ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2018 р.Справа № 922/4009/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків
до Виробничого комерційного підприємства "Укрсхідліфт" у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м. Харків
про стягнення 6651,53 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність № 38-2072/470 від 10.05.2012 р.

відповідача - ОСОБА_2, довіреність № б/н від 16.01.2018 р.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Виробничого комерційного підприємства "Укрсхідліфт" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача вартості спожитої теплової енергії без достатніх правових, яка складає - 6651,53 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.12.2017 р. справу № 922/4009/17 призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, розпочато у справі підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 10.01.2018 р. о 12:15. За таких обставин судом було відхилено клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

10 січня 2018 року судом було відкладено підготовче засідання на 17.01.2018 р. о 11:00.

Представник відповідача, через канцелярію суду 16.01.2018 р. за вх.№ 1211, надав заяву про застосування строків позовної давності по справі, яка судом долучена до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні призначеному на 17.01.2018 р. о 11:00 була оголошена перерва на 29.01.2018 р. о 10:30.

Представник позивача, через канцелярію суду 26.01.2018 р. за вх.№ 2276, надав письмові заперечення на заяву про застосування строків позовної давності по справі, які судом долучені до матеріалів справи.

29 січня 2018 року судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.02.2018 р. о 11:30.

Представник позивача у судовому засіданні 12.02.2018 р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні 12.02.2018 р. просив суд відмовити в задоволенні позову з підстав пропущення позивачем строку позовної давності.

Зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", згідно п.1.1 Статуту, засновано відповідно до Законів України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про підприємства в України", "Про підприємництво", "Про власність" та інших законодавчих актів України. КП "Харківські теплові мережі" належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова відповідно до рішення № 191/03 від 24.09.2003р. XVI сесії Харківської міської ради XXIV скликання "Про комунальну власність м. Харкова". Метою діяльності підприємства позивача є задоволення потреб населення міста Харкова, державних, кооперативних, суспільних, приватних підприємств і організацій у якісній тепловій енергії при найменших витратах, одержання прибутку для розвитку підприємства, забезпечення інтересів його працівників та задоволення їх економічних і соціальних потреб.

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" на підставі розпорядження про початок та кінець опалювального сезону 2012-2013 р.р., 2013-2014 р.р., 2014-2015 р.р. здійснювало постачання теплової енергії до нежитлових приміщень у житловому будинку за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, 61, яке займало Виробниче комерційне підприємство "Укрсхідліфт" у формі товариства з обмеженою відповідальністю на підставі договору оренди нежитлових приміщень № 4084 від 17.10.2012 р. Система опалення даного приміщення є невід'ємною частиною системи опалення житлового будинку в м. Харків по пр. Перемоги, 61.

Позивачем надано до суду розрахунок нарахувань (том 1 а.с. 24-26) згідно якого вартість спожитої теплової енергії відповідачем за період з жовтня 2012 року по квітень 2014 року складає 6651,53 грн.

Факт використання відповідачем житлових приміщень на потреби господарської діяльності підтверджується актом обстеження № 173/1083, № 173/1084 від 20.03.2014 р., а факт споживання відповідачем теплової енергії без достатніх підстав підтверджується актами на включення та відключення опалення до приміщення відповідача в житловому будинку (том 1 а.с. 13-15).

Сума вартості спожитої теплової енергії згідно розрахунку позивача за опалювальні періоди з жовтня 2012 року по квітень 2014 року складає 6651,53 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача за безпідставно спожиту теплову енергію за опалювальні періоди з жовтня 2012 року по квітень 2014 року складає 6651,53 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 07.04.2014 р. був складений акт переддоговірного обстеження приміщення відповідача та 09.04.2014 р. направлений відповідачу лист № 36ТД-1681 від 01.04.2014 р. з приводу укладання договору купівлі-продажу теплової енергії.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 22.05.2014 р. позивачем разом з договором № 12525 від 01.04.2014 р. та листом № 36ТД-2122 від 05.05.2014 р. на адресу відповідача було направлено платіжне доручення та акт виконаних робіт від 30.04.2014 р. та акт звірки на 01.05.2014 р.

За таких обставин господарський приходить до висновку, що позивач саме після направлення відповідачу платіжного доручення та акту звірки набув право на звернення до суду з приводу стягнення з відповідача безпідставно спожитої теплової енергії за опалювальні періоди з жовтня 2012 року по квітень 2014 року.

Таким чином, посилання позивача на те, що він набув право на звернення до суду з позовною заявою після направлення відповідачу листа-вимоги про сплату боргу № 521-юр від 16.11.2017 р., підлягають відхиленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно ст. 1213 вказаного Кодексу, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП "Харківські теплові мережі" обґрунтовані та підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами.

Водночас, під час судового розгляду справи відповідачем було заявлено про застосування до позовних вимог КП "Харківські теплові мережі" позовної давності.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом статті 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права або охоронюваного законом інтересу особи.

Приймаючи до уваги, що судом встановлено факт порушення прав позивача, та враховуючи те, що про застосування строку позовної давності заявлено відповідачем у справі, суд дійшов висновку, що станом на день подання позову до суду у позивача відсутнє право на стягнення з відповідача вартості безпідставно спожитої теплової енергії за період з жовтня 2012 року по квітень 2014 року у розмірі 6651,53 грн. у звязку з пропущенням строку позовної давності.

За таких обставин в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Вирішуючи питання розподілу судового збору суд керується ст. 129 ГПК України у звязку з чим судовий збір покладається на позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 256, 257, 261, 267, 1212, 1213 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 45, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 19.02.2018 р.

Суддя ОСОБА_3