ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2018 р.Справа № 922/3774/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничого підприємства "Горн", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківське Виробниче підприємство Горн", м. Харків , Товариства з обмеженою відповідальністю "Лора", м. Білгород
про стягнення коштів
за участю :

позивача - не з"явився;

першого відповідача - не з"явився;

другого відповідача - не з"явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничого підприємства "Горн" звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій, після уточнення позовних вимог, просить суд стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Харківське виробниче підприємство ГОРН" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Лора" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничого підприємства "Горн" суму боргу за контрактом № 02-пр від 29.01.2016 р. в розмірі 546189,1 (п'ятсот сорок шість тисяч сто вісімдесят дев'ять) рублів Російської Федерації (що станом на 10.11.2017 р. еквівалентно 244818,34 грн.).

Від 1-го Відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №3144 від 05.02.2018 р.), в якому вказує на те, що позовні вимоги щодо солідарного стягнення заборгованості є обґрунтованими лише в частині солідарного стягнення суми в межах суми, яка становить 10000,00 грн., а в іншій частині вимог просить в позові відмовити.

Від 2-го Відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 3105 від 05.02.2018 р.), в якому зазначає, що на сьогоднішній день у другого відповідача дійсно утворилась заборгованість за поставлений по контракту товар, яка становить 546189,1 рублів Російської Федерації, але погасити її ТОВ "ЛОРА" не має фінансової можливості внаслідок тимчасових фінансових труднощів, які виникли на сьогодні на підприємстві відповідача, але він не відмовляється від прийнятих на себе зобов'язань за контрактом. Щодо вимог про солідарне стягнення заборгованості з ТОВ "Харківське виробниче підприємство "ГОРН", то в цій частині другий відповідач не може надати пояснень, оскільки не обізнаний з укладеним між позивачем та першим відповідачем договором поруки. Також у наданому відзиві просить суд розглянути справу за відсутності представника другого відповідача за наявними у справі доказами.

В підготовче засідання, яке було призначено на 18 січня 2018 року, з'явився представник Позивача.

Представник Першого Відповідача в судове засідання не з'явився, але надав клопотання, в якому просить суд відкласти підготовче засідання, яке суд задовольнив та відклав на 06 лютого 2018 р. о 11-30 год.

В підготовче засідання, що відбулось 06 лютого 2018 р., представник Позивача не з'явився, але надав заяву, в якій просить суд розглянути справу без участі представника за наявними матеріалами. Також вказав, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Приймаючи до уваги, що під час підготовчого засідання судом вирішено всі питання та вчинено всі дії, зазначені у ч. 2 статті 182 ГПК України, зясувавши, що сторони надали всі наявні докази, на які вони посилаються, за письмовою згодою учасників справи (вхідні №№ 40445 від 05.12.2017 р., № 3105, 3144 від 05.02.2018 р.), керуючись ч. 6 статті 183, п. 3 ч. 2 статті 185 ГПК України, суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та початок розгляду справи по суті відразу після закриття підготовчого провадження.

Статтею 202 ГПК України визначені наслідки неявки в судове засідання учасника справи, де частиною 1даної статті передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У ч. 3 ст. 202 ГПК України встановлено - якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання зявилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо зявився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обовязковою.

На підставі вищевикладеного судом відкрито судове засідання по розгляду справи по суті 06.02.2018 р.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Між Позивачем - ТОВ "НВП ГОРН", з одного боку (Постачальником) та другим Відповідачем - ТОВ "ЛОРА" (Покупцем) був укладений контракт № 02-пр від 29.01.2016 р., згідно умов якого Позивач зобов'язався передати, а Відповідач - прийняти та оплатити продукцію, узгоджену в додатку до контракту. Відповідно до п. 2.1., 2.2. Контракту, ціна на продукцію встановлюється в рублях РФ та вказується в додатках до Контракту. Загальна сума контракту становить 25000000,00 (двадцять п'ять мільйонів) рублів РФ і визначається сумою всіх Додатків до Контракту, які є невід'ємною його частиною.

Умови оплати продукції регламентуються Додатками до контракту, яким окремо передбачена можливість оплати товару шляхом здійснення авансового платежу Постачальнику. Датою платежу вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок банку Постачальника.

Оплата за відвантажений товар вчиняється Покупцем за фактом поставки товару протягом 180 днів. За наданими доказами 11.05.2017 р. на адресу другого Відповідача поставлено товар на суму 494314,10 рублів РФ та 51875,00 рублів РФ, а всього 546189,1 рублів РФ. Тобто, Позивач свої зобов'язання виконав належним чином та в повному обсязі. Другий Відповідач прийнятих на себе зобов'язань не виконав та в строк до 08.11.2017 р. вартість відвантаженого товару на користь Позивача не перерахував.

Згідно п. 12.1. встановлено термін дії Контракту від дати його підписання до 31.12.2017 р., а в частині взаєморозрахунків до їх повного завершення. при згоді сторін він може бути пролонгований на тих же самих умовах.

На виконання умов контракту та Додатків до нього, Позивач поставив на адресу Відповідача продукцію пружини із сталі (ст. 602А ГОСТ 14959-79) спіральні код товару УКТЗЕД 73202020 на суму 494314,10 рублів РФ та Теплоізоляційну тканину IZOLTEX-50 S (1,5 мм) код товару 70195900 на загальну суму 51875,00 рублів РФ, що підтверджується первинними документами, наданими до позову (арк. справи № 19). Також на адресу другого Відповідача поставлено теплоізоляційну тканину IZOLTEX-50 S (1,5 мм) в кількості 25 погонних метрів по ціні товару за одиницю 2075,00 рублів РФ на суму 51875,00 рублів РФ. Факт відвантаження товару підтверджено ВМД № UA807170/2017/311292 від 11.05.2017 р.

Таким чином, Позивач виконав умови контракту належним чином та в зазначені строки. Але свої зобов'язання в частині своєчасної оплати за поставлену продукцію ТОВ "ЛОРА" не виконав. Так, заборгованість складає 546189,1 рубрів РФ.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об'єктивного з'ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 29 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позови у спорах за участю кількох відповідачів можуть предявлятися до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання одного з відповідачів.

У відповідності із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння зміна умов договору не допускається.

Ст. 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконані або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Також між Позивачем та Першим Відповідачем був укладений договір поруки, згідно умов якого Перший Відповідач як Поручитель зобов'язався перед Позивачем як Кредитором відповідати за виконання ТОВ "ЛОРА" зобов'язань, що випливають з контракту № 02-ПР від 29.01.2016 р., що був укладений між ТОВ "НВП "ГОРН" та ТОВ "ЛОРА" з урахуванням змін та доповнень до нього, які будуть (були) прийняті після укладання цього договору. Така відповідальність за п. 1.2. договору поруки у випадку порушення боржником своїх зобов'язань є солідарною з Боржником. Згідно п. 2.1. договору, в разі невиконання Боржником своїх зобов'язань перед Кредитором Кредитор має право вимагати від Поручителя сплати заборгованості за контрактом № 02-пр від 29.01.2016 р. без нарахованих за несвоєчасне виконання зобов'язання штрафних санкцій, а також неустойки. Кредитор має право з моменту настання строку виконання Боржником основного зобов'язання за контрактом № 02-пр від 29.01.2016 р. вимагати від Поручителя сплати заборгованості.

Згідно п. 4.2., дія договору припиняється з часу повного виконання Боржником та Поручителем зобов'язань Боржника перед Кредитором за контрактом № 02-пр від 29.01.2016 р., укладеним між Кредитором та Боржником.

Ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Також п. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов2язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов'язання частково або в повному обсязі.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт господарювання (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язків.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Суд, відповідно до ч. 4 ст. 238 ГПК України також зазначає, що права Позивача за відповідним позовом були порушені безпосередньо Відповідачами внаслідок невиконання умов контракту № 02-пр від 29.01.2016 р. , що призвело до утворення заборгованості та понесених позивачем витрат в розмірі 546189,1 (п'ятсот сорок шість тисяч сто вісімдесят дев'ять) рублів Російської Федерації (що станом на 10.11.2017 р. еквівалентно 244818,34 грн.).

Відносно застосування норм права та відповідних мотивів, суд зазначає, що на підставі останніх здійснено врегулювання правовідносин, які є предметом спору.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ч. 9 статті 129 ГПК України, відповідно до якої у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 233 ГК України, 4, 13-15, 41-46, 80, 86, 129, 233, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Харківське виробниче підприємство ГОРН" (61089, АДРЕСА_1, код 34633527, р/р 4565 в ПАТ "Приватбанк") та Товариства з обмеженою відповідальністю "Лора" (Російська Федерація, Бєлгородська область, м. Білгород, вул. Єсеніна, 8, офіс 1/ЦРО, код свідоцтва про державну реєстрацію 851, ІПН/КПП /312301001, банківські реквізити: Бєлгородська філія ВАТ АКБ "№ Металлівестбанк" БИК 041403838 ІПН НОМЕР_1 КПП 31234301 р/с к/с ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничого підприємства "Горн" (61075, м. Харків, вул. Сімнадцятого партз'їзду, 38А, код 36226069, р/с 747 в ПАТ "Мегабанк", к/с ) суму боргу за контрактом № 02-пр від 29.01.2016 р. в розмірі 546189,1 (п'ятсот сорок шість тисяч сто вісімдесят дев'ять) рублів Російської Федерації (що станом на 10.11.2017 р. еквівалентно 244818,34 грн.) та судові витрати в розмірі 3672,28 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16.02.2018 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_1