КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2018 р. Справа№ 910/16011/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Власова Ю.Л.

Буравльова С.І.

за участю секретаря судового засідання: Добрицької В.С.

учасники справи:

від позивача: Величко К.Г. довіреність № (ордер) ОД145006

від відповідача: Голосій Т.А. довіреність № б/н від 10.01.18

від відповідача: Рибак А.В. довіреність № б/н від 29.01.18

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київський завод шампанських вин "Столичний"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2017

у справі №910/16011/17 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний регіон"

до Публічного акціонерного товариства "Київський завод шампанських вин "Столичний"

про стягнення 1 217 092,90 грн

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду м. Києва передані позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Південний регіон" до публічного акціонерного товариства "Київський завод шампанських вин "Столичний" про стягнення 1 217 092,90 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ним та відповідачем 08.06.2017 укладено договір поставки №44. Станом на 13.09.2017 на виконання умов договору, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1 156 240,00 грн. Проте, відповідачем не здійснено своїх договірних зобов'язань в частині оплати за поставлений товар. У зв'язку з чим, позивач звернувся в суд з вимогами про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 1 156 240,00 грн, інфляційних втрат в розмірі 2 312,40 грн, 3% річних в розмірі 6 272,21 грн та пені в розмірі 52 268,38 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.11.2017 у справі №910/16011/1 позов задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Київський завод шампанських вин "Столичний" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний регіон" основний борг в розмірі 1 156 240 (один мільйон сто п'ятдесят шість тисяч двісті сорок) грн 00 коп., пеню в розмірі 52 268 (п'ятдесят дві тисячі двісті шістдесят вісім) грн 38 коп., інфляційні втрати в розмірі 2 312 (дві тисячі триста дванадцять) грн 40 коп., три проценти річних в розмірі 6 272 (шість тисяч двісті сімдесят дві) грн 21 коп. та 18 256 (вісімнадцять тисяч двісті п'ятдесят шість) грн 40 коп. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Київський завод шампанських вин "Столичний" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київський завод шампанських вин "Столичний" задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2017 у справі № 910/16011/17 скасувати і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Зокрема, скаржник вказував, що обов'язок ПАТ «КЗШВ «Столичний» здійснити розрахунок за поставлений товар залежить від настання юридичного факту - настання строку платежу, вказаному у погодженому Сторонами графіку. Проте, сторони не узгодили графік оплати, як це передбачено Договором поставки, тим самим, подія, у відповідності до якої виникає обов'язок у Відповідача оплати товар, не настала. Відповідач зазначав, що задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що графік оплати жодним чином не впливає па обов'язок Відповідача оплатити товар через 30 (тридцять) днів від дати поставки партії товару. Окрім того, судом першої інстанції безпідставно залишено поза увагою наступне. Оскільки згідно умов Договору поставки обов'язок оплатити товар прямо залежить від факту погодження сторонами графіку оплати, Апелянтом 11 вересня 2017 року було направлено позивачу проект графіку здійснення оплати за товар. Вказаний документ було отримано Позивачем 16 вересня 2017 року, що підтверджується описом, поштовим чеком та зворотнім повідомленням про вручення. Однак жодної відповіді чи пропозиції щодо погодження графіку здійснення платежів ПАТ «КЗШВ «Столичний» не отримало. Тобто, вказані обставини свідчать про те, що Відповідач не мав жодного наміру завдати збитків Позивачу, спричинити певних шкідливих наслідків, або ухилитись від виконання зобов'язань за Договором поставки. Більше того, Відповідачем були вжиті всі дії щодо погодження сторонами вищевказаного графіку, що додатково свідчить про його належне виконання зобов'язань.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.2017, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київський завод шампанських вин "Столичний" у справі №910/16011/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Андрієнко В.В., судді Власов Ю.Л., Буравльов С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київський завод шампанських вин "Столичний" прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 23.01.2018.

15.12.2017 набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України справи у судах апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

22.01.2018 до відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (прийом документів) Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив суд рішення Господарського суду м. Києва від 27.11.2017 у справі №910/16011/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

23.01.2018 до відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (прийом документів) Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшло письмове клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні.

23.01.2018 в судовому засіданні було оголошено перерву до 30.01.2018.

29.01.2018 до відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (прийом документів) Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшло письмове клопотання в порядку статті 42 ГПК України, де останній просив суд розгляну апеляційну скаргу по суті та винести законне і обґрунтоване рішення.

30.01.2018 від відповідача надійшли письмову клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні та про зупинення провадження у справі, вказані клопотання були відхиленні колегією суддів.

В судове засідання, яке відбулось 30.01.2018 з'явились представники позивача та відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Частиною 7 вказаної статті передбачено, що закінчивши з'ясування обставин і перевірку їх доказами, суд апеляційної інстанції надає учасникам справи можливість виступити у судових дебатах у такій самій послідовності, в якій вони давали пояснення.

Отже, враховуючи вищенаведене, головуючим суддею, з дотриманням норм процесуального права, було оголошено про судові дебати. Представник позивача заперечував щодо доводів наведених в апеляційній скарзі, з обґрунтуванням, які були викладені у письмовому відзиві на апеляційну скаргу, представник позивача наполягав на законності рішення суду першої інстанції, та просив суд залишити його в силі, з огляду на його законність та обґрунтованість. Представник відповідача, підтримав доводи наведені в апеляційній скарзі, з обґрунтуваннями, які були викладені в ній, та просив суд скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 27.11.2017 та задовольнити вимоги відповідача в повному обсязі.

Відповідно до частини 9 ст. 270 ГПК України, після закінчення дебатів суд виходить до нарадчої кімнати.

Отже, після проведення колегією суддів наради, головуючий суддя оголосив вступну та резолютивну частини постанови у даній справі, якою апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київський завод шампанських вин "Столичний" залишено без змін, а рішення Господарського суду м. Києва від 27.11.2017 без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст . 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.06.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Південний регіон" (постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Київський завод шампанських вин "Столичний" (покупець) укладено договір постачання №44.

Відповідно до п.1.1 договору, постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти і оплатити виноматеріал шампанських необроблений, далі за текстом - товар, для виробництва ігристих вин (шампанського) в наступному асортименті, орієнтовній кількості і за вказаними нижче цінами:

№Найменування виноматеріалу шампанського Од. виміруКількість Ціна з ПДВ 20% за 1 дал., грнСума з ПДВ 20%, грн
1Мускат білий, врожаю 2016 рікДал7 500,00160,001 200 000,00
Всього Дал7 500,00160,001 200 000,00
Відповідно до п.1.2 договору, загальна сума цього договору складає сумарну вартість товару, поставленого протягом терміну дії даного договору.

Товар (виноматеріал) поставляється партіями автомобільним транспортом. Партією поставки є один автомобіль (п.1.3 договору).

Згідно з п.4.1 договору, виноматеріал поставляється партіями, відповідно до заявок на постачання товару оформлених покупцем, з пункту відвантаження виноматеріалу в пункт призначення на умовах FCA - склад постачальника (Інкотермс у редакції 2010 року). Склад постачальника розташований за адресою: Одеська область, Саратський район, с. Заря, вул. Першотравнева, 229-А. транспортні витрати оплачуються покупцем.

Пунктами 4.3 та п. 4.4 договору передбачено, що заявка на поставку певної партії товару подається покупцем у письмові формі власноручно або передається електронною поштою, факсом, поштовим зв'язком (рекомендованим листом). Якщо інше не було додатково визначено сторонами в додатках, постачання товару повинно бути здійснено в строк, що не перевищує 2-х (двох) календарних днів від дати отримання постачальником заявки покупця.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2017 (п. 8.1 договору).

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору поставлено відповідачу товар на загальну суму 1 156 240,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними, які підписані та скріплені печатками/штампами сторін:

- 14 від 09.2017 на суму 416 000,00 грн;

- 15 від 09.2017 на суму 403 040,00 грн;

- 16 від 09.2017 на суму 337 200,00 грн.

В матеріалах справи наявні товарно-транспортні накладні на переміщення алкогольних напоїв на загальну суму 1156 240,00 грн, а саме:

- № 000015 від 09.06.2017 на суму 416 000,00 грн;

- № 000014 від 09.06.2017 на суму 403 040,00 грн;

- № 000016 від 09.06.2017 на суму 337 200,00 грн.

Як вірно було зазначено судом першої інстанції, про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору щодо поставки визначеного товару.

Відповідно до п.4.5 договору, право власності на виноматеріал переходить в момент отримання виноматеріалу покупцем на складі, місце якого вказано в п.4.1 цього договору. Усі ризики на товар, в тому числі пошкодження, втрата та інше переходить в момент переходу права власності.

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ч.2 ст.712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 692 ЦК України, яка регулює порядок оплати товару за договором купівлі-продажу, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

При укладенні Договору сторонами було визначено, що покупець проводить оплату кожної отриманої партії виноматеріалу шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, через 30 (тридцять) календарних днів від дати поставки партії товару, згідно затвердженого сторонами графіку (п.2.1 договору).

В матеріалах справи наявний наданий відповідачем графік здійснення оплати за товар (додаток №1 від 08.09.2017 до договору поставки №44 від 08.06.2017), який підписаний тільки відповідачем.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в матеріалах справи відсутній узгоджений сторонами графік здійснення оплати за товар.

Суд зазначає, що відсутність графіку не є підставою для зміни сторонами строку оплати, який визначено в п.2.1 договору, а саме: через 30 (тридцять) календарних днів від дати поставки партії товару.

Відповідно до статті 80 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже судом було встановлено, що строк виконання зобов'язання відповідачем порушено.

Таким чином, відповідач не сплатив позивачу за товар грошові кошти в розмірі 1 156 240,00 грн за договором поставки №44 від 08.06.2017.

Беручи до уваги вищенаведене та врахувавши надані суду докази не оплати за товар, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги позивача в частині стягнення основної заборгованості є такими, та підлягають задоволенню у сумі 1 156 240,00 грн.

В зв'язку з порушенням відповідачем умов Договору, позивач на підставі п. 5.5. Договору просить суд стягнути з відповідача на свою користь 52 268,38 грн - пені.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Як визначено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, згідно з п. 2 ч. 1 цієї норми, сплата неустойки.

Згідно з п. 5.5. Договору, за порушення терміну оплати що за порушення терміну оплати товару, згідно з п.2.1 договору, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від вартості неоплаченого товару за кожний календарний день прострочення платежу.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Отже, господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 52 268,38 грн.

Крім того, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача три проценти річних в розмірі 6 272,21 грн за період з 10.07.2017 по 13.09.2017 та індекс інфляції в розмірі 2 312,40 грн за липень 2017 року.

Щодо розміру втрат від інфляції суд зазначає наступне. Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, за розрахунком позивача, розмір втрат від інфляції складає 2 312,40 грн. Розрахунок відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому зазначена вимога підлягає задоволенню.

Щодо нарахування позивачем 6 272,21 грн - 3% річних колегія суддів зазначає наступне.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, за розрахунком позивача, розмір відсотків річних складає 6 272,21 грн. Відповідно, перевіривши розрахунок наданий позивачем колегія суддів дійшла висновку, що він відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому зазначена вимога підлягає задоволенню.

Сукупність вищезазначеного дає підстави дійти висновку про не порушення місцевим господарським судом вимог ст.ст. 86, 236 ГПК України щодо всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, розгляду всіх обставин справи підтверджених наявними у справі доказами, які мали бути досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи в їх сукупності, керуючись законом та нормами матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник, в розумінні статті 86 ГПК України, не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2017 у справі №910/16011/17, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судові витрати, згідно до ст. 129 ГПК України покласти на Публічне акціонерне товариство "Київський завод шампанських вин "Столичний".

Керуючись ст. 129, ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київський завод шампанських вин "Столичний" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2017 у справі №910/16011/17 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/16011/17.

Повний текст постанови складений та підписаний 07.02.2018.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді Ю.Л. Власов

С.І. Буравльов