ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" лютого 2018 р.Справа № 922/3623/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши заяву ПАТ "Мотор-Банк" з грошовими вимогами до боржника по справі

за заявою публічного акціонерного товариства "Мотор-Банк", м. Запоріжжя,
про визнання банкрутом приватного науково-виробничого підприємства "Інтеравіасервіс", м. Харків,

за участю :

розпорядника майна ОСОБА_1,

представника ПАТ "Мотор банк" - ОСОБА_2 (дов.),

представника боржника ОСОБА_3 (договір),

представника ТОВ фірми "Промпостачсервіс" ОСОБА_4 (дов.),

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Мотор банк" звернулось до суду з заявою з грошовими вимогами до ПНВП "Інтеравіасервіс" на загальну суму 23 860 524,19 грн.

Заява була призначена до розгляду в судовому засіданні на 23.01.2018.

В слуханні справи 23.01.2018 оголошена перерва до 07.02.2018 об 11:45 год.

Представник ПАТ "Мотор банк" подану заяву підтримує в повному обсязі.

Розпорядник майна визнала заявлені вимоги.

Боржник зазначив, що йому незрозуміло з яких підстав кредитор розраховує суму основного зобов'язання, виходячи з курсу долару США, станом на дату звернення з заявою з грошовими вимогами, незважаючи на те, що є рішення суду, яким вже зафіксовано суму заборгованості в гривнях. Боржник також звертає увагу на те, що при вирішенні в суді спору щодо стягнення заборгованості за кредитним договором банк відмовився від стягнення відсотків, а тому є незрозумілим з яких підстав банк донарахував відсотки за користування кредитом після винесення рішення суду про стягнення заборгованості. Крім того, боржник звертає увагу на форму відмови від забезпечення.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.11.2017 порушено провадження у справі про банкрутство приватного науково-виробничого підприємства "Інтеравіасервіс", , введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено ОСОБА_1.

30.11.2017 на офіційному веб - сайті Вищого господарського суду України оприлюднено повідомлення про порушення справи про банкрутство боржника, в якому зазначено, в тому числі, відомості про розпорядника майна, зазначено граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника - протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Згідно ч. 2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

Заява ПАТ "Мотор-Банк" з грошовими вимогами до боржника була направлена до суду поштою 28.12.2017, тобто заява подана без порушення встановленого Законом строку.

Згідно поданої заяви ПАТ "Мотор-Банк" просить визнати його вимоги до боржника на загальну суму 23 860 524,19 грн., яка складається з :

- основної суми боргу (неповернутого кредиту) - 601 122,80 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 28.12.2017 р. (1 долар США = 27,948466 грн. ) становить 16 800 460,14 грн.;

- проценти, нараховані за користування кредитом за період 03.10.2016-30.10.2017.за процентною ставкою 12% річних - 78 747,09 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 28.12.2017 р. (1 долар США = 27,948466 грн.) становить 2 200 860,37 грн.;

- основна сума боргу (неповернутого кредиту) - 3 572 763,66 грн.;

- проценти, нараховані за користування кредитом за період 03.10.2016-30.10.2017 р. за процентною ставкою 21% річних - 807 330,63 грн.;

- пеня, стягнута рішенням господарського суду Харківської області 16.02.2017 р. у справі № 922/3621/16, в сумі 273 279,00 грн.;

- судовий збір, стягнутий рішенням господарського суду Харківської області 16.02.2017 р. у справі № 922/3621/16, в сумі 205 830,39 грн.

Заборгованість, яка заявлена ПАТ "Мотор-Банк" до боржника ПНВП "Інтеравіасервіс", виникла у зв'язку з невиконанням боржником умов Кредитного договору № 04/К/49/13 від 18.11.2013 з додатковими угодами до нього.

18 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Мотор-Банк" та Приватним науково-виробничим підприємством "Інтеравіасервіс" було укладено Кредитний договір № 04/К/49/13, за умовами якого боржник отримав від кредитора кредитні кошти у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії в сумі 2 500 000,00 грн., строком користування до 17 листопада 2014 року, а згідно Додаткової угоди від 29.03.2016 р. до Кредитного договору, кінцевий термін погашення кредиту було встановлено до 29.09.2016 р. (включно).

Згідно Додаткової угоди від 11.04.2014 до Кредитного договору відкличну відновлювальну кредитну лінію було переведено в мультивалютну відкличну відновлювальну кредитну лінію з лімітом заборгованості 2 355 500,00 доларів США та встановлено, що ліміт заборгованості не може перевищувати суму у розмірі 30 750 000,00 грн. за офіційним курсом НБУ української гривні до доларів США.

В подальшому згідно укладеної Додаткової угоди від 26.02.2016 до Кредитного договору ліміт мультивалютної відкличної відновлювальної кредитної лінії було збільшено до ліміту заборгованості еквівалентному 41 000 000,00 грн. за офіційним курсом НБУ української гривні до доларів США.

Рішенням господарського суду Харківської області від 16.02.2017 р. у справі № 922/3621/16 задоволені позовні вимоги ПАТ "Мотор-Банк" до ПНВП "Інтеравіасервіс" про стягнення заборгованості, а саме стягнуто з приватного науково - виробничого підприємства "ІНТЕРАВІАСЕРВІС" на користь публічного акціонерного товариства "МОТОР-БАНК" заборгованість за кредитним договором № 04/К/49/13 від 18.11.2013 р. у розмірі 19379587,81 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 205830,39 грн.

В мотивувальній частині рішення суду встановлено, що по кредитному договору № 04/К/49/13 від 18.11.2013 року загальна сума заборгованості станом на 10.10.2016 року складає 19 379 587,81 грн., а саме: 3572763,66 грн. - заборгованість за простроченою часткою кредиту; 601112,80 дол. США - заборгованість за простроченою часткою кредиту, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 10.10.2016р. складає 15 533 545,15 грн.; 273 279,00 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом.

Боржником вказане рішення суду не було виконано, часткового погашення заборгованості також не відбувалось, в тому числі основна заборгованість у сумі 601112,80 дол. США не була сплачена.

Суд зазначає, що вказана сума заборгованості була зафіксована судом у гривневому еквіваленті, а саме в сумі 15 533 545,15 грн., у зв'язку з чим суд вважає безпідставним перерахунок вказаної суми заборгованості заявником по курсу долару станом на 27.12.2017.

Суд також встановив, що ухвалою господарського суду Харківської області від 30.11.2017, якою порушено провадження у даній справі, судом визнаний розмір безспірних вимог публічного акціонерного товариства "Мотор-Банк" в сумі 9 784 360,61 грн.

Судом частково були визнані вимоги банку по заборгованості, яка була підтверджена рішенням господарського суду Харківської області від 16.02.2017 р. у справі № 922/3621/16, оскільки частина вимог була забезпечена заставою майна.

Так, загальна сума заборгованості, яка була підтверджена рішенням суду, з врахуванням стягнутої суми судового збору, який для визначення суми заборгованості після прийняття рішення є сумою основного боргу, склала 19585418,20 грн.

За вирахуванням суми пені в розмірі 273279,00 грн. основна сума заборгованості склала 19312139,20 грн., з якої були визнані вимоги в сумі 9 784 360,61 грн., решта вимог не була визнана судом, оскільки ініціюючий кредитор зазначив, що такі вимоги є забезпеченими згідно договору застави № 0057/05-Д від 09.11.2014р.

Суд зазначає, що до визнаної суми 9 784 360,61 грн. входить сума судового збору в розмірі 205830,39 грн., яка не могла бути забезпеченою, та вимоги щодо стягнення основної суми боргу в розмірі 9 578 530,22 грн.

Залишок невизнаних вимог основної суми боргу склав 9 527 778,59 грн., який включає до себе як залишок заборгованості по кредиту в доларах США в еквіваленті, так і по гривневому кредиту.

ПАТ "Мотор-Банк", заявляючи вимоги до боржника після порушення провадження у справі про банкрутство, в своїй заяві повідомив суд, що він відмовляється від забезпечення вимог у сумі 9 527 778,59 грн. згідно договору застави № 0057/05-Д від 09.11.2014р.

Частина 2 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" містить положення про те, що забезпечені кредитори зобовязані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Суд зазначає, що діюче законодавство не передбачає спеціальної форми відмови від забезпечення, у зв'язку з чим суд приймає відмову від забезпечення вимог ПАТ "Мотор-Банк", яка викладена в заяві про визнання кредиторських вимог (вхідний суду № 80 від 02.01.2018) та визнає заявлену суму основного боргу, яка підтверджена рішенням суду, в розмірі 9 527 778,59 грн.

Суд відхиляє вимоги банку щодо стягнення основної суми боргу в розмірі 9 784 360,61 грн., оскільки така сума вимог вже визнана ухвалою господарського суду Харківської області від 30.11.2017 у даній справі.

Суд також відхиляє вимоги в сумі донарахованого основного боргу в розмірі 1 266 914,99 грн., як необґрунтовано нараховані у зв'язку з визначенням суми заборгованості в еквіваленті на гривню з застосуванням курсу долару станом на день подачі заяви з кредиторськими вимогами, без врахування того, що така сума вже була зафіксована в гривневому еквіваленті рішенням суду.

Заявником також здійснено нарахування процентів за користування кредитом, отриманим та непогашеним, як в доларах США, так і в гривні, за період з 03.10.2016 по 30.10.2017.

У судовому засіданні представник заявника пояснив, що станом на 03.10.2016 заборгованість щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами була погашена, у зв'язку з чим банком і не заявлялось до стягнення згідно кінцевого розрахунку сума процентів при розгляді справи № 922/3621/16. При цьому, до матеріалів справи був наданий розрахунок заборгованості станом на 10.10.2016 року, на вказану дату у боржника не виникло нової заборгованості по відсоткам, у зв'язку з чим банком така заборгованість не була і зазначена, а в подальшому було здійснено донарахування відсотків за період з 03.10.2016 року відповідно до умов укладеного договору з урахуванням додаткових угод до нього.

Суд зазначає, що умовами Кредитного договору, а саме пунктом 3.1, визначений розмір процентів, що підлягає сплаті позичальником банку за користування кредитними коштами.

Пунктом 3.2 Кредитного договору передбачений порядок сплати процентів, при цьому, нарахування та сплата процентів передбачені в валюті кредиту.

Згідно Додаткової угоди від 29.03.2016 до Кредитного договору пункт 3.2 Кредитного договору викладено в наступній редакції : "Позичальник сплачує кредитору проценти за користування кредитом в розмірі, зазначеному в пункті 3.1 цього Договору, у валюті кредиту. Такі проценти нараховуються щомісяця на суму фактичної заборгованості за кредитом із розрахунку фактичної кількості днів в поточному місяці на основі банківського року (який складає 365 (366) днів) у валюті кредиту і підлягають сплаті на рахунок, зазначений в п.2.4 цього Договору за наступним графіком :

- проценти в доларах США за період жовтень 2014 року - вересень 2016 року в строк до 29.09.2016р. (включно);

- проценти в гривні з 1 по 10 число кожного місяця не менше суми 30 000 грн. Решту нарахованих процентів, за період вересень 2015 року - вересень 2016 року, позичальник сплачує в строк до 29.09.2016р. (включно)".

Згідно п. 14.1 Кредитного договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання і припиняє чинність по закінченні строку, зазначеного в пункті 2.1 цього Договору, але в будь-якому разі не раніше повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим Договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 цього Кодексу строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

З аналізу вказаних норм та умов договору витікає, що зі спливом граничного строку повернення кредитних коштів за умови невиконання позичальником своїх зобов'язань щодо повернення таких коштів, зобов'язання сторін за Кредитним договором не припиняються.

Суд також зазначає, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, також не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду України № 6-1252цс16 від 21.09.2016, № 6-157цс16 від 25.05.2016.

Викладене спростовує посилання боржника на неправомірне донарахування банком процентів за користування кредитними коштами за період з 03.10.2016 по день прийняття заяви про порушення справи про банкрутство до розгляду.

Дослідивши наданий заявником розрахунок процентів, суд вважає, що наданий розрахунок відповідає умовам Кредитного договору з додатковими угодами до нього, фактичним відносинам, що склались між сторонами та вимогам чинного законодавства.

Суд вважає правомірним нарахування відсотків, як на суму неповернутого кредиту в доларах США, з визначенням еквівалентної суми станом на день подачі заяви з грошовими вимогами до боржника, так і по кредиту, отриманому в гривні.

За таких обставин, суд визнає вимоги банку в загальній сумі 3 008 191,00 грн. по нарахованим процентам за користування кредитними коштами.

Суд також визнає вимоги по пені в сумі 273 279,00 грн., враховуючи, що така сума підтверджена рішенням господарського суду Харківської області від 16.02.2017 у справі № 922/3621/16.

Таким чином, загальна сума вимог, яка визнається судом по сумі основного боргу складає 12 535 969,59 грн., яка відноситься до четвертої черги погашення, а по пені - 273 279,00 грн. та відноситься до шостої черги погашення.

Суд також встановив, що ПАТ "Мотор-Банк" був сплачений судовий збір в сумі 16000,00 грн. при подачі заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, а також сплачений судовий збір у сумі 3200,00 грн. при подачі заяви з кредиторськими вимогами до боржника. Сплачений банком судовий збір у загальній сумі 19200,00 грн. визнається судом та вноситься до першої черги погашення вимог кредиторів.

Керуючись ст. ст. 23-24, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 233-235 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати додаткові вимоги публічного акціонерного товариства "Мотор-Банк" в загальній сумі 12 828 448,59 грн., з яких 19200,00 включити до першої черги погашення реєстру вимог кредиторів, 12 535 969,59 грн. - до четвертої черги, 273 279,00 до шостої черги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дати складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 12.02.2018.

Суддя ОСОБА_5