ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2018м. ДніпроСправа № 904/10087/17
ОСОБА_1

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідробуд-М", с. Тростянець, Львівська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром гарант плюс", м. Дніпро

про стягнення суми попередньої оплати у розмірі 244920грн.00коп., пені у розмірі 31812грн.75коп., 3% річних у розмірі 6160грн.00коп. та інфляційної складової у розмірі 25290грн.12коп.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, дов. №37 від 12.06.2017р.

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Гідробуд-М" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром гарант плюс" з позовом про стягнення суми попередньої оплати у розмірі 244920грн.00коп., пені у розмірі 32926грн.63коп., 3% річних у розмірі 5717грн.00коп. та інфляційної складової у розмірі 19468грн.09коп.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням договору поставки №СК 104-0085 від 27.09.2016р.

Позивач зазначає у позові, що на виконання умов договору меморіальним ордером №407 від 22.12.2017р. та платіжним дорученням №408 від 22.12.2016р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Гідробуд-М" перераховано на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром гарант плюс" суму предоплати за товар в загальному розмірі 244920грн.00коп.

Постачальник, в свою чергу, довірчі документи (талони пластикові, паперові або паливні скретч-картки) а придбану кількість ПММ покупцю не передав.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2017р. порушено провадження у справі та призначене судове засідання.

Заявою №б/н від 18.12.2017р. (а.с. 55 - 60) позивачем збільшено розмір позовних вимог.

Перевіривши повноваження особи, яка підписала заяву про збільшення розміру позовних вимог та дослідивши обставини, викладені в ній, суд прийняв заяву позивача до розгляду.

Таким чином, з урахуванням заяви, наданої позивачем предметом розгляду у справі є стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 244920грн.00коп., пені у розмірі 31812грн.75коп., 3% річних у розмірі 6160грн.00коп. та інфляційної складової у розмірі 25290грн.12коп.

15.12.2017р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017р. №2147VІІІ, чинної з 15.12.2017р.), передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В ухвалі господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2017р. у справі №904/10087/17 суд дійшов висновку, що вказану справу слід розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження. Також ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2017р. у справі №904/10087/17 відкладено розгляд підготовчого судового засідання на 16.01.2018р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2018р. суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 06.02.2018р.

Представник відповідача в судові засідання від 19.12.2017р., 16.01.2018р. та 06.02.2018р. не зявився, відзиву на позовну заяву не надав, що підтверджується матеріалами справи.

Ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2017р., 19.12.2017р. та 16.01.2018р. були направлені відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 05.12.2017р., який наявний в матеріалах справи (а.с. 52-54).

Поштові відправлення, якими на адресу відповідача направлялись ухвали суду, до господарського суду Дніпропетровської області повернуті не були.

Як вбачається з витягу з офіційного веб-сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта", ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2017р., не вручена Товариству з обмеженою відповідальністю "Пром гарант плюс" під час доставки 02.01.2018р.

Щодо ухвал господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2017р. та 16.01.2018р., то останні, відповідно до витягу з офіційного веб-сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта", вручені представнику відповідача особисто.

Відповідно до п. 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, відповідача відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи.

На день розгляду справи у судовому засіданні від 06.02.2018р. будь-яких письмових заяв та клопотань від відповідача щодо відкладення судового засідання до суду не надходило.

Відповідно до п. 9 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд може розглянути справу за наявними в ній доказами.

Враховуючи, що від відповідача повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні від 06.02.2018р. до господарського суду Дніпропетровської області не надходило, відзив на позовну заяву не подано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

27.09.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Пром гарант плюс" (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гідробуд-М" (далі - покупець) підписаний договір поставки №СК 104-0085 (далі - договір) (а.с. 11-12). За умовами зазначеного договору постачальник приймає на себе зобов'язання передати покупцю у власність товари, а покупець зобов'язується сплатити і прийняти вказаний товар.

Пунктами 1.2, 1.4, 3.1 визначено, що найменування, кількість та ціна товару визначається у накладних на товар.

Відповідно до пункту 4.1 договору оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в день виписки рахунку на товар, за цінами, що діють на момент надходження коштів. Ціна одного літру товару вказується у рахунку і дійсна протягом дня його виписки.

Згідно з п. 4.3 договору при ненадходженні оплати у термін, вказаний в п. 4.1 договору, постачальник повертає отримані кошти на розрахунковий рахунок покупця або здійснює поставку товару за цінами, які діють в день зарахування коштів за товар на розрахунковий рахунок постачальника з наступним переоформленням відповідного рахунку на оплату.

Пунктом 4.4 визначено, що після оплати товару на протязі 5-ти робочих днів постачальник зобов'язаний передати покупцю, а покупець зобов'язаний отримати від постачальника довірчі документи (талони пластикові, паперові або паливні скретч-картки) а придбану кількість ПММ, як підтвердження здійснення оплати товару.

Відповідно до пункту 5.1 договору строк поставки товарів - до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч-картки).

Пунктом 7.2 договору передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобов`язання за кожний день прострочення.

Згідно з п. 10.2 договору даний договір укладений терміном на 1 рік. У випадку, якщо жодна зі сторін письмово на виявила бажання припинити його дію даний договір вважається пролонгованим на наступний рік і на тих же умовах.

Пунктом 10.3 договору визначено, що цей договір може бути розірваний достроково за ініціативою однієї із сторін за умови письмового повідомлення іншої сторони за відсутності заборгованості.

На виконання умов договору меморіальним ордером №407 від 22.12.2017р. та платіжним дорученням №408 від 22.12.2016р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Гідробуд-М" перераховано на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром гарант плюс" суму предоплати за товар в загальному розмірі 244920грн.00коп.

Постачальник, в свою чергу, довірчі документи (талони пластикові, паперові або паливні скретч-картки) а придбану кількість ПММ покупцю не передав, грошові кошти покупцю також не повернув. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні, відповідачем не надані.

З огляду на положення пункту 4.4 договору строк виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Пром гарант плюс" своїх зобов`язань з поставки товару є таким, що настав.

З метою досудового врегулювання спору позивачем було направлено на адресу відповідача лист №1 від 20.01.2017р. (а.с. - 17) з проханням надати відповідь щодо причини непоставки товару.

Листом №27/51 від 23.01.2017р. (а.с. - 19) постачальник повідомив покупця про розірвання договору поставки №СК 104-0085 від 27.09.2016р. та припинення здійснення реалізації нафтопродуктів в рамках укладеного договору.

У відповідь на вищезазначений лист Товариство з обмеженою відповідальністю "Гідробуд-М" направило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром гарант плюс" лист №2 від 02.02.2017р. (а.с. - 21) у якому зазначило про неможливість розірвання договору поставки №СК 104-0085 від 27.09.2016р., оскільки за постачальником за вказаним договором обліковується заборгованість.

Вказаний лист був отриманий Товариством з обмеженою відповідальністю "Пром гарант плюс" 06.02.2017р., про що свідчить підпис представника постачальника на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №030 (а.с. - 22).

03.02.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Гідробуд-М" направило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром гарант плюс" лист вимогу №4 у якому просило повернути на рахунок покупця суму передоплати за товар в загальному розмірі 244920грн.00коп. у строк до 14.02.2017р.

Вказаний лист був отриманий Товариством з обмеженою відповідальністю "Пром гарант плюс" 09.02.2017р., про що свідчить підпис представника постачальника на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №021 (а.с. - 27).

16.05.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Гідробуд-М" направило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром гарант плюс" ще один лист вимогу №16 від 10.05.2017р. у якому просило повернути на рахунок покупця суму предоплати за товар в загальному розмірі 244920грн.00коп. у строк до 09.06.2017р.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Пром гарант плюс" листи №2 від 02.02.2017р., №4 від 03.02.2017р., №16 від 10.05.2017р. залишено без відповіді.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до п. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані зобовязання з поставки товару, доказів припинення відповідних зобовязань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно із положенням статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 244920грн.00коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Крім того, позивач, посилаючись на пункт 7.2 договору та з урахуванням положень Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за період з 15.02.2017р. по 15.08.2017р. в розмірі 31812грн.75коп.

У заяві №б/н від 18.12.2017р. (а.с. 55 - 60) про збільшення розміру позовних вимог позивач зазначає, що вказану суму пені він нараховує саме за неповернення відповідачем суми попередньої оплати за товар.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором, або актом цивільного законодавства.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" №543/96 -ВР від 22.11.1996р. передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, у тому числі - пені, повинен вчиняться у письмовій формі.

Отже, законодавством передбачено, що сплата неустойки (пені) та її розмір встановлюються у договорі, тому вимога щодо стягнення пені повинна бути передбачена умовами договору.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобов`язання за кожний день прострочення.

За умовами зазначеного договору постачальник приймає на себе зобов'язання передати покупцю у власність товари, а покупець зобов'язується сплатити і прийняти вказаний товар.

Тобто зобов'язанням відповідача за договором №СК 104-0085 від 27.09.2016р. є саме поставка товарів. Внаслідок викладеного, відповідно до пункту 7.2 договору позивач має право нараховувати пеню за порушення строків поставки товару за договором. Право покупця нараховувати пеню за несвоєчасне повернення суми попередньої оплати договором не передбачено.

Враховуючи викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 31812грн.75коп. за порушення строку повернення суми попередньої оплати залишається судом без задоволення.

Також на підставі статті 625 Цивільного кодексу України за несвоєчасність повернення відповідачем суми попередньої оплати позивачем заявлено до стягнення суму інфляційних витрат в розмірі 25290грн.12коп. за період з 15.02.2017р. по 18.12.2017р. та 3% річних в розмірі 6160грн.00коп. за період з 15.02.2017р. по 18.12.2017р.

Щодо вказаних вимог суд зазначає наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено можливість стягнення 3% річних за прострочення саме грошового зобов'язання. Разом із тим, стягнення з відповідача суми попередньої оплати за договором не є наслідком порушення ним грошового зобов'язання, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав - повернення сплаченого авансу за непоставлений товар. За своєю суттю обов'язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобов'язання в розумінні ст. 625 Цивільного кодексу України.

Вказаний висновок також міститься у постанові Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18.10.2017р. у справі №910/8318/16.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми інфляційних витрат в розмірі 25290грн.12коп. та 3% річних в розмірі 6160грн.00коп. за порушення строку повернення суми попередньої оплати залишається судом без задоволення.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 81, 91, 129, 237, 238, 240, 241, 242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідробуд-М" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром гарант плюс" про стягнення суми попередньої оплати у розмірі 244920грн.00коп., пені у розмірі 31812грн.75коп., 3% річних у розмірі 6160грн.00коп. та інфляційної складової у розмірі 25290грн.12коп. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром гарант плюс" (; Місцезнаходження: 49051, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 40-А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідробуд-М" (; Місцезнаходження: 81614, Львівська обл., с. Тростянець) суму попередньої оплати у розмірі 244920грн.00коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 3673грн.80коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 06.02.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення в електронному вигляді можна переглянути на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст підписаний 09.02.2018р.

Суддя ОСОБА_1