РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.02.2018Справа № 910/22909/17

За позовом Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва

(м. Миколаїв)

До Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (м. Київ)

Про стягнення 2683,03 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про стягнення 2683,03 грн.

Спір виник внаслідок того, що, за твердженням позивача, відповідач неналежним чином виконав свої зобов'язання за Договором № 51 від 03.01.06. в частині повернення у повному обсязі коштів перерахованих на виплату пенсії, у зв'язку з чим підлягають поверненню кошти у розмірі 2683,03 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.18. відкрито провадження у справі № 910/22909/17, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 06.02.18.

01.02.18. від відповідача через відділ діловодства суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» проти позову заперечує з підстав того, що відповідачем в повній мірі дотримано приписи Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів і одержувачів допомоги через їх поточні рахунки в банках, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999. № 1596, та Договору № 51 від 03.01.06. в частині повернення коштів з поточного рахунку померлого пенсіонера після одержання відомостей про смерть особи. Відповідачем наголошено, що він не є набувачем пенсійних коштів пенсіонерки ОСОБА_2, які є власністю останньої, а лише вчиняє дії по обслуговуванню рахунку вказаного пенсіонера.

Крім вказаного, відповідачем надано суду разом з відзивом виписку з рахунку пенсіонерки ОСОБА_2 з інформацією про знаття грошових коштів за листопад-грудень 2016 року.

Сторони в судове засідання 06.02.18. явку своїх повноважних представників не забезпечили.

Суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представників сторін не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами, оскільки явка не визнавалась обов'язковою.

В судовому засіданні 06.02.18. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.01.06. між Управлінням Пенсійного фонду України в Центральному районі міста Миколаєва (далі - Фонд) та Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України») (далі - Банк) укладено договір № 51 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1 ст. 1 розділу 1 Договору Банк виконує функції виплати пенсій та грошової допомоги, передбачені Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999. № 1596 (з наступними змінами) (далі - Порядок).

Банк виконує зазначені вище функції у м. Миколаєві (п. 2 ст. 1 розділу 1 Договору).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 21.12.16. Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі міста Миколаєва, Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі міста Миколаєва, Управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Миколаївської області реорганізовано шляхом злиття в Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва.

Спір виник внаслідок того, що, за твердженням позивача, відповідач неналежним чином виконав свої зобов'язання за Договором в частині повернення у повному обсязі коштів перерахованих на виплату пенсії, у зв'язку з чим підлягають поверненню кошти у розмірі 2683,03 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 3 ст. 1 розділу 1 Договору взаємовідносини між Фондом та Банком з питання виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках регулюються Порядком, цим Договором та договорами про зміну цього Договору, що є його невід'ємними частинами.

Параграфом 2 ст. 3 розділу 2 Договору передбачено, що Банк зобов'язується забезпечити, зокрема:

- відкриття для зарахування коштів від органів Фонду окремих аналітичних рахунків за балансовим рахунком № 2560 "Державні позабюджетні фонди" без нарахування відсотків за залишками коштів, що створить умови для цільового використання коштів органів Фонду;

- укладання з пенсіонерами і одержувачами допомоги договорів про відкриття поточних рахунків для зарахування сум пенсій та допомоги;

- видачу за бажанням одержувача належних йому сум пенсій та грошової допомоги як безпосередньо у Банку, так і з доставкою додому;

- зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки одержувачів не пізніше наступного операційного дня після надходження коштів від органів Фонду, а у філіях, розташованих в сільській місцевості, - протягом трьох банківських днів;

- видачу одержувачам належних їм сум пенсій та грошової допомоги за їх першою вимогою;

- здійснення Банком нарахування за коштами, які зберігаються на поточних рахунках пенсіонерів і одержувачів, відсотків у порядку та розмірах, визначених договором між одержувачем і Банком;

- надання за письмовим запитом органів Фонду інформації щодо зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки про їх закриття.

Даний Договір набирає чинності з 03.01.06. і діє до 01.01.12. Договір можу бути пролонгований на тих же умовах на наступний календарний рік у разі визнання Банка переможцем конкурсу на право виплати пенсій та грошової допомоги через банківські рахунки за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги за цей період, та якщо жодна зі сторін за місяць до закінчення дії Договору не висловила бажання його розірвати. (параграфи 1, 3 ст. 10 розділу 5 Договору з врахуванням додаткової угоди № 5 від 05.01.11.).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1), перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України та отримувала пенсію за віком через установу банку - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» та на її рахунок було перераховано пенсію за листопад-грудень 2016 року в сумі 2683,03 грн. (1336,03 грн. + 1347,00 грн.).

13.05.17. позивачем отримано списки померлих громадян, які були надіслані Інформаційним центром персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України для опрацювання та здійснення контролю за своєчасністю припинення та виплати пенсії. Згідно із зазначеними списками ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно актового запису № 106 від 14.04.17. Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

13.05.17. позивачем відповідачу направлено розпорядження № 5737/04 про повернення грошових коштів перерахованих на рахунок ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) з рахунка № НОМЕР_1 за листопад, грудень 2016 року в розмірі 2683,03 грн. у зв'язку зі смертю. Зазначені кошти позивач просив повернути на рахунок Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва № 3529 відкритий в Ощадному банку України в м. Миколаєві.

Листом від 16.05.17. № 112.17.15-655 відповідач надав відповідь на вищезазначений лист позивача, повідомивши, що кошти на рахунку вказаної фізичної особи відсутні.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1596 від 30.08.1999. затверджено Порядок виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку встановлено, що цей Порядок регулює питання виплати пенсій та грошової допомоги, що нараховуються відповідно органами Пенсійного фонду та органами праці та соціального захисту населення і фінансуються за рахунок коштів Пенсійного фонду та відповідних бюджетів, за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх вклади до запитання (поточні рахунки) в установах уповноважених банків (далі - поточні рахунки). Уповноваженими банками є банки, визнані переможцями конкурсу на право виплати пенсій та грошової допомоги через банківські рахунки за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги, що проводиться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з якими за результатами цього конкурсу Мінсоцполітики та Пенсійним фондом укладено відповідні договори.

Згідно з пунктом 2 Порядку виплата пенсій та грошової допомоги згідно з цим Порядком здійснюється через поточні рахунки, що відкриваються у банках, з якими Пенсійний фонд та Мінсоцполітики за результатами конкурсу укладають відповідні угоди з визначенням санкцій за недотримання ними договору перед одержувачами.

Відповідно до частин 1, 3 статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 1067 Цивільного кодексу України встановлено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Відповідно до пункту 4 Порядку, установи уповноважених банків здійснюють відкриття поточних рахунків, проводять операції із зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки відповідно до цього Порядку, угод, укладених ними з управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, управліннями праці та соціального захисту населення райдержадміністрацій, виконкомів міських, районних у місті рад (далі - органи праці та соціального захисту населення) або центрами з нарахування і виплати пенсій та допомоги - у регіонах, де функціонують такі центри.

Відповідно до пункту 13 Порядку у разі надходження до уповноваженого банку відомостей про смерть одержувача пенсії та грошової допомоги уповноважений банк зобов'язаний припинити зарахування коштів на поточний рахунок з місяця, наступного за місяцем смерті одержувача, і зробити відповідну помітку у примірнику списку на зарахування пенсій та допомоги, що підлягає поверненню органу Пенсійного фонду або органу праці та соціального захисту населення.

Суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок разом з нарахованими на них відсотками, починаючи з місяця, наступного за місяцем смерті пенсіонера, підлягають поверненню уповноваженим банком відповідно органам Пенсійного фонду та соціального захисту населення не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача.

З банківських виписок по рахунку пенсіонерки ОСОБА_2 наданої відповідачем, вбачається, що пенсію за листопад 2016 року зараховано Банком на рахунок пенсіонерки 17.11.16. в розмірі 1336,03 грн., пенсію за грудень 2016 року зараховано Банком 16.12.16. в розмірі 1347,00 грн.; з рахунку ОСОБА_2 Банком списано комісію 25.11.16. в сумі 2,00 грн. та 23.12.16. в сумі 2,00 грн.

27.12.16. до банку звернулась фізична особа ОСОБА_3 та отримала через касу Банку (у відповідності до наданої до матеріалів справи відповідачем банківської виписки) грошові кошти в сумі 2 680,00 грн. на підставі довіреності від 24.10.16., посвідченої приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Павловою Г.Є. за реєстровим № 148, виданою фізичною особою ОСОБА_2.

Суд відзначає, що оскільки позивач повідомив відповідача про факт смерті пенсіонерки ОСОБА_2 шляхом направлення розпорядження тільки 13.05.17., відповідач діяв в межах діючого законодавства та укладеним між сторонами Договору.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем належними засобами доказування не доведено порушення прав позивача відповідачем щодо не повернення коштів в сумі 2683,03 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся з позовними вимогами.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва є необґрунтованими нормативно та документально не підтвердженими, а отже такими, що задоволенню не підлягають повністю.

Щодо розподілу судових витрат, суд відзначає наступне.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній станом на день звернення позивача з даним позовом до суду - 14.12.17.) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняється Пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України.

Оскільки позивач станом на день звернення з даним позовом до суду був звільнений від сплати судового збору, та враховуючи, що позов залишено без задоволення, - судовий збір не стягується.

Керуючись статтями 4, 13, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12.02.18.

Суддя Т.М. Ващенко