ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2018 р.Справа № 922/3932/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пак-Експо Лізинг", м. Славутич

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Іволжанський", м. Харків

про стягнення 732799,65 грн.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (дов. від 05.01.2018 р.)

відповідача - не зявився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пак-Експо Лізинг" 24.11.17 звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Іволжанський" про стягнення заборгованості у розмірі 732799,65 грн., з яких: 442914,13 грн. - основний борг; 48004,85 грн. - пеня; 5687,78 грн. - 3% річних; 14735,83 грн. - інфляційні втрати; 221457,06 грн. - штраф. Крім того, позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати. Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 22052017 від 22.05.2017 щодо своєчасної оплати за поставлений товар. Здійснюючи правове обґрунтування посилається на ст.ст. 525, 610, 625, 629 Цивільного кодексу України та ст.ст. 7, 20, 173, 174 ГК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27 листопада 2017 року було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі № 922/3932/17 та призначено її розгляд на 07 грудня 2017 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.12.2017, у звязку з набуттям чинності 15.12.2017 Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ГПК України викладено в новій редакції, вирішено розгляд справи № 922/3932/17 здійснювати в порядку загального позовного провадження, розпочато у справі підготовче провадження та призначено підготовче засідання на 10 год. 30 хв. 09.01.2018.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.01.2018 закрите підготовче провадження у справі № 922/3932/17 та призначено її розгляд по суті у судовому засіданні на 30.01.2018 р. об 11:30.

Представник позивача у судовому засіданні з розгляду справи по суті позов підтримав у повному обсязі, просить задовольнити його з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач правом на участь свого представника у судовому засіданні не скористався, відзив на позовну заяву не надав, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи по суті, відзиву на позовну заяву не подано, суд вирішив справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази надані до суду, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

22 травня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТП "Пак-Експо Лізинг" (позивач, постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Іволжанський" (відповідач, покупець) було укладено договір поставки № 22052017, відповідно до п.1.1. якого постачальник (позивач) зобов'язався поставити і передавати у власність покупцю (відповідачу) визначений цим договором товар, а покупець зобов'язався приймати цей товар та здійснювати його оплату.

Під товаром, що є предметом поставки за цим договором, розуміється: однокомпонентний політерний гвинтовий ковпачок (п. 1.2 договору).

Умовами пункту 1.3. договору передбачено, що назва, асортимнт, тип, кількість, ціна (без індексації), строки (терміни) поставки товару визначаються за домовленістю сторін та зазначаються у специфікаціях, які додаються до договору та є його невід'ємною частиною.

Відповідно до п. 8.1. договору, цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2017 року.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем були підписані наступні Специфікації: № 1 від 24.05.2017 щодо поставки товару на суму 221020,80грн. та № 2 від 02.06.2017 щодо поставки товару на суму 231893,33 грн. (арк. с. 13, 15).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання своїх зобов'язань за спірним договором поставив, а відповідач, відповідно, отримав товар: на підставі специфікації № 1 - на загальну суму 221020,80 грн., що підтверджується видатковою накладною № 1357 від 25.05.2017 р. на суму 11820,00 грн.; на підставі специфікації № 2 - на загальну суму 231893,33 грн., що підтверджується видатковою накладною № 1466 від 06.06.2017 р. Видаткові накладні, копії яких залучені до матеріалів справи (а.с.14, 16), підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 2.5. договору, оплата кожної партії товару здійснюється в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника у наступному порядку: 100% ціни кожної партії товару оплачуються покупцем протягом 16 днів з моменту поставки товару.

Однак, відповідач отриманий товар, як зазначає позивач, оплатив частково, сплативши позивачу лише 10000,00 грн.

Таким чином, судом з матеріалів справи встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за договором поставки № 22052017 та специфікаціями № 1 від 24.05.2017 р. та № 2 від 02.06.2017 р., поставивши відповідачу 25.05.2017 р. та 02.06.2017 р. відповідно товар на загальну суму 452914,13 грн., проте відповідач в порушення норм чинного цивільного та господарського законодавства України та умов спірного договору, розрахунок за отриманий від позивача товар на протязі 16 днів з моменту отримання конкретної партії товару в повному обсязі не здійснив (оплата 10000,00 грн), у зв'язку з чим неоплаченим залишився товари на суму 442914,13 грн.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, враховуючи вищевикладене, не надання відповідачем доказів здійснення своєчасної оплати поставленого товару, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов'язання з оплати поставленого ТОВ "ТП "Пак-Експо Лізинг" за договором поставки № 22052017 та специфікаціями № 1 від 24.05.2017 р. та № 2 від 02.06.2017 р. (видатковими накладними: № 1357 від 25.05.17, № 1466 від 06.06.17) товару на суму 442914,13 грн.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до статті 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З приписами статей 13, 74 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Матеріали справи містять докази виконання позивачем взятих на себе зобовязань за договором щодо своєчасної поставки відповідачу товару, обумовленого у специфікаціях, та не містять доказів в підтвердження оплати відповідачем заборгованості за поставлений товар, що є предметом позову, при цьому учасниками справи не зазначено про існування таких доказів.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач не надав суду належних доказів виконання домовленості або вмотивованих заперечень проти неї, а також враховуючи, що відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, вимоги позивача в сумі основного боргу у розмірі 442914,13 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тому, згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Умовами Договору, а саме пунктом 5.2, сторони передбачили, що при невиконанні покупцем строків оплати, у відповідності з п. 2.5. цього Договору, покупець сплачує постачальнику суму заборгованості з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочки, а також 3% річних за користування чужими грошовими коштами. Одночасно, у п. 5.3 договору, сторонами узгоджено, що у випадку прострочення оплати товару на 30 календарних днів, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 50% від ціни неоплаченого товару.

Приймаючи до уваги, що відповідач не виконав договірні зобов'язання по оплаті товару у строк передбачений у договорі, термін оплати перевищує 30 календарних днів з дня поставки товару, та враховуючи встановлену у договорі відповідальність за невиконання договірних зобов'язань одночасно у вигляді пені та штрафу, розрахунок яких, зроблений позивачем та перевірено судом, позовні вимоги в цій частині визнаються судом обґрунтовано пред'явленими, а відтак до стягнення підлягає сума пені у розмірі 48004,85 грн., нарахована за період з 12.06.2017 по 20.11.2017 р. та сума штрафу у розмірі 221457,06 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Позивачем за період з липня по жовтень 2017 року зроблений розрахунок інфляційних втрат, сума яких складає 14735,83 грн., та 3% річних за період з 12.06.2017 по 20.11.2017 р., сума яких складає 5687,78 грн., надані розрахунки відповідають вимогам чинного законодавства та відносинам, що склалися між сторонами, а тому нараховані суми інфляційних втрат та 3% річних підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги у даній справ задоволено у повному обсязі, тому судовий збір у розмірі 10992,00 грн. покладається на відповідача та підлягає стягненню з останнього на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Іволжанський" (61066, м. Харків, пр. Московський, 94, оф. 301; ідент. код 40488507) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пак-Експо Лізинг" (07101, Київська область, м. Славутич, вул. Ентузіастів, 7; ідент. код 38508974) 442914,13 грн. основного боргу, 48004,85 грн. пені; 5687,78 грн. - 3% річних, 14735,83 грн. інфляційних втрат, 221457,06 грн. штрафу та 10992,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Харківського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 07.02.2018 р.

Суддя ОСОБА_2