РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.02.2018Справа №910/23590/17

Суддя господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Айленд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Едісон К»

про стягнення 10 000,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Айленд» звернулося до господарського суду міста Києва із вказаною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Едісон К» про стягнення 10 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на виконання умов Договору №2702 про надання послуг від 01.01.2016 було перераховано на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Едісон К» вартість послуг у розмірі 10 000,00 грн., а відповідач своїх зобов'язань по наданню відповідних послуг не виконав, в зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.01.2018 було відкрито провадження у справі №910/23590/17, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов та роз'яснено, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, спір буде вирішений за наявними матеріалами справи у відповідності до приписів ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Вказана ухвала суду від 03.01.2018 була надіслана відповідачу 04.01.2018 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, однак поштове відправлення не було вручене відповідачу та було повернуте до суду 12.01.2018 у зв'язку з поміткою «не значаться», що підтверджується довідкою від 11.01.2018 відділення поштового зв'язку на відповідному конверті.

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ухвала суду від 03.01.2018 у даній справі була направлена відповідачем на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 01024, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 29, кв. 8.

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що ухвала суду від 03.01.2018 була вручена відповідачу 11.01.2018.

15.01.2018 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача на виконання вимог ухвали суду від 03.01.2018 надано документи для долучення до матеріалів справи.

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами справи з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив наступне.

01.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Айленд» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Едісон К» (виконавець) укладено договір №2702 про надання послуг (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого виконавець в порядку та на умовах визначених цим договором приймає на себе зобов'язання надати замовнику послуги по введенню у власний торгівельний заклад узгодженої сторонами продукції під ТМ «SHABO» шляхом надрукування меню, а також бере на себе обов'язок по стимулюванню попиту/збуту продукції ТМ «SHABO» у власному закладі в подальшому.

Перелік продукції, яку виконавець зобов'язується включити в меню власного торгівельного закладу, сторонами було погоджено у п. 1.2 Договору.

Пунктом 1.3 Договору сторони погодили, що об'єми продажів узгодженої в п. 1.2 Договору продукції у торгівельному закладі виконавця складатимуть не менше 1 400 літрів у період з 01.01.2016 по 31.10.2016.

У пункті 2.1 Договору сторонами було погоджено перелік послуг, які виконавець зобов'язався надати замовнику у період з 01.01.2016 по 31.10.2016 (строк передбачений п. 1.6 Договору).

Пунктами 2.1.4, 2.1.5, 2.1.6 Договору передбачено обов'язок виконавця надати замовнику для підписання акт приймання-передачі виконаних робіт (послуг) після створення та введення в дію меню в торгівельному закладі, але не пізніше 15.03.2016; щоквартально не пізніше 5-го числа наступного місяця, що йде за звітним, надавати акти приймання передачі виконаних робіт (послуг) на суму частки виконання об'єму продажу узгодженої продукції у звітному кварталі; надавати замовнику документи, що підтверджують виконання ним послуг по даному Договору.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Договору загальна вартість послуг виконавця становить 10 000,00 грн. без ПДВ та складається з: вартості послуг по введенню продукції в меню закладу, що становить 2 000,00 грн. без ПДВ та вартості послуг по стимулюванню попиту/збуту продукції ТМ «SHABO» в торгівельному закладі у період з 01.01.2016 по 31.10.2016, що становить 8 000,00 грн.

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що замовник перераховує виконавцю грошові кошти в сумі 10 000,00 грн. без ПДВ до 31.03.2016 на підставі виставленого виконавцем рахунку за умови його отримання замовником не менше ніж за 5 банківських днів до дати здійснення платежу.

У пункті 6.1 Договору визначено, що всі спори за цим Договором вирішуються шляхом переговорів. Претензія будь-якої сторони даного Договору розглядається іншою стороною в 10-денний термін з дати її одержання.

На виконання своїх зобов'язань за Договором позивачем було сплачено відповідачу суму коштів у розмірі 10 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №13259 від 31.03.2016.

У зв'язку із невиконанням відповідачем своїх зобов'язань з надання послуг позивач вказує, що звернувся до нього із претензією №8 від 12.01.2017, в якій просив повернути сплачені за Договором грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн. не пізніше 3 банківських днів з моменту отримання претензії на зазначені у останній банківські реквізити, однак відповідачем дана вимога виконана не була та не було надано відповіді на вказану претензію.

Спір у справі виник, на думку позивача, у зв'язку із невиконанням відповідачем своїх зобов'язань з надання послуг у встановлений у Договорі строк та неповерненням відповідачем передоплати, у зв'язку з чим позивач вказує на існування у нього заборгованості у розмірі 10 000,00 грн.

Договір є договором надання послуг, а тому права та обов'язки сторін визначаються в тому числі положеннями Глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509, 901 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Матеріалами справи (платіжним дорученням №13259 від 31.03.2016) підтверджується перерахування позивачем на рахунок відповідача передплати послуг згідно Договору у розмірі 10 000,00 грн.

Частиною 1 статті 570 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

З огляду на відсутність підстав вважати, що сторонами у Договорі було погоджено такий вид забезпечення виконання зобов'язання як завдаток, суд приходить до висновку, що сторонами було погоджено порядок оплати послуг, наданих згідно Договору, шляхом внесення авансу у розмірі 100% від загальної вартості послуг.

Позивач стверджує, а відповідачем не надано жодних доказів на спростування таких тверджень, що відповідач не виконав своїх зобов'язань з надання комплексу послуг, зазначених у п.п. 1.1, 1,3, 2.1 Договору у визначений у п. 1.6 Договору строк (з 01.01.2016 по 31.10.2016).

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У матеріалах справи відсутні докази, зокрема, у відповідності до п.п. 2.1.4, 2.1.5 Договору акти приймання-передачі виконаних робіт (послуг), які б підтверджували виконання ТОВ «Едісон К» своїх зобов'язань за Договором. А відтак суд прийшов до висновку про невиконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ч. 1, 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та спростування тверджень позивача про невиконання ТОВ «Едісон К» своїх зобов'язань за Договором не скористався.

Приписами ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на наведене та керуючись ч.ч. 1, 2, 4 ст. 13 та ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку про обґрунтованість тверджень позивача щодо невиконання відповідачем своїх зобов'язань з надання послуг за Договором.

У зв'язку з невиконанням ТОВ «Едісон К» своїх зобов'язань з надання послуг ТОВ «Айленд» стверджує, а відповідачем не спростовано таких тверджень, що звернулося до нього з претензією №8 від 12.01.2018 з вимогою повернути суму сплаченого авансу, проте відповідач проігнорував вказану претензію.

Пунктом 4.3 Договору визначено, що у разі порушення п. 1.3 Договору (з урахуванням умови, передбаченої п. 7.2 Договору) виконавець повертає замовнику по першій вимозі останнього грошові кошти у розмірі 100% від суми, зазначеної у п. 3.1 цього Договору.

Отже, сторонами у п. 4.3 Договору було погоджено, що у разі порушення п. 1.3 Договору (з урахуванням умови, передбаченої п. 7.2 Договору) виконавець повинен повернути замовнику по першій вимозі останнього аванс у розмірі 10 000,00 грн.

Враховуючи твердження позивача про направлення вимоги відповідачу про повернення суми сплаченого авансу, а також приймаючи до уваги, що позивачем було направлено на адресу відповідача примірник даної позовної заяви ще у грудні 2017 року, суд, керуючись ч.ч. 1, 2, 4 ст. 13, ч. 1 ст. 86 та ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, приходить до висновку, що станом на дату розгляду даного спору у ТОВ «Едісон К» наявне зобов'язання по поверненню позивачу передоплати у розмірі 10 000,00 грн., а строк його виконання настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача 10 000,00 грн. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Айленд» про стягнення з ТОВ «Едісон К» заборгованості у розмірі 10 000,00 грн. є правомірними та обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 13, 86, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Айленд» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Едісон К» (01024, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 29, кв. 8; ідентифікаційний код 40001660) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Айленд» (02105, м. Київ, просп. Ю. Гагаріна, буд. 9, кв. 24; ідентифікаційний код 31748637) заборгованість у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.В. Бойко