Суд
УХВАЛА

09 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 917/299/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткач І.В. - головуючий, Мамалуй О.О., Стратієнко Л.В.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Екометан"

про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 31.10.2017

(головуючий - Бакуліна С.В., судді - Поляк О.І., Ходаківська І.П.)

у справі № 917/299/17 Господарського суду Полтавської області

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екометан"

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз"

про скасування рішення, зобов'язання вчинити дії та стягнення 904427,06 грн.,

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Екометан" (далі - ТОВ "Екометан") звернулось до Верховного Суду України з заявою про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 31.10.2017 у справі №917/299/17, з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, викладено його у новій редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017.

Відповідно до пп. 1 п. 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017), заяви про перегляд Верховним Судом України у господарських справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У заяві про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 31.10.2017 у справі № 927/299/17 заявник просить скасувати постанову Вищого господарського суду України від 31.10.2017 та рішення господарського суду Полтавської області від 15.06.2017, а постанову Харківсього апеляційного господарського суду від 04.09.2017 залишити в силі, як таку, що була помилково скасована судом касаційної інстанції.

Заяву мотивовано неоднаковим застосуванням Вищим господарським судом України одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 11116 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 15.12.2017) заява про перегляд судових рішень господарських судів може бути подана виключно з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Постанова Вищого господарського суду України від 31.10.2017 у справі №917/299/17, про перегляд якої просить позивач, якою скасовано постанову суду апеляційної інстанції та залишено в силі рішення Господарського суду Полтавської області від 15.06.2017 мотивована таким. Суд касаційної інстанції визнав обґрунтованим висновок суду першої інстанції про правомірність припинення газопостачання на об'єкті позивача, яке відбулось під час проведення слідчих дій, та складення працівниками ПАТ "Полтавагаз" Акту про порушення, у зв'язку з несанкціонованим втручанням у роботу лічильника газу, на підставі відомостей, отриманих під час проведення слідчих дій. Вищий господарський суд України зазначив про правильне застосування судом першої інстанції розділу 7 глави IV Кодексу газорозподільних систем та п.9.1. договору, укладеного між сторонами у цій справі. Відтак, врахувавши, що позивач не довів факт безпідставного припинення газопостачання, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення вартості недоотриманого природного газу є безпідставними, а протилежний висновок суду апеляційної інстанції - помилковим.

У заяві про перегляд зазначеної постанови Вищого господарського суду України, ТОВ "Екометан" вказує, що суд касаційної інстанції безпідставно не прийняв до уваги викладені ним же обставини у постановах від 28.01.2015 у справі №15/107-09-3847, від 28.10.2015 у справі №909/132/15 та від 30.10.2017 у справі №916/2719/16. Зокрема, заявник посилається на неоднакове застосування ч.4 ст.35 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою преюдиціальне значення для господарського суду мають вирок у кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення.

Суд вважає зазначені доводи заявника помилковими з огляду на таке.

По-перше, як зазначено вище, підставою для звернення ТОВ "Екометан" із заявою у цій справі є п.1 ст.11116 Господарського процесуального кодексу України, тобто неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права. Стаття 35 Господарського процесуального кодексу України є нормою процесуального права, яку суд касаційної інстанції під час розгляду справи №917/299/17 взагалі не застосовував, що виключає можливість перегляду такої постанови з підстави неоднакового застосування згаданої норми.

По-друге, зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності у різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Ухвалення різних за змістом судових рішень має місце у разі, коли суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за подібних предмета спору, підстав позову, змісту позовних вимог, встановлених судом фактичних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків, покладених в основу цих судових рішень.

У зазначених вище постановах Вищого господарського суду України, які додані заявником до заяви, предметами спору є: стягнення грошових коштів за кредитним договором, відшкодування шкоди та визнання договору недійсним. Тобто предмети спору у зазначених постановах Вищого господарського суду України та у справі, про перегляд якої ТОВ "Екометан" подано заяву, є різними, у зв'язку з чим обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, не можна визнати подібними.

В обґрунтування неправильного застосування судом касаційної інстанції ч.4 ст.35 Господарського процесуального кодексу України, ТОВ "Екометан" посилається також на постанову Вищого господарського суду України від 21.12.2011 у справі №23/45, проте не додає її копію до своєї заяви. Відтак, зазначене посилання заявника також не приймається до уваги Верховним Судом.

Заявник також посилається на постанови Вищого господарського суду України від 23.09.2014 у справі №903/340/14 та від 28.09.2017 у справі №915/2079/14.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.04.2014 у справі №903/340/14 залишено без змін постанову та рішення судів попередніх інстанцій, якими відмовлено Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" у задоволенні позову до Фізичної особи-підприємця про стягнення шкоди, завданої несанкціонованим втручанням в систему газопостачання. Суд касаційної інстанції зазначив, що для застосування такої міри відповідальності, як стягнення шкоди, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення. Відтак, врахувавши встановлені у зазначеній справі судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи, згідно з якими у діях відповідача не вбачалось наявності складу цивільного правопорушення, Вищий господарський суд України погодився з висновком судів про відсутність підстав для задоволення позову.

У справі №915/2079/14, Вищий господарський суд України, залишаючи без змін оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій, якими задоволено позовні вимоги Фермерського господарства "Іванов" до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" про припинення незаконних дій та зобов'язання відновити постачання природного газу, зазначив про встановлення судом першої інстанції факту добросовісного виконання позивачем своїх зобов'язань за договором. Відтак, перевіривши правильність застосування судами ст.ст.11, 12 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", п.7.1. Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених Постановою НКРЕ від 13.09.2012 №1181, суд касаційної інстанції відхилив доводи ПАТ "Миколаївгаз" про наявність у позивача заборгованості за договором, як такі, що не були доведені під час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Тобто, справа №917/299/17, у якій подано заяву про перегляд судових рішень, та зазначені вище справи є різними за предметом спору, підставами позову, змістом позовних вимог та встановленими фактичними обставинами. Крім того, різним є матеріально-правове регулювання спірних відносин.

Відтак, порівняння змісту зазначених постанов Вищого господарського суду України не дає підстав для висновку про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

09 січня 2018 року ТОВ "Екометан" подано додаткові пояснення до заяви про перегляд Постанови Вищого господарського суду України від 31.10.2017 у справі №917/299/17, які зводяться до обґрунтування незаконності висновку судово-економічної експертизи, проведеної у справі.

Зазначені пояснення не можуть бути прийняті до уваги Верховним Судом в якості підстави для скасування зазначеної постанови Вищого господарського суду України, оскільки доводи, викладені у них, фактично зводяться до переоцінки обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, та по суті є вимогою до Верховного Суду самостійно здійснити їх повторне дослідження, що не входить до компетенції Суду, з огляду на вимог ст.ст. 11114, 11116 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Частиною 3 ст. 11121 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана заява є необґрунтованою, вирішення питання про допуск справи до провадження здійснюється колегією з трьох суддів у складі судді-доповідача та двох суддів, визначених автоматизованою системою документообігу суду додатково. Провадження відкривається, якщо хоча б один суддя зі складу колегії дійшов висновку про необхідність його відкриття.

Керуючись ст.ст. 234, 235, підпунктом 1 п. 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017), ст.ст. 11114, 11116, 11121 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017), Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у допуску справи №917/299/17 до провадження Верховного Суду.

2. Копію ухвали разом із копією заяви надіслати Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз"

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: І. Ткач

Судді: О. Мамалуй

Л. Стратієнко