ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2018м. ДніпроСправа № 904/9886/17

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Украгрокомплекс", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "М'ясна традиція", м. Дніпро

про стягнення суми основного боргу у розмірі 32277грн.20коп., 3% річних у розмірі 231грн.91коп. та суми інфляційної складової у розмірі 1020грн.50коп.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, дов. №3 від 21.11.2017р.

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Украгрокомплекс" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "М'ясна традиція" з позовом про стягнення 35501грн.04коп., з яких: сума основного боргу у розмірі 32277грн.20коп., 3% річних у розмірі 231грн.91коп. та сума інфляційної складової у розмірі 1020грн.50коп., сума пені у розмірі 1971грн.43коп.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням договору поставки №7/17 від 07.04.2017р. в частині розрахунків за отриманий товар.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2017р. порушено провадження у справі та призначене судове засідання.

15.12.2017р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017р. №2147VІІІ, чинної з 15.12.2017р.), передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи матеріали справи №904/9886/17, господарський суд дійшов висновку, що вказану справу слід розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження.

Представник позивача до початку судового засідання 17.01.2018р. надав письмову заяву про зменшення розміру позовних вимог. У заяві позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 32277грн.20коп., 3% річних у розмірі 231грн.91коп. та суму інфляційної складової у розмірі 1020грн.50коп.

Суд перевірив, чи є повноваження на вчинення цієї дії у представника позивача та чи стосується ця заява прав і обов`язків сторін щодо предмету позову.

Суд прийняв заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2018р. суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 06.02.2018р.

Представник відповідача в судові засідання від 13.12.2017р., 17.01.2018р. та 06.02.2018р. не зявився, відзиву на позовну заяву не надав, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з пунктом 10 Господарського процесуального кодексу України судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2017р. про порушення провадження у справі, ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2017р. про відкладення розгляду справи, ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2018р. про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті були направлені відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 23.11.2017р., який наявний в матеріалах справи (а.с. 47-49).

Поштова кореспонденція, направлена судом на адресу відповідача, повернулась до суду з відміткою підприємства звязку "за закінченням терміну зберігання".

Пунктом 99 Правил надання поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009р., передбачено, що рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

За змістом пункту 116 зазначених Правил у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення. Невручені з поважних причин рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до пункту 117 Правил поштові відправлення повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі закінчення встановленого строку зберігання.

Відповідно до п. 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання судових повісток (листів з ухвалами суду) відповідачем та повернення її до суду з поміткою «повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання» є наслідками свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання, тобто є власною волею відповідача.

З огляду на наведене, відповідач вважається повідомлений про відкриття провадження у справі та призначені судові засідання належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов'язки, а відповідач, натомість, проявив процесуальну бездіяльність. Тому судове засідання проводиться за відсутності його повноважного представника і причини неявки цього представника у засідання судом не визнаються поважними.

На день розгляду справи у судовому засіданні від 06.02.2018р. будь-яких письмових заяв та клопотань від відповідача щодо відкладення судового засідання до суду не надходило.

Відповідно до п. 9 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд може розглянути справу за наявними в ній доказами.

Враховуючи, що від відповідача повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні від 06.02.2018р. до господарського суду Дніпропетровської області не надходило, відзив на позовну заяву не подано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

07.04.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Украгрокомплекс" (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "М'ясна традиція" (далі покупець) підписано договір поставки №7/17 (далі - договір) (а.с. 18-19). За умовами зазначеного договору постачальник зобов'язується передати покупцю у власність покупцю товар, а покупець зобов'язується прийняти та сплатити вказаний товар.

Відповідно до пункту 1.2. договору найменування, кількість, асортимент, вартість постачаємого товару вказується в видатних товарних накладних, які складаються на підставі заявок покупця на поставку товару і є невід'ємними частинами цього договору.

За умовами пункту 2.1. договору товар поставляється на склад покупця. Завантаження товару на транспортні засоби і послідуючим його доставка здійснюється силами і за рахунок постачальника.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що товар поставляється партіями. Поставка вважається завершеною з моменту передачі постачальником товару, а також супровідної документації на товар покупцеві. Право власності на товар переходить від постачальника до покупця при передачі товару, яка оформляється видатною товарною накладною, скріпленої печатками і підписами сторін.

Згідно з пунктом 3.1. договору форма оплати: безготівковий / готівкових розрахунків. Покупець здійснює оплату товару протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту його фактичного отримання за допомогою перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок постачальника або шляхом їх внесення безпосередньо в касу підприємства постачальника.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що загальна вартість цього договору визначається згідно всьому об'єму видаткових накладних на товар, які є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до пункту 8.1. договору цей договір вступає в силу з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31 грудня 2017 року. У разі, якщо не пізніше ніж за 20 (двадцять) календарних днів до закінчення строку дії договору жодна зі сторін письмово не заявить про його припинення, цей Договір вважається пролонгований на 1 (один) календарний рік на тих самих умовах.

Так, жодна із сторін письмово на виявила бажання припинити дію договору. Відтак, договір поставки №7/17 від 07.04.2017р. є чинним протягом спірного періоду.

На виконання умов договору позивач в період з 07.04.2017р. по 09.08.2017р. поставив відповідачу товар на загальну суму 118432грн.80коп., що підтверджується видатковими накладними №720 від 07.04.2017р. на суму 6750грн.00коп., №763 від 18.04.2017р. на суму 10956грн.00коп., №779 від 24.04.2017р. на суму 16008грн.00коп., №796 від 27.04.2017р. на суму 10536грн.00коп., №925 від 19.05.2017р. на суму 11206грн.80коп., №1048 від 07.06.2017р. на суму 15374грн.40коп., №1227 від 10.07.2017р. на суму 17208грн.00коп., №1383 від 09.08.2017р. на суму 15019грн.20коп., які наявні в матеріалах справи (а.с. 21, 24, 27, 30, 33, 36, 39, 42, 45). Вказані видаткові накладні підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень до них.

Товариство з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "М'ясна традиція" розрахувалось за поставлений товар частково, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 32277грн.20коп. Вказана заборгованість складається із заборгованості за видатковою накладною №1227 від 10.07.2017р. в розмірі 17208грн.00коп. та №1383 від 09.08.2017р. в розмірі 15019грн.20коп.

З огляду на положення пункту 3.1. договору, відповідач був зобовязаний сплатити вартість товару, отриманого згідно видаткової накладної №1227 від 10.07.2017р. 09.08.2017р.; згідно видаткової накладної №1383 від 09.08.2017р. 08.09.2017р.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані зобовязання з поставки товару, доказів припинення відповідних зобовязань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно із положенням статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 32277грн.20коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення суму 3% річних в розмірі 231грн.91коп. за загальний період з 08.08.2017р. по 17.11.2017р. та інфляційні збитки в розмірі 1020грн.50коп. за загальний період з серпня 2017р. по жовтень 2017р.

При перевірці розрахунку суми 3% річних судом встановлено, що позивач визначив помилковий період нарахування без урахування граничного строку оплати та вихідних днів.

За наведених обставин, правильний період нарахування суми інфляційної складової становить за видатковою накладною №1227 від 10.07.2017р. - з 10.08.2017р. по 17.11.2017р., за видатковою накладною №1383 від 09.08.2017р. з 11.09.2017р. по 17.11.2017р.

За результатом зробленого судом розрахунку, стягненню з відповідача підлягає сума 3% річних в розмірі 224грн.15коп. В задоволені 3% річних в розмірі 7грн.76коп. слід відмовити.

При перевірці розрахунку суми інфляційної складової судом порушень не встановлено.

Таким чином, стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "М'ясна традиція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Украгрокомплекс" підлягає сума основного боргу в розмірі 32277грн.20коп., 3% річних в розмірі 224грн.15коп., інфляційної складової в розмірі 1020грн.50коп.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 81, 91, 129, 237, 238, 240, 241, 242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Украгрокомплекс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "М'ясна традиція" про стягнення 33529грн.61коп., з яких суму основного боргу у розмірі 32277грн.20коп., 3% річних у розмірі 231грн.91коп. та суму інфляційної складової у розмірі 1020грн.50коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "М'ясна традиція" (; Місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Робоча, б. 23-В, кім. 209) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Украгрокомплекс" (; Місцезнаходження: 49080, м. Дніпро, вул.. Берегова, б. 145) суму заборгованості у розмірі 32277грн.20коп., 3% річних в розмірі 224грн.15коп., інфляційну складову в розмірі 1020грн.50коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1599грн.63коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В решті позову відмовити.

В судовому засіданні 06.02.2018р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення підписаний 09.02.2018р.

Суддя ОСОБА_2