ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2018 р. Справа № 909/881/17

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А. (доповідач)

суддів Данко Л.С.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання - Кишенюк Н.Т.

за участю представників учасників процесу:

від позивача - Шубак М.І.;

від відповідача - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В. В №02.3-2404 від 29.11.2017

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 13.11.2017 ( суддя Фанда О.М., повний текст складено 15.11.2017., м. Івано-Франківськ)

у справі № 909/881/17

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В., м.Київ

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Карасюк Ольги Едвардівни, м. Коломия

про стягнення заборгованості по процентах станом на 23.08.17 по договору кредитної лінії № ВКЛ-2007697 від 13.10.2011 року в розмірі 20 227,76 грн.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовом до Фізичної особи - підприємця Карасюк Ольги Едвардівни (далі - відповідач) про стягнення заборгованості по процентах станом на 23.08.17 по договору кредитної лінії № ВКЛ-2007697 від 13.10.2011 року в розмірі 20 227 грн.76 коп.

Рішенням господарського Івано-Франківської області від 13.11.2017 у справі №909/881/17 ( суддя: Фанда О.М.) в задоволені позовних вимог публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. до Фізичної особи - підприємця Карасюк Ольги Едвардівни про стягнення заборгованості по процентах станом на 23.08.17 по договору кредитної лінії № ВКЛ-2007697 від 13.10.2011 року в розмірі 20 227 грн.76 коп. відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, зокрема, що враховуючи наявні в матеріалах справи доказів та беручи до уваги умови договору, місцевий господарський суд прийшов до висновку про неможливість існування заборгованості по нарахованим відсоткам станом на 02.09.2015, за відсутності заборгованості по кредиту (кредитні кошти повернуто 25.02.2015).

ПАТ "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В. В подано апеляційну скаргу №02.3-2404 від 29.11.2017, в якій просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 13.11.2017 у справі №909/881/17 та ухвалити нове, яким позовні вимоги задоволити, посилаючись на те, що судом прийнято рішення без повного з'ясування всіх фактичних обставин справи, рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник вважає, що АТ «Дельта Банк» в обґрунтування своїх позовних вимог надав розрахунок заборгованості за кредитним договором, виписки по рахунках відповідача, меморіальні ордери, та заяву відповідача на видачу кредитних коштів, що згідно з ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є первинними документами, але суд першої інстанції не надав доказам належної оцінки.

Також скаржник зазначає, що позивачем порушено умови п. 5.12. Кредитного договору, банком було нараховано підвищену відсоткову ставку, однак при проведені економічної експертизи враховувалися відсотки в розмірах 25, 99% та 45,99 % річних без врахування підвищеної ставки 30%. Отже, позовні вимоги АТ «Дельта Банк» на суму 20 227,77 грн є законними та такими, що відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 23.01.2018р розгляд справи відкладено на 06.02.2017р. з підстав, викладених у даній ухвалі суду

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач участі свого уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що ухвалою суду про призначення справи до розгляду явку представників сторін в судове засідання не визначено обов'язковою, відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, відтак, не був позбавлений конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів, а у справі міститься достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду вирішила апеляційну скаргу розглянути за відсутності представника відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено господарським судом та підтверджено матеріалами справи, 13 жовтня 2011 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (по договору - кредитор/по справі - позивач) та фізичною особою- підприємцем Карасюк Ольгою Едвардівною (по договору - позичальник/по справі - відповідач) укладено Договір кредитної лінії №ВКЛ-2007697.

Відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 192 000 грн. 00 коп. на строк до 12.10.2014 року.

Договір підписаний сторонами та скріплений печаткою зі сторони позивача.

Пунктом 1.1. кредитного договору встановлено, що процентна ставка встановлена в розмірі 25,99% річних, з кінцевим терміном повернення до 12.10.2014 року.

Відповідно до п.1.1.1. договору, у випадку невиконання позичальником пунктів 5.11.-5.12. кредитного договору, кредитор застосовує без укладення додаткових договорів процентну ставку в розмірі 30 %.

У разі прострочення кінцевого терміну повернення кредиту (до 12.10.2014 року) застосовується процентна ставка на 20 одиниць більша від поточної (п.1.1.2. Договору).

В матеріалах справи наявний, поданий позивачем розрахунку, нарахування відсотків за користування кредитними коштами в період:

з 14.10.11 по 13.01.12 відбувалось за ставкою -25,9%;

з 14.01.12 по 12.10.14 відбувалось за ставкою-30%;

з 13.10.14. по 25.02.15 відбувалось за ставкою-45,99%

Крім того, як вбачається з поданого розрахунку станом на 26.02.2015 борг по тілу кредиту відсутній.

Як вбачається з позовних вимог, позивач вважає, що станом на 23.08.2017 заборгованість позичальника по кредитному договорі становить суму в розмірі 20 227, 76 грн., яка складається з 20 227, 76 грн. процентів.

Аналізуючи зазначені обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч.1 та п.1 ч.2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.179 ГК України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Згідно із ст. 526 ЦК України, ст.193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частиною 2 статті 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

За приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (частина 3 статті 1049 Цивільного кодексу України).

Згідно з п.2.6 Договору кредитної лінії №ВКЛ-2007697 від 13.10.2011 року погашення заборгованості позичальником за кредитним договором здійснюється в наступній черговості:

- прострочена заборгованості за нарахованими процентами;

- прострочена заборгованість за Кредитом;

- строкова заборгованість за нарахованими процентами;

- строкова заборгованість за кредитом;

- пені та штрафи;

в останню чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язанні з пред'явленням вимоги за цим договором і зверненням стягнення на засоби забезпечення виконання зобов'язань позичальником за договорами, вказаними в п.1.4 цього Договору, а також відшкодуванням збитків, завданих порушенням позичальником своїх зобов'язань за цим договором.

Відтак, враховуючи вищенаведене, в першу чергу підлягає зарахування заборгованості по процентам, а в другу - зарахування заборгованості по кредиту. Таким чином, заборгованість за нарахованими відсотками строкова та прострочена не може існувати за відсутності заборгованості строкової чи простроченої за кредитом. В матеріалах справи відсутній інший порядок погашення заборгованості за кредитним договором.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, сторонами подано суперечливі докази щодо наявності заборгованості у відповідача перед позивачем по відсоткам за користування кредитом.

Так, довідка ПАТ "Дельта Банк" №13/0203-0018 від 02.03.2015 року заперечує заборгованість відповідача перед позивачем по спірному кредитному договору станом на 02.03.2015 року, як по відсотках так і по тілу кредита.

Однак, довідка ПАТ "Дельта Банк" №7798 від 02.09.2015 вказує на заборгованость відповіда по відсоткам за користування кредитом в сумі 20 227 грн. 76 коп. за відсутності боргу по тілу кредита.

Крім того, в матеріалах справи, наявний висновок судово-економічної експертизи №02/07-17 від 06.07.2017 року, який визначає заборгованість відповідача перед позивачем по відсоткам в сумі 57 грн. 24 коп. також за відсутності боргу по тілу кредита.

Сторонами не заперечується факт погашення боргу за кредитом 25.02.2015 .

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 ГПК України).

Таким чином, враховуючи вищенаведене та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заборгованість за нарахованими відсотками не може існувати за відсутності заборгованості за кредитом, оскільки заборгованість по кредиту у даних правовідносинах відсутня, то заборгованість по нарахованих відсотках станом на 02.09.2015 є безпідставно заявлена.

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, що оскільки позивачем порушено умови п. 5.12. Кредитного договору, банком було нараховано підвищену відсоткову ставку, однак при проведені економічної експертизи враховувалися відсотки в розмірах 25, 99% та 45,99 % річних без врахування підвищеної ставки 30%, враховуючи вищенаведене не спростовують висновків суду першої інстанції.

З огляду на наведене, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду зазначає, що скаржником у справі не доведено обставини на які він покликається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що рішення прийняте із дотриманням норм законодавства та у відповідності до обставин справи, а тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Згідно із ст.129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, 275, 276, 282 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд П О С Т А Н О В И В:

1. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 13.11.2017 у справі №909/881/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В. В №02.3-2404 від 29.11.2017 без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий суддя Галушко Н.А

Суддя Данко Л.С.

Суддя Орищин Г.В.

(Повний текст постанови складено 08.02.2018).