ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2018 р.Справа № 922/4183/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Востполіпак", м.Харків,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод Салтівський", м.Харків,
про стягнення 43595,71 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2 (довіреність б/н від 19.12.2017);

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Востполіпак", м.Харків, звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібозавод Салтівський", м.Харків, заборгованості за Договором поставки № 7 від 11.01.2017 в сумі 43595,71 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем договірних зобов'язань в частині оплати за отриманий за договором товар.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у підготовче засідання та судове засідання з розгляду справи по суті не з'явився; відзив на позовну заяву не надав; про причину неявки суд не повідомив.

Відповідно до вимог ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обовязковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Тобто, в разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

З метою повідомлення відповідача про час та місце розгляду даної справи, судом засобами поштового звязку направлялись копії ухвал від 14.12.2017, 18.12.2018, 09.01.2018, 30.01.2018 на юридичну адресу останнього, зазначену в позовній заяві, та яка зазначена як місцезнаходження підприємства в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Копії ухвал від 14.12.2017 та від 18.12.2018 були отримані відповідачем, про що свідчить підпис його представника на повідомленнях про вручення поштового відправлення. Копії ухвал від 09.01.2018 та 30.01.208, надіслані на адресу відповідача: 61153 м.Харків, вул.Гвардійців-Широнінців, буд. 1 (згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), були повернуті на адресу суду з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

За таких обставин вбачається, що судом виконано процесуальний обов'язок щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог пункту 2.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, погодженої листом Вищого господарського суду України від 19.02.2013 та затвердженої наказом Державної удової адміністрації України від 20.02.2013 № 28, а тому відповідач, у розумінні вимог ст. 120 ГПК України, вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

При цьому, суд дійшов висновку, що неявка представника відповідача у судове засідання не перешкоджатиме розгляду справи по суті, у зв'язку з чим визнав за можливе розглянути справу за відсутності останнього, за наявними в матеріалах справи доказами, згідно ст. 202 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

11.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Востполіпак" (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод "Салтівський" (відповідачем) було укладено Договір поставки № 7, згідно п. 1.1. якого позивач, як постачальник, зобов'язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передати у власність відповідача, як покупця, а відповідач прийняти та оплатити поліпропіленову плівку з нанесенням друку (надалі - товар), в кількості, асортименті та по цінам, вказаними в узгоджених сторонами специфікаціях або накладних, які є невід'ємною частиною Договору.

Як визначено у пунктах 2.1., 2.2., 2.3. Договору, поставка товару здійснюється транспортом постачальника та за рахунок постачальника, за наступною адресою: м.Харків, вул.Гвардійців-Широнінців, 1 та вул.Польова, 55 (склади покупця). Постачальник здійснює поставку товару протягом 14 (чотирнадцяти) днів з моменту отримання заявки від покупця. В заявці вказується асортимент, кількість, ціна товару та дата його поставки. Асортимент, ціна та інші характеристики товарів, що постачаються, остаточно визначаються у товарних (товарно-транспортних) накладних, які мають відповідати замовленню. Відступлення у накладній від змісту замовлення допускається тільки за письмовою згодою покупця.

Згідно п. 4.3. Договору, розрахунок за товар, поставлений за цим договором, здійснюється в безготівковій формі в українській валюті - гривні, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, через установу банку згідно із правилами, передбаченими чинним законодавством України для безготівкових розрахунків, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту поставки товару. Датою поставки вважається дата, вказана в накладній, яка підтверджує отримання товару покупцем.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов Договору, позивачем було здійснено поставку товару відповідачеві на загальну суму 59930,21 грн., з урахуванням ПДВ., згідно наступних видаткових накладних:

- ВН № 61 від 02.02.2017, на загальну суму 885,00 грн. (строк оплати до 04.03.2017);

- ВН № 64 від 03.02.2017, на загальну суму 7249,50 грн. (строк оплати до 05.03.2017);

- ВН № 65 від 06.02.2017, на загальну суму 4230,00 грн. (строк оплати до 08.03.2017);

- ВН № 158 від 15.03.2017, на загальну суму 25803,00 грн. (строк оплати до 14.04.2017);

- ВН № 238 від 19.04.2017, на загальну суму 21792,71 грн. (строк оплати до 18.04.2017).

Поставлений товар було прийнято відповідачем, про що свідчить підпис на вказаних вище видаткових накладних в графі "Отримав" комірника - ОСОБА_1, яка діяла на підставі довіреності № 6 від 02.02.2017.

На виконання умов Договору відповідачем, згідно банківських виписок, було здійснено оплату товару наступним чином:

- 14.03.2017 - на суму 3000,00 грн.;

- 21.03.2017 - на суму 1334,50 грн.;

- 22.03.2017 - на суму 1000,00 грн.;

- 23.03.2017 - на суму 1000,00 грн.;

- 03.04.2017 - на суму 3000,00 грн.;

- 04.04.2017 - на суму 2000,00 грн.;

- 22.06.2017 - на суму 2000,00 грн.;

- 14.07.2017 - на суму 2000,00 грн.;

- 15.08.2017 - на суму 1000,00 грн.

Всього за поставлений товар по Договору поставки № 7 від 11.01.2017 відповідачем було перераховано на поточний рахунок ТOB "Востполіпак" 16334,50 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений по Договору поставки № 7 від 11.01.2017 товар складає 43595,71 грн.

01.11.2017 позивачем було направлено на адресу відповідача ОСОБА_3 звіряння взаємних розрахунків та претензію-вимогу від 01.11.2017 щодо сплати заборгованості (поштове відправлення з штрихкодовим ідентифікатором 162).

06.11.2017 відповідач отримав вищевказане поштове відправлення, про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідача на бланку повідомлення про вручення поштового відправлення, однак на претензію не відповів та заборгованість не сплатив.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Востполіпак" обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 692 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 29, 42, 86, 91, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод "Салтівський" (61153, м.Харків, вул.Гвардійців-Широнінців, буд. 1; р/р 191 в АБ "Південний", МФО 328209; код ЄДРПОУ: 47) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Востполіпак" (61039, м.Харків, вул.Виконкомівська, буд. 19; р/р 6848 в ПАТ "Укрексімбанк", МФО 351618, ) - заборгованість по Договору поставки № 7 від 11.01.2017 в розмірі 43595,71 грн.; витрати з оплати судового збору в розмірі 1600,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.02.2018 р.

Суддя ОСОБА_4