обліку (за необхідності) з визначенням їх EIC-кодів. Згідно з положеннями пункту 2 глави 2 розділу ХІІ Кодексу ГРМ за підсумками розрахункового періоду (місяця) Оператор ГРМ формує за кожним споживачем дані про його (їх) фактичне споживання природного газу (алокацію) та у порядку, визначеному Кодексом ГТС, передає їх до Оператора ГТС. Визначені Оператором ГРМ об'єми (обсяги) споживання природного газу по об'єктах споживача є обов'язковими у відносинах між постачальником та Оператором ГТС при наданні послуг з балансування та співставленні підтвердженого обсягу природного газу по об'єктах споживачів (затвердженої номінації) та його фактичного споживання (алокації).

Отже, вказаний підзаконний акт передбачає подання номінацій/алокацій природного газу виключно у розрізі замовників послуг транспортування природного газу та споживачів природного газу, без поділу таких номінацій/алокацій на підвиди постачання/споживання газу.

Відтак, відмова у наданні номінації, не узгоджуються з нормами законодавства та умовами укладених між сторонами договорів.

Статтею 13 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії ПАТ Дніпропетровськгаз щодо непідключення до газопостачання позивача здійснено всупереч вимогам ст. 13 Цивільного кодексу України, оскільки остання в виниклій ситуації мала можливість діти в інший спосіб не порушуючи при цьому права інших осіб, в т.ч. позивача, як підприємства щодо здійснює теплопостачання населенню та бюджетним установам м. Кривому Розі так і безпосередньо зазначених осіб.

Крім того, ст. 7 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2493 передбачено Порядок обмеження та припинення розподілу природного газу споживачам.

Посилання відповідача-1 на п. 12 Постанови Кабінету Міністрів України № 187 від 22.03.2017 року, як підставу для відмови у наданні номінацій є необґрунтованим, оскільки цей пункт не містить заборони у видачі номінацій при наявності заборгованості як такої, натомість містить кілька альтернативних варіантів отримання газу при наявності заборгованості за минули періоди, в тому числі, якщо станом на 23 число місяця, що передує місяцю постачання природного газу, рівень розрахунків виробника теплової енергії (без урахування штрафних санкцій) з додаванням суми оформлених відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. N 20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій", підписаних усіма учасниками розрахунків і переданих до органів Казначейства, але не профінансованих спільних протокольних рішень за усіма укладеними з НАК "Нафтогаз України" договорами постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо) становить не нижче 90 відсотків.

Крім того, згідно з п. 10 Постанови КМУ 187 від 22.03.2017, НАК "Нафтогаз України" не має права до 1 квітня 2018 р. відмовити у задоволенні заявки постачальника за умови виконання таким постачальником вимог статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" та/або пункту 4 цього Положення щодо відкриття поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять як плата за спожитий природний газ.

Суд також зазначає, що Конституція України визначає, що Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права (ст. ст. 1, 8 Конституції України).

Згідно зі ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

За змістом ст. ст. 21, 49, 50 Конституції України, права і свободи людини є непорушними. Кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля.

За змістом ст. 13, 16 Конституції України, забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України та забезпечення соціальної спрямованості економіки є обов'язком держави.

В силу ст. 8 Конституції України, наведені вище положення Конституції України як акту найвищої юридичної сили є нормами прямої дії.

Кодекс цивільного захисту України, Закон України Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення, Закон України Про охорону навколишнього природного середовища також встановлюють та деталізують гарантії прав громадян на безпечне для життя та здоров'я навколишнє природне середовище, екологічну безпеку.

Зокрема, гарантування та забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров'я та власності визначається як принцип здійснення цивільного захисту населення (ст. 4 Кодексу цивільного захисту населення).

Стаття 4 Закону України Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччю населення передбачає право громадян на безпечні для здоров'я і життя харчові продукти, питну воду, умови праці, навчання, виховання, побуту, відпочинку та навколишнє природне середовище.

Статтею 3 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища передбачено, що основними принципами охорони навколишнього природного середовища є пріоритетність вимог екологічної безпеки, обов'язковість додержання екологічних стандартів, нормативів та лімітів використання природних ресурсів при здійсненні господарської, управлінської та іншої діяльності; гарантування екологічно безпечного середовища для життя і здоров'я людей; запобіжний характер заходів щодо охорони навколишнього природного середовища.

Стаття 50 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища визначає, що екологічна безпека є такий стан навколишнього природного середовища, при якому забезпечується попередження погіршення екологічної обстановки та виникнення небезпеки для здоров'я людей.

Суд зазначає, що об'єкт споживання газу позивачем, на якому здійснюється виробництво тепла для надання послуг населенню та бюджетним установам зазначеного міста, є об'єктом підвищеної небезпеки. Припинення газопостачання в опалювальний період на цей об'єкт може призвести до виникнення надзвичайної ситуації на території де позивачем здійснюється теплопостачання за допомогою зазначеної котельні.

Статтю 1 Кодексу цивільного захисту України, надано наступні визначення:

Надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб'єкті господарювання на ній або водному об'єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров'ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об'єкті, провадження на ній господарської діяльності.

Небезпечна подія - подія, у тому числі катастрофа, аварія, пожежа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, епіфітотія, яка за своїми наслідками становить загрозу життю або здоров'ю населення чи призводить до завдання матеріальних збитків.

Об'єкт підвищеної небезпеки - об'єкт, який згідно із законом вважається таким, на якому є реальна загроза виникнення аварії та/або надзвичайної ситуації техногенного чи природного характеру.

Техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об'єктах, а також у суб'єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про теплопостачання державна політика у сфері теплопостачання базується на принципах забезпечення захисту прав та інтересів споживачів; додержання стандартів, правил і норм усіма суб'єктами відносин у сфері теплопостачання; забезпечення технологічної безпеки функціонування систем теплопостачання під час припинення газопостачання.

Постановою Кабінету міністрів України від 13 листопада 2013 року № 886 затверджено Методику визначення технологічного мінімуму споживання природного газу для об'єктів у сфері теплопостачання. Відповідно до п. 2 Методики, метою визначення технологічного мінімуму споживання природного газу для об'єктів у сфері теплопостачання є недопущення виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Із змісту Методики (п. 3, 4) вбачається, що технологічний мінімум повинен забезпечувати постачання газу виробникові теплової енергії у обсязі, який є достатнім для створення температури повітря закладів охорони здоров'я і дошкільних навчальних закладів +20°C; загальноосвітніх закладів і житлових будинків +18°C; температура гарячої води у споживачів становила не нижче +40°C.

Статтею 6 Закону України Про теплопостачання передбачено, що державна політика у сфері теплопостачання базується зокрема на принципах забезпечення захисту прав та інтересів споживачів, забезпечення технологічної безпеки функціонування систем теплопостачання під час припинення газопостачання, підвищення екологічної безпеки систем теплопостачання та ін.

Частиною 2 ст. 10 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища також передбачено, що діяльність, яка перешкоджає здійсненню права громадян на безпечне навколишнє природне середовище та інших їх екологічних прав, підлягає припиненню в порядку, встановленому цим Законом та іншим законодавством України.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів в Україні передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 6 статті 13 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Статтями 15-16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення;

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині вимог позивача про:

- зобов'язання Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" виконувати свої зобов'язання за договором розподілу природного газу в опалювальному періоді 2017/2018 рік;

- визнання права КПТМ "Криворіжтепломережа" на споживання у жовтні 2017 року - березні 2018 року: 0,7 тис. куб. м. по договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії для релігійних організацій від 26.09.2017 № 3260/1718-РО-5/3; 12 820, 0 тис. куб. м. по договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню від 26.09.2017 № 3251/1718-ТЕ-5/3; 2 410,0 тис. куб. м. по договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями від 26.09.2017 № 3254/1718-БО-5/3; 10 340,0 тис. куб. м. по договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб'єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями від 26.09.2017 № 3257/1718-КП-5/3;

- зобов'язання Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" виконувати умови договорів від 26.09.2017 № 3260/1718-РО-5/3, від 26.09.2017 № 3251/1718-ТЕ-5/3, від 26.09.2017 № 3254/1718-БО-5/3, від 16.09.2017 № 3257/1718-КП-5/3 в частині виділення номінації та постачання природного газу в обсягах. зазначених в п.2.1 договорів.

Стосовно позовних вимог про визнання підтвердженим оператором газотранспортної системи - ПАТ "Укртрансгаз" обсяг природного газу КПТМ "Криворіжтепломережа" на розрахунковий період жовтень 2017 року - березень 2018 року з реєстру НАК "Нафтогаз України"; визнання підтвердженою ПАТ "Укртрансгаз" номінацію на обсяг природного газу з ресурсу ПАТ НАК "Нафтогаз України", який буде прийнятий від НАК "Нафтогаз України" в точках виходу до газотранспортної системи на розрахунковому періоді жовтень 2017 - березень 2018 року для КПТМ "Криворіжтепломережа", суд зазначає наступне:

Відповідно до ч.3 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України, відповідачами є особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Судом встановлено, що заявляючи позовні вимоги до ПАТ "Укртрансгаз" позивач у заяві про уточнення своїх позовних вимог вказує третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на боці Відповідача - 1: ПАТ "Укртрансгаз", в якості відповідача-3.

Натомість, ПАТ "Укртрансгаз" у даній справі є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на боці Відповідача 1.

Відповідно до ст. 48 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених в частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Відповідач, замінений іншим відповідачем, має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача. Питання про розподіл судових витрат вирішується в ухвалі про заміну неналежного відповідача.

За змістом вищевказаної статті вбачається, що господарський суд має право замінити третю особу на належного відповідачалише за наявності поданого позивачем відповідного клопотання.

Оскільки позивачем не було подано клопотання про залучення до участі у справі в якості відповідача-3 - ПАТ "Укртрансгаз", відповідно до вимог ст.48 ГПК України, господарський суд позбавлений правових підстав здійснювати таке залучення за своєю ініціативою, а тому позовні вимоги заявлені позивачем до ПАТ "Укртрансгаз" задоволенню не підлягають.

Щодо заяви позивача про забезпечення позову, господарський суд зазначає наступне:

У заяві про забезпечення позову позивач просив суд заборонити ПАТ по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" вчинення дій, направлений на не вчинення/ відмову у здійсненні пуску газу для опалювального сезону 2017/2018 у звязку з відсутністю номінацій від ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та до вирішення даної справи по суті вчиняти будь-які дії по припиненню/обмеженню розподілу природного газу КПТМ "Криворіжтепломережа".

Так, в обґрунтування поданої заяви, позивач посилається на те, що ПАТ «НАК «Нафтогаз України» не виконує свого обовязку щодо подання номінацій, у звязку з чим ПАТ "Дніпропетровськгаз" може вчинити дії з припинення/обмеження розподілу природного газу позивачу.

Внаслідок таких дій ПАТ "Дніпропетровськгаз" буде обмежена господарська діяльність позивача з вироблення теплової енергії, і як наслідок не буде забезпечено населення, підприємства, установи та організації м. Кривого Рогу тепловою енергією, що може призвести до зриву опалювального сезону 2017/2018.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Разом з цим, у п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 р. № 16 роз'яснено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, за змістом пунктів 3, 9 зазначеної постанови пленуму необхідною умовою вжиття заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що не вжиття відповідних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Предметом позову у даній справі є вимоги позивача до ПАТ "Дніпропетровськгаз" про зобов'язання Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" виконувати свої зобов'язання за договором розподілу природного газу в опалювальному періоді 2017/2018 рік.

Одночасно з цим у заяві позивача про вжиття заходів забезпечення позову останній просить суд заборонити Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" вчинення дій, направлений на не вчинення/ відмову у здійсненні пуску газу для опалювального сезону 2017/2018 у звязку з відсутністю номінацій від ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та до вирішення даної справи по суті вчиняти будь-які дії по припиненню/обмеженню розподілу природного газу КПТМ "Криворіжтепломережа".

За викладених обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову, оскільки вжиття заходів до забезпечення позову, фактично є тотожнім задоволенню заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати у разі часткового задоволення позову покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 73, 74, 86, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" (49044, м. Дніпро, вул. Шевченко, 2, ідентифікаційний код 03340920) виконувати свої зобов'язання за договором розподілу природного газу в опалювальному періоді 2017/2018 рік, про що видати наказ.

Визнати право Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9, ідентифікаційний код 03342184) на споживання у жовтні 2017 року - березні 2018 року: 0,7 тис. куб. м. по договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії для релігійних організацій від 26.09.2017 № 3260/1718-РО-5/3; 12 820, 0 тис. куб. м. по договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню від 26.09.2017 № 3251/1718-ТЕ-5/3; 2 410,0 тис. куб. м. по договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями від 26.09.2017 № 3254/1718-БО-5/3; 10 340,0 тис. куб. м. по договору постачання природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб'єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями від 26.09.2017 № 3257/1718-КП-5/3, про що видати наказ.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) виконувати умови договорів від 26.09.2017 № 3260/1718-РО-5/3, від 26.09.2017 № 3251/1718-ТЕ-5/3, від 26.09.2017 № 3254/1718-БО-5/3, від 16.09.2017 № 3257/1718-КП-5/3 в частині виділення номінації та постачання природного газу в обсягах. зазначених в п.2.1 договорів, про що видати наказ.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9, ) суму 2400,00 грн. (дві тисячі чотириста грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз (49044, м. Дніпро, вул. Шевченко, 2, ) на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9, ) суму 2400,00 грн. (дві тисячі чотириста грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

В задоволенні заяви позивача про забезпечення позову - відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено - 13.02.2018.

Суддя ОСОБА_6