ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2018 Справа № 917/2075/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" вул.Старий Поділ, 5, м. Полтава, Полтавська область,36022

до Фізичної особи-підприємця Магди Леоніда Олександровича АДРЕСА_1,39600

про стягнення 17 003,66 грн. заборгованості

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Стельмах А.С.

Представники учасників справи:

від позивача: Корцова Л.О., дов. №10-74/1941 від 15.02.2017 року

від відповідача: не з'явився

Обставини справи: Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Магди Леоніда Олександровича про стягнення 17003,66 грн. заборгованості за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді №1893 від 01.10.2015 року.

Ухвалою суду від 14.12.2017 року порушено провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду на 18.01.2018 року.

26.12.2017 року від позивача до суду надійшов супровідний лист на виконання вимог ухвали суду від 14.12.2017 року. До супровідного листа позивачем додано завірену копію витягу зі Статуту ПАТ "Полтаваобленерго" та завірену копію довіреності №10-74/5571 від 03.05.2017 року посадової особи, яка підписала позовну заяву.

09.01.2018 року від позивача до суду надійшов супровідний лист з доказами направлення на адресу відповідача листа за вих. №3000 від 27.12.2017 року, звіреної копії витягу зі Статуту ПАТ "Полтаваобленерго" та завіреної копії довіреності №10-74/5571 від 03.05.2017 року.

15.12.2017 року після порушення провадження у справі набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України (Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-19 від 03.10.2017).

В судовому засіданні 18.01.2018 року суд, оскільки розгляд справи № 917/2075/17 по суті ще не розпочався, для запобігання порушенню та забезпечення процесуальних прав учасників справи, розпочав підготовче засідання по справі.

Відповідач в судове засідання, призначене на 18.01.2018 року не з'явився, про місце, дату та час його проведення був повідомлений належним чином (поштове повідомлення про вручення ухвали суду в матеріалах справи). Відзиву на позовну заяву не подав, вимог ухвали суду від 14.12.2017 року про порушення провадження у справі не виконав.

Ухвалою від 18.01.2018 року суд закрив підготовче провадження, призначив справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 08.02.2018 року.

Відповідач в судове засідання призначене на 08.02.2018 року не з'явився, про місце, дату та час його проведення повідомлявся належним чином на адресу зазначену, в позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб - підприємців та громадських формувань зробленого судом станом на 08.02.2018 року. Відзиву на позовну заяву не подав, вимоги ухвали суду від 14.12.2017 року про порушення провадження у справі не виконав.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Таким чином, про дату, час та місце проведення судового засідання господарський суд Полтавської області повідомляв відповідача належним чином. Крім того, ухвали суду у даній справі були своєчасно розміщені судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

01.10.2015 року між Публічним акціонерним товариством "Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії (позивач, теплопостачальна організація) та Фізичною особою-підприємцем Магдою Леонідом Олександровичем (відповідач, споживач) був укладений договір на постачання теплової енергії в гарячій воді №1893 з додатками (арк. с. 20-25).

Згідно п.1.1 договору теплопостачальна організація взяла на себе зобов'язання надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді, а споживач зобов'язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами та здійснювати інші платежі у строки і на умовах, передбачених цим договором передбачених цим договором та додатками до нього.

Згідно п. 2.2.2 договору відповідач зобов'язався оплачувати теплопостачальній організації вартість спожитої теплової енергії та додаткові рахунки, виписані на підставі даного договору, згідно з умовами цього договору та додатку до нього №4 «Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію».

Відповідно до п.1 додатку до договору №4 "Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію" розрахунковим періодом є календарний місяць. Поняття розрахунковий період та календарний місяць при розрахунках за спожиту теплову енергію вважаються прирівняними.

Розрахунки за теплову енергію проводяться споживачем грошовими коштами, або іншими формами розрахунків, які не суперечать чинному законодавству України, на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації.

За дату оплати приймається дата зарахування коштів на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації.

Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує теплопостачальній організації прогнозовану вартість теплової енергії за вказаним в додатку №2 Гкал, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми "заборгованості" на початок місяця.

Розрахунки за використану теплову і енергію здійснюються за тарифом, затвердженими в установленому законом порядку.

Сплату рахунків теплопостачальної організації, виписаних на виконання даного договору, споживач зобов'язаний проводити не пізніше семи календарних днів з моменту їх надсилання (надання).

В пункті 4.2.2. договору сторони погодили, що за несвоєчасну оплату за спожиту теплову енергію споживач несе відповідальність шляхом сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки починаючи з дня, наступного за датою остаточного розрахунку, індексу інфляції та 3% річних.

В обґрунтування своїх позовних вимог відповідач вказує на те, що ним за листопад 2015 року, грудень 2015 року, січень 2016 року, лютий 2016 року, березень 2016 року, квітень 2016 року, жовтень 2016 року, листопад 2016 року, грудень 2016 року, січень 2017 року, лютий 2017 року, березень 2017 року, квітень 2017 було виконано договірні зобов'язання з надання послуг по постачанню відповідачу теплової енергії у вигляді гарячої води, що підтверджується актами про обсяги спожитої (поставленої) споживачу теплової енергії (арк. с. 76-82) та виставленими відповідачу рахунками на оплату отриманих послуг з доказами їх направлення відповідачу (поштовими реєстрами) (арк. с. 42-54, 62-75) на загальну суму 12384,94 грн.

Внаслідок порушення відповідачем зобов'язання по оплаті за спожиту теплову енергію за договором, на дату подання позову відповідач за листопад 2015 року, грудень 2015 року, січень 2016 року, лютий 2016 року, березень 2016 року, квітень 2016 року, жовтень 2016 року, листопад 2016 року, грудень 2016 року, січень 2017 року, лютий 2017 року, березень 2017 року, квітень 2017 року має заборгованість перед позивачем за спожиту теплову енергію в сумі 12384,94 грн.

Крім того, позивачем відповідно до п.4.2.2. договору та ст. 625 ЦК України нараховано відповідачу 893,25 грн. пені, 2987,34 грн. втрат від інфляції та 738,13 грн. 3% річних (розрахунки арк. с. 10-19).

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 12384,94 грн., пені в сумі 893,25 грн., інфляційних в сумі 2987,34 грн. та 3% річних в сумі 738,13 грн.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Наданими до справи доказами підтверджуються факт існування між сторонами заснованих на договорі постачання електричної енергії правовідносин з приводу постачання теплової енергії в гарячій воді.

Статтею 275 ГК України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно повинно бути виконане у встановлений строк (термін).

На підставі матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у сумі 12 384,94 грн. є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами, а саме: договором № 1893 від 01.10.2015 року на постачання теплової енергії в гарячій воді та додатками до нього, актами про обсяги спожитої (поставленої) споживачу теплової енергії (арк. с. 76-82), рахунками на оплату послуг та реєстрами поштових відправлень (арк. с. 42-54, 62-75).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ст.ст. 547-548 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК).

В пункті 4.2.2. договору сторони погодили, що за несвоєчасну оплату за спожиту теплову енергію споживач несе відповідальність шляхом сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки починаючи з дня, наступного за датою остаточного розрахунку, індексу інфляції та 3% річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

На підставі вищевикладеного позивачем заявлено до стягнення: 893,25 грн. пені, 2987,34 грн. втрат від інфляції та 738,13 грн. 3% річних (розрахунки арк. с. 10-19).

Здійснивши перевірку наданих позивачем розрахунків в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені, інфляційних та 3% річних за допомогою калькулятору "ЛІГА: ЗАКОН ЕЛІТ 9.1.3" за перерахунком здійсненим судом до стягнення підлягають 893,06 грн. пені, 2987,34 грн. інфляційних, 734,22 грн. 3% річних.

Таким чином, на підставі матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 12 384,94 грн. основного боргу, 893,06 грн. пені, 2987,34 грн. інфляційних, та 734,22 грн. 3% річних, обґрунтовані, підтверджуються наявними доказами (в мат. справи), і підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 46, 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Магди Леоніда Олександровича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, Полтавська область, 36022, ідентифікаційний код 00131819, п/р 3167 в філії - Полтавське облуправління АТ «Ощадбанк», МФО 331467 ) 12 384,94 грн. основного боргу.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Магди Леоніда Олександровича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, Полтавська область, 36022, ідентифікаційний код 25717118, р/р 7001, АТ «Таскомбанк», МФО 339500) 893,06 грн. пені, 2987,34 грн. інфляційних, 734,22 грн. 3% річних, 1599,61 грн. судового збору.

4. В іншій частині позову відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13.02.2018 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Тимощенко О.М.