ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2018 р. м. Київ Справа № 911/3559/17

Суддя: Грабець С.Ю.

Секретар судового засідання: Кулакова С.С.

Суд, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом приватного акціонерного товариства

"АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ"

до товариства з обмеженою відповідальністю "КИЙавторемтранс"

про стягнення заборгованості у сумі 73 550,20 грн.

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1 (довіреність №25 від 29.12.2017 року);

відповідача: ОСОБА_2 (довіреність від 01.02.2018 року),

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2017 року до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" (далі позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю "КИЙавторемтранс" (далі відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 73 550,20 грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач послався те, що між ним та відповідачем був укладений договір на поставку питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі №03794/5-08 від 27.02.2004 року (далі - договір), відповідно до умов якого позивач зобов'язувався надавати відповідачу послуги з постачання питної води та прийняти від відповідача стічні води у міську каналізаційну мережу, а відповідач зобов'язувався своєчасно оплачувати надані позивачем послуги.

У позовній заяві позивач послався на те, що відповідач здійснював скид стічних вод у міську каналізаційну мережу за відсутності Умов на скид стічних вод, у зв'язку з чим, відповідачу була нарахована плата за скид без Умов на скид стічних вод у міську каналізаційну мережу в сумі 66 177,74 грн. Крім цього, позивач просив стягнути з відповідача три проценти річних у розмірі 1 264,91 грн. та 6 110,55 грн. суми, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції.

Провадження у справі порушено ухвалою Господарського суду Київської області від 30.11.2017 року, розгляд справи призначено на 13 грудня 2017 року.

11 грудня 2017 року через канцелярію Господарського суду Київської області представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку з його участю в іншому судовому засіданні.

13 грудня 2017 року через канцелярію Господарського суду Київської області представник позивача подав клопотання про долучення до матеріалів справи витребуваних ухвалою суду документів, яке підлягало задоволенню судом.

13 грудня 2017 року в судове засідання з'явилась представник позивача, проти задоволення клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи не заперечувала.

Суд, розглянувши в судовому засіданні клопотання представника відповідача, визнав його таким, що підлягало задоволенню.

Ухвалою суду від 13.12.2017 року розгляд справи відкладено на 10 січня 2018 року.

09 січня 2018 року через канцелярію Господарського суду Київської області представник позивача подала додаткові пояснення щодо обставин справи, долучені до матеріалів справи.

10 січня 2018 року через канцелярію Господарського суду Київської області представник відповідача подала відзив на позов.

10 січня 2018 року в засідання з'явились представники позивача та відповідача.

Ухвалою суду від 10.01.2018 року в справі призначено підготовче засідання на 17 січня 2018 року.

17 січня 2018 року через канцелярію Господарського суду Київської області представник позивача подала відповідь на відзив на позов №115/12/12/02-18 від 16.01.2017 року.

17 січня 2018 року через канцелярію Господарського суду Київської області представник відповідача подала клопотання про долучення до матеріалів справи витребуваних ухвалою суду документів, яке підлягало задоволенню судом. Крім цього, представник відповідача подала письмові пояснення у справі, долучені до матеріалів справи.

17 січня 2018 року в засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, вважала їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представник відповідача у засіданні проти задоволення позову заперечувала.

Ухвалою суду від 17.01.2018 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 07 лютого 2018 року.

06 лютого 2018 року через канцелярію Господарського суду Київської області представник відповідача подала заперечення на відповідь на відзив.

07 лютого 2018 року в судове засідання з'явилась представник позивача, позовні вимоги підтримала, просила суд позов задоволити.

Представник відповідача у засіданні проти позову заперечував, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків:

27 лютого 2004 року між відкритим акціонерним товариством "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" та товариством з обмеженою відповідальністю "КИЙавторемтранс" (далі відповідач) був укладений договір на поставку питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі №03794/5-08 (далі договір).

Публічне акціонерне товариство "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" (далі позивач) є правонаступником державного комунального об'єднання водопровідно-каналізаційного господарства "КИЇВВОДОКАНАЛ" та відкритого акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ", що підтверджується статутом товариства, копія якого долучена до матеріалів справи.

Відповідно до умов договору, позивач зобов'язувався надавати відповідачу послуги з постачання питної води та приймання стічних вод з відповідача у міську каналізаційну мережу, а відповідач зобов'язувався своєчасно оплачувати надані позивачем послуги, дотримуватися Порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановлені Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України №65 від 01.07.1994 року, зареєстрованими в Міністерстві юстиції №165/374 від 22.07.1994 року (в подальшому ОСОБА_3 користування), Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затвердженими наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №37 від 19.02.2002 року, зареєстрованими у Міністерстві юстиції 26.04.2002 року за №403/6691 (в подальшому ОСОБА_3 приймання), а також дотримуватися норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим договором.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" на підставі договору з підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням та/або централізованим водовідведенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", договір про надання послуг з питного водопостачання та/або водовідведення укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання та/або водовідведення або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті.

Статтею 20 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" встановлено, що істотними умовами договору про надання послуг з питного водопостачання та/або централізованого водовідведення є: режим надання послуг; обсяги питного водопостачання за нормативами питного водопостачання; порядок надання послуг з водовідведення; розмір та порядок оплати послуг централізованого водопостачання і водовідведення; права та обов'язки сторін договору; відповідальність сторін договору. У договорі про надання послуг з питного водопостачання та/або водовідведення повинні бути зроблені посилання на нормативні документи, на підставі яких здійснюватиметься питне водопостачання та/або водовідведення. За згодою сторін договору про надання послуг з питного водопостачання та/або водовідведення у ньому можуть бути зазначені інші умови.

Відповідно до п. 3.2.1 договору, позивач має право вимагати від відповідача дотримання ним ОСОБА_3 користування, ОСОБА_3 приймання та інших нормативних документів, зазначених в п. 1.1 цього договору.

Згідно з п. 3.3.9 договору, відповідач зобовязувався ознайомитись і дотримуватись вимог ОСОБА_3 користування та ОСОБА_3 приймання (місцевих ОСОБА_3 приймання стічних вод) при експлуатації водопровідних та каналізаційних мереж та належно виконувати умови цього договору.

Відповідно до п. 1.5 ОСОБА_3 приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва №1879 (далі ОСОБА_3 №1879), ОСОБА_3 встановлюють вимоги до абонентів, які скидають стічні води до міської каналізації, регламентують взаємні права та обов'язки абонентів і водоканалу, порядок визначення величини плати за скидання стічних вод у міську каналізацію, порядок контролю за виконанням цих ОСОБА_3, відповідальність та засоби впливу за їх порушення.

Згідно з п. 1.2 ОСОБА_3 №1879, ОСОБА_3 поширюються на організації, установи, підприємства усіх форм власності та фізичних осіб - підприємців, що скидають всі види стічних вод у міську систему каналізації (крім балансоутримувачів житлового фонду та об'єктів соціально-культурного призначення, які не скидають стічні води технологічного та/або непобутового походження, або у яких немає орендарів чи інших суб'єктів, що скидають стічні води технологічного та/або непобутового походження).

Абонент - юридична особа або фізична особа - підприємець, яка уклала договір з Водоканалом на надання послуг з водопостачання та (або) водовідведення (крім балансоутримувачів житлового фонду та об'єктів соціально-культурного призначення, які не скидають стічні води технологічного та/або непобутового походження або у яких немає орендарів чи інших суб'єктів, що скидають стічні води технологічного та/або непобутового походження) (п. 1.3 ОСОБА_3 №1879).

Згідно з п. 1.7 ОСОБА_3 №1789, стічні води можуть бути прийняті у міську каналізацію, якщо мережі та споруди абонента побудовані відповідно до проекту, розробленого згідно з виданими водоканалом технічними умовами (далі - ТУ) на приєднання до міської каналізації, прийняті в експлуатацію згідно з вимогами державних будівельних норм, абонентом одержані умови на скид та укладений договір на послуги водопостачання та водовідведення.

Відповідно до 2.2 ОСОБА_3, водоканал, зокрема, має право надавати абонентам Умови на скид згідно з цими Правилами; нараховувати плату із застосуванням коефіцієнта кратності (розділ 7 цих ОСОБА_3) у випадку виявлення порушень абонентами вимог цих ОСОБА_3 та умов договору або невиконання вимог акта; проводити обстеження водопровідних та каналізаційних систем абонента та складати акти за результатами цих обстежень. Акт підписується уповноваженими представниками водоканалу і абонента. У разі відмови абонента від підписання акта представники водоканалу роблять відповідний запис в акті. В цьому випадку акт, підписаний представниками водоканалу, діє в односторонньому порядку і один примірник акта надсилається абоненту, при виявленні порушень встановлювати терміни їх усунення (при цьому вимоги водоканалу є обов'язковими для виконання у встановлені терміни, при недотриманні термінів їх виконання абонент розраховується за обсяг стічних вод, обчислений згідно з абзацами 3 - 8 пункту 8.6 розділу 8 цих ОСОБА_3).

Відповідно до п. 2.4 ОСОБА_3 №1789, абоненти зобов'язані, зокрема, отримати Умови на скид та укласти договір з водоканалом відповідно до статей 19, 20 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання".

Абоненти зобов'язані отримати у водоканалі Умови на скид згідно з додатком 2 до ОСОБА_3 (3.3.1 п. 3.3 ОСОБА_3 №1789).

Згідно з пп. 3.3.4 п. 3.3 ОСОБА_3 №1789, Умови на скид видаються на один рік.

Відповідно до п. 8.1 ОСОБА_3 №1789, абонент не має права скидати стічні води без одержання Умов на скид. За скидання стічних вод без Умов на скид або після закінчення строку їх дії абонент сплачує в п'ятикратному розмірі тарифу на послугу з водовідведення за весь період їх відсутності.

Згідно з п. 3.2.4 договору, позивач має право у будь-який час проводити обстеження водопровідних та каналізаційних систем відповідача, приладів, пристроїв та цілісності пломб на них, перевіряти дотримання відповідачем вимог, передбачених пунктом 1.5 договору, контролювати раціональне водоспоживання тощо, а також складати акти за результатами цих обстежень (п. 12.15 ОСОБА_3 користування).

Пунктом 7.10 ОСОБА_3 №1879 встановлено, що при виявленні факту порушення вимог ОСОБА_3 абоненти сплачують у п'ятикратному розмірі тарифу за послуги водовідведення у випадках, визначених у абзацах 3 - 8 пункту 8.6 розділу 8 цих ОСОБА_3.

Згідно з п.п а) п. 8.6 розділу 8 ОСОБА_3 №1879, при порушенні цих ОСОБА_3 та ОСОБА_3 користування, водоканал має право розглядати весь обсяг стічних вод (за розрахунковий період) як такий, що перевищує договірний, і плата за його скидання встановлюється в п'ятикратному розмірі тарифу за водовідведення у разі відсутності у абонента Умов на скид чи закінчення строку їх дії.

Представник позивача послалась на те, що 16.09.2013 року та 21.10.2013 року були проведені перевірки, під час яких встановлено порушення відповідачем ОСОБА_3 щодо скиду стічних вод у систему міської каналізації, а саме їх скид без Умов на скид стічних вод у міську каналізаційну систему.

У зв'язку з цим, позивачем нараховано відповідачу плату за скид без Умов на скид стічних вод у міську каналізаційну систему в сумі 66 177,74 грн. за період з 01.10.2013 року до 31.08.2016 року.

За твердженнями позивача, 21 вересня 2016 року на адресу відповідача направлено лист попередження з вимогою сплатити плату за скид стічних вод без відповідних Умов та долучено розрахунок №15/ВУ-Ф-05/250-08-2016р. від 21.09.2016 року.

27 лютого 2017 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про сплату боргу за скид стічних вод без Умов на їх скид у сумі 66 177,74 грн. протягом семи днів з моменту отримання даної вимоги.

Вищевказана вимога була отримана відповідачем 03.03.2017 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копія якого долучена до матеріалів справи. Проте, відповідач плату за скид стічних вод без Умов на їх скид не сплатив.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 217 Господарського кодексу України, господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

Частиною 2 ст. 217 Господарського кодексу України встановлено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Згідно з ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно з ч. 1 ст. 235 Господарського кодексу України, за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 Господарського кодексу України, до суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

10 січня 2018 року через канцелярію Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача послалась на те, що у ОСОБА_3 приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду №37 від 19.02.2002 року, зареєстрованих у Міністерстві юстиції за №403/6691 від 26.04.2002 року (далі - ОСОБА_3 №37), не зазначено обовязок відповідача отримати Умови на скид стічних вод, вважала, що відповідач не повинен був отримувати Умови на скид стічних вод у міську каналізаційну систему.

Також, представник відповідача послалась на те, що ОСОБА_3 №37 втратили чинність, вважала, що позовні вимоги позивача не можуть бути задоволені.

Доводи представника відповідача спростовуються, у звязку з наступним.

Згідно з ч. 3 ст. 19 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", порядок надання споживачам послуг з питного водопостачання та/або водовідведення встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до п. 1.4 ОСОБА_3 користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008 року (далі - правила №190), приймання стічних вод від підприємств, установ, організацій до системи централізованого водовідведення здійснюється відповідно до ОСОБА_3 №37, а також місцевих ОСОБА_3 приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту.

ОСОБА_3 №37 були скасовані лише 10 березня 2017 року, на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України №166-р, тобто після закінчення періоду, за який позивач просив суд стягнути з відповідача плату за скид стічних вод без Умов на скид у міську каналізаційну мережу.

Крім цього, розпорядженням Київської міської державної адміністрації №1879 від 12.10.2011 року затверджено ОСОБА_3 приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва (далі ОСОБА_3 №1879), що діяли протягом всього періоду, за який позивач просив суд стягнути з відповідача плату за скид без Умов на скид стічних вод.

Пунктом 2.4 ОСОБА_3 №1879 закріплено обовязок відповідача отримати Умови на скид та укласти договір з водоканалом відповідно до статтей 19, 20 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання".

Відтак, відповідач є абонентом водоканалу та зобовязаний був отримати Умови на скид стічних вод у міську каналізаційну мережу.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказів, що підтверджують звернення відповідача до позивача для отримання Умов на скид стічних вод у міську каналізаційну мережу, суду не подано.

Відповідно до пунктів 8.1, 8.6 ОСОБА_3, абонент не має права скидати стічні води без одержання Умов на скид. За скидання стічних вод без Умов на скид або після закінчення строку їх дії абонент сплачує в п'ятикратному розмірі тарифу на послугу з водовідведення за весь період їх відсутності. При порушенні цих ОСОБА_3 водоканал має право розглядати весь обсяг стічних вод (за розрахунковий період) як такий, що перевищує договірний, і плата за його скидання встановлюється в п'ятикратному розмірі тарифу за водовідведення у разі відсутності у абонента Умов на скид чи закінчення строку їх дії.

Оскільки відповідач не отримав Умови на скид стічних вод, відтак він зобовязаний сплатити плату за скид стічних вод у міську каналізаційну систему без Умов на скид у пятикратному розмірі тарифу на послугу з водовідведення.

Судом встановлено, що нарахування плати за скид стічних вод без отримання Умов на скид здійснювалось позивачем за період з 01.10.2013 року до 31.08.2016 року.

На послуги позивача з централізованого водовідведення для інших споживачів встановлені наступні тарифи:

- 2,22 грн. за 1 куб.м. (без ПДВ) - з 01.10.2011 року (постанова Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України № 184 від 30.09.2011);

- 2,98 грн. за 1 куб.м. (без ПДВ) - з 01.03.2014 року (постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № 80 від 31.01.2014);

- 3,41 грн. за 1 куб.м. (без ПДВ) - з 01.05.2015 року (постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 969 від 31.03.2015);

- 5,18 грн. за 1 куб.м. (без ПДВ) з 02.08.2016 року (постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1141 від 16.06.2016).

З актів про зняття показань з приладу обліку №8-708-51 від 11.10.2013 року, 11.11.2013 року, 11.12.2013 року, 10.01.2014 року, 10.02.2014 року, 11.03.2014 року, 10.04.2014 року, 16.05.2014 року, 12.06.2014 року, 10.07.2014 року, 11.08.2014 року, 12.09.2014 року, 10.10.2014 року, 12.11.2014 року, 09.12.2014 року, 09.01.2015 року, 10.02.2015 року, 10.03.2015 року, 10.04.2015 року, 08.05.2015 року, 10.06.2015 року, 10.07.2015 року, 10.08.2015 року, 10.09.2015 року, 09.10.2015 року, 09.11.2015 року, 09.12.2015 року, 12.01.2015 року, 10.02.2016 року, 10.03.2016 року, 11.04.2016 року, 10.05.2016 року, 13.06.2016 року, 11.07.2016 року, 10.08.2016 року, копії яких долучені до матеріалів справи, вбачається, що відповідачем здійснювався скид стічних вод протягом періоду:

- з 01.10.2013 року до 28.02.2014 року - в обсязі 512 куб.м.;

- з 01.03.2014 року до 30.04.2015 року - в обсязі 1 412 куб.м.;

- з 01.05.2015 року до 31.01.2016 року - в обсязі 2 289 куб.м.;

- з 02.08.2016 року до 31.08.2016 року в обсязі 123 куб.м.

Так, позивач просив суд стягнути з відповідача 66 177,74 грн. за скид стічних вод у міську каналізаційну мережу без Умов на скид.

10 січня 2018 року відповідачем подано заяву про застосування позовної давності до вимог позивача в частині стягнення плати за скид стічних вод без Умов на скид у сумі 66 177,74 грн., у якій відповідач просив суд застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем здійснено нарахування відповідачу плати за скид стічних вод без Умов на скид за період з 01.10.2013 року до 31.08.2016 року.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 Цивільного кодексу України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.

Статтею 253 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною 5 ст. 261 Цивільного кодексу України встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Оскільки позивач звернувся з позовної заявою до суду 30 листопада 2017 року, то перебіг строку позовної давності за заявленими позивачем вимогами щодо стягнення плати за скид відповідачем стічних від у міську каналізаційну мережу без Умов на скид у сумі 66 177,74 грн. за період з 01.10.2013 року до 31.08.2016 року розпочався 30 листопада 2014 року.

Так, позовна вимога позивача про стягнення з відповідача плати за скид стічних вод без Умов на скид стічних вод у міську каналізаційну мережу за період з 01.10.2013 року до 29.11.2014 року задоволенню не підлягає.

Вимога позивача про стягнення з відповідача плати за скид стічних вод без Умов на скид за період з 30.11.2014 року до 31.08.2016 року в сумі 52 674,76 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім цього, позивач просив суд стягнути з відповідача три проценти річних у сумі 1 261,91 грн. та 6 110,55 грн. суми, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції.

Представник відповідача вважала вищевказані вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, просила суд у їх задоволенні відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене вищевказаною статтею право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи індекс інфляції та процентів річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Так, статтею 625 Цивільного кодексу України закріплено відповідальність за порушення грошового зобов'язання і дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов'язань відповідно, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Так, обов'язок сплати суму оперативно-господарської санкції не є зобов'язанням в розумінні положень ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, а тому до цих правовідносин не застосовуються положення ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України.

З огляду на вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох процентів річних у сумі 1 261,91 грн. та 6 110,55 грн. суми, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції, є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 124 Конституції України, п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 3 ст. 19, ст. 20 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", ч. ч. 1, 2 ст. 217, ч. ч. 1, 2 ст. 218, ч. ч. 1, 2 ст. 235 Господарського кодексу України, п. 1 ч. 2, ч. 4 ст. 11, ст. 253, ст. 256, ст. 257, ч. 1 ст. 260, ч. ч. 1, 5 ст. 261, ч. 1 ст. 509, ст. 610, ч. 2 ст. 625, ст. 629, ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 3, ч. 1 ст. 5, ст. 7, ч. ч. 1, 2 ст. 11, ст. ст. 12 - 15, ст. 18, ч. 1 ст. 73, ч. ч. 1, 3 ст. 74, ст. 86, ч. 9 ст. 129, ч. 6 ст. 183, ч. ч. 1, 2 ст. 222, ст. 223, ч. 3 ст. 232, ст. 233, ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задоволити позов приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" до товариства з обмеженою відповідальністю "КИЙавторемтранс" про стягнення заборгованості у сумі 73 550,20 грн. частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "КИЙавторемтранс" (08630, Київська область, Васильківський район, селище міського типу Глеваха, вулиця Київська, будинок 70, ідентифікаційний код 32612091) на користь приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" (01015, місто Київ, вулиця Лейпцизька, 1-а, ідентифікаційний код 03327664) 52 674,76 грн. (пятдесят дві тисячі шістсот сімдесят чотири грн. 76 коп.) плати за скид стічних вод без Умов на скид стічних вод у міську каналізаційну мережу та 1 145,88 грн. (одну тисячу сто сорок пять грн. 88 коп.) витрат на сплату судового збору.

Відмовити в іншій частині позову.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 19.02.2018 року.

Суддя С. Грабець