УХВАЛА

м. Київ

08.02.2018Справа № 910/3221/15-г
Господарський суд міста Києва у складі судді Борисенко І.І., розглянувши скаргу від 08.09.2017 року Приватного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконанні наказу від 25.07.2015 у справі №910/3221/15-г

за позовом Приватного акціонерного товариства "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятковського"

до Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк"

Публічного акціонерного товариства "Азовзагальмаш"

про визнання правовідносин припиненими та стягнення 18 441 426,77 грн. за договором факторингу з регресом № 247/59.2 від 10.04.2013

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

від скаржника (відповідача 2) - не з'явився;

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

від ВДВС - Спектор М.О. за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.05.2017, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2015 позовні вимоги задоволено повністю.

На виконання вказаного рішення судом 25.07.2015 було видано відповідний наказ.

19.09.2017 до канцелярії Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" (скаржника) надійшла скарга вих. №ЮРО/1865 від 08.09.2017 року на дії примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій скаржник просить суд:

- визнати незаконною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за виконавчим провадження №48477677 щодо не зняття арешту з рахунку ПрАТ «Азовзагальмаш» НОМЕР_1, відкритому у ПАТ «Дочірній банк Сбербанк», ІК 25959784.

- скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 17.08.2015 ВП №48477677 про арешт коштів боржника в частині накладання арешту на рахунок ПрАТ «Азовзагальмаш» НОМЕР_1 відкритому у ПАТ «Дочірній банк Сбербанк», ІК 25959784.

- звільнити з-під арешту грошові кошти ПрАТ «Азовзагальмаш», що знаходяться на рахунку зі спеціальним режимом використання НОМЕР_1 відкритому у ПАТ «Дочірній банк Сбербанк», ІК 25959784, який використовується виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам в межах чинного законодавства України.

Скарга мотивована тим, що 17.08.2015 старшим державним виконавцем Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башіловим В.О. в межах виконавчого провадження №48477677, була винесена постанова про арешт коштів боржника ПАТ «Азовзагальмаш» в межах суми 21 577 837,85 грн., що містяться на всіх рахунках в установах банків.

Скаржник не погоджується з прийнятою постановою про арешт коштів, оскільки накладено арешт на грошові кошти, що належать ПрАТ «Азовзагальмаш» та містяться на поточному рахунку зі спеціальним режимом використання НОМЕР_1 відкритому у ПАТ «Дочірній банк Сбербанк», ІК 25959784, який використовується виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам в межах чинного законодавства України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2017 розгляд скарги відкладено на 11.01.2018.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017., чинної з 15.12.2017., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Зважаючи на те, що представники скаржника, позивача та відповідача-1 в судове засідання 11.01.2018 не з'явились, суд вважав за доцільне відкласти розгляд даної скарги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2018 відкладено розгляд скарги до 08.02.2018.

Скаржник (відповідач) в судове засіданні 08.02.2018 не з'явився, в клопотанні просив суд розглянути скаргу у справі №910/3221/15-г без участі представника ПрАТ «Азовзагальмаш», вимоги скарги підтримав повністю.

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у своїх відзивах на скаргу заперечував та просив суд відмовити в задоволені скарги.

Відповідно до п. 1 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Відповідно до п. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника органу ДВС, Господарський суд міста Києва встановив:

17.08.2015 старшим державним виконавцем Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башіловим В.О. винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№48477677, щодо виконання наказу Господарського суду м. Києва №910/3221/15-г від 25.07.2015 про стягнення з ПАТ «Азовзагальмаш» на користь ПрАТ «Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського» коштів в розмірі 21 577 837,85 грн.

17.08.2015 в межах виконавчого провадження №48477677, старшим державним виконавцем Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башіловим В.О. була винесена постанова про арешт коштів боржника ПАТ «Азовзагальмаш» в межах суми 21 577 837,85 грн., що містяться на всіх рахунках в установах банків.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно ч. 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У відповідності до ч. 4 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Частиною 1 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" визначається, що виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Згідно ч. 3 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч. 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження"). Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. (ч.2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження").

У відповідності до ч. 3 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно ч. 4 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Згідно п.3 ч. 5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" боржник зобов'язаний за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Однак, як вбачається з матеріалів скарги, за період з моменту відкриття виконавчого провадження боржником не було виконано рішення суду самостійно та не було повідомлено державного виконавця про спеціальні рахунки, які належать боржнику у банківських установах, на яких містяться кошти та які використовуються виключно для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам.

З огляду на наведене, суд вважає, що при винесенні Постанови про арешт коштів боржника від 17.08.2015 року старшим державним виконавцем Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башіловим В.О. діяв у відповідності до норм Закону України "Про виконавче провадження", виконуючи наказ господарського суду міста Києва від 25.07.2015 у справі №910/3221/15-г, вживав необхідних заходів щодо виконання рішення суду та наклав арешт на кошти боржника згідно порядку, передбаченого Законом.

Відтак, у суду відсутні підстави для скасування постанови про арешт коштів боржника від 17.08.2015 року у виконавчому провадженні №48477677, оскільки станом на день її винесення дана постанова була законною.

Стосовно вимог скарги в частині звільнення з-під арешту грошових коштів ПрАТ «Азовзагальмаш», що знаходяться на рахунку зі спеціальним режимом використання НОМЕР_1 відкритому у ПАТ «Дочірній банк Сбербанк», ІК 25959784, який використовується виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг зарахованим особам в межах чинного законодавства України, суд зазначає наступне.

Наведеними письмовими доказами підтверджується, що поточний рахунок НОМЕР_1 відкритий у ПАТ «Дочірній банк Сбербанк», ІК 25959784 є спеціальним рахунком, грошові кошти на яких не підлягають арешту та використовується виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг зарахованим особам в межах чинного законодавства України, про що свідчить додаткова угода №5 від 08.02.2013 до договору банківського рахунку №32466 від 23.06.2008 укладеного між ПАТ «Дочірній банк Сбербанк Росії» та ПАТ «Азовзагальмаш».

Відповідно до 4.2 ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», страхувальник-роботодавець відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України. Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Тобто, вищенаведеною постановою було накладено арешт на грошові кошти, що належать ПрАТ «Азовзагальмаш» та містяться на поточному рахунку зі спеціальним режимом використання НОМЕР_1 відкритому у ПАТ «Дочірній банк Сбербанк», ІК 25959784, який використовується виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам в межах чинного законодавства України.

Листом вих. №01-64-728 від 26.06.2017 Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Маріупольської міської виконавчої дирекції Донецького обласного відділення повідомив ПрАТ «Азовзагальмаш» про неможливість здійснювати виплату матеріального забезпечення застрахованим особам через накладання арешту ВПВР Департаменту ДВС МЮУ на рахунок ПрАТ «Азовзагальмаш» зі спеціальним режимом використання.

27.07.2017 за вих. №ЮРО ПрАТ "Азовзагальмаш" надіслало клопотання до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ щодо зняття арешту з рахунку зі спеціальним режимом використання НОМЕР_1 відкритому у ПАТ "Дочірній банк Сбербанк ", ІК 25959784, з додатком копії договору банківського рахунку №32466 від 23.06.2008 укладеного між ПАТ "Дочірній банк Сбербанк Росії" та ПАТ "Азовзагальмаш" та копії додаткової угоди №5 від 08.02.2013 до даного договору, але арешт з рахунку № 2466 відкритому у ПАТ "Дочірній банк Сбербанк Росії" не було знято.

Суду надано докази про вручення ВПВР Департаменту ДВС МЮУ 31.07.2017 клопотання щодо зняття арешту з рахунку зі спеціальним режимом використання, про що свідчить виписка з роздруківки з офіційного сайту ДППЗ «Укрпошта», проте станом на дату розгляду скарги зазначений рахунок ПрАТ "Азовзагальмаш" залишається арештованим.

Згідно з п. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ч. 4 п.1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відтак, з моменту отримання державним виконавцем документального підтвердження (а саме з 31.07.2017), що рахунок боржника має спеціальний режим використання та звернення стягнення на такі кошти заборонено законом державний виконавцем був зобов'язаний зняти арешт з вказаного рахунку.

Проте, всупереч та в порушення вимог ст. ст. 6, 11, ч.1 ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження", що передбачають неупереджене, своєчасне, повне вчинення виконавчих дій та використовування наданих державному виконавцю прав у точній відповідності із законом, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України безпідставно було не знято арешт з рахунку зі спеціальним режимом використання НОМЕР_1 відкритому у ПАТ «Дочірній банк Сбербанк», ІК 25959784.

Бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо не зняття арешту з рахунку зі спеціальним режимом використання ПрАТ "Азовзагальмаш" суд вважає незаконною та такою, що порушує права та законні інтереси скаржника.

Відтак, у суду є підстави визнати незаконною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за виконавчим провадженням №48477677 щодо не зняття арешту з рахунку ПрАТ «Азовзагальмаш» НОМЕР_1 відкритому у ПАТ «Дочірній банк Сбербанк», ІК 25959784.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішення, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права.

У відповідності до п.9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Отже, скаржником доведено порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, за таких обставин, порушене право боржника підлягає поновленню, шляхом задоволення поданої до суду скарги на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо не зняття арешту з рахунку зі спеціальним режимом використання НОМЕР_1 та зобов'язанні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звільнити з під арешту грошові кошти Приватного акціонерного товариства "Азовзагальмаш", що знаходяться на рахунку зі спеціальним режимом використання НОМЕР_1 відкритому у ПАТ «Дочірній банк Сбербанк», ІК 25959784.

Керуючись ст. ст. 341, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу Приватного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити частково.

Визнати незаконною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за виконавчим провадженням №48477677 щодо не зняття арешту з рахунку ПрАТ «Азовзагальмаш» НОМЕР_1, відкритому у ПАТ «Дочірній Банк Сбербанк», ІК 25959784.

Зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звільнити з під арешту грошові кошти Приватного акціонерного товариства "Азовзагальмаш", що знаходяться на рахунку зі спеціальним режимом використання НОМЕР_1 відкритому у ПАТ «Дочірній банк Сбербанк», ІК 25959784, який використовується виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам в межах чинного законодавства України.

В решті у задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Суддя І.І. Борисенко