РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.02.2018Справа № 910/23729/17

За позовом: Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника

до відповідача: Українського державного інституту культурної спадщини (Науково-дослідного інституту пам'ятко охоронних досліджень)

про стягнення 727,93 грн.,

Суддя: Шкурдова Л.М.

Секретар с/з Гнідіна М.Ю.

Представники:

від позивача: Ярмолаєв В.О. - представник за довіреністю

від відповідача: Герчак С.М. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника до Українського державного інституту культурної спадщини (Науково-дослідного інституту пам'ятко охоронних досліджень) про стягнення 727,93 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконання відповідачем зобов'язань за Договором №10-Н від 03.02.2016р., в зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 534,85 грн. В зв'язку з порушенням умов договору позивач просить суд стягнути з відповідача 97,34 грн - пеню, 6,81 грн - штраф, 16,40 грн - 3 % річних, 72,53 грн - інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2018 року відкрито провадження у справі №910/23729/17, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні 09.02.2018 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.02.2016р. між Національним Києво-Печерським історико-культурним заповідником (балансоутримувач) та Науково-дослідним інститутом пам'яткоохоронних досліджень (користувач) укладено Договір №10-Н від 03.02.2016 р. (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору балансоутримувач забезпечує утримання нерухомого майна (у т.ч. обслуговування та експлуатацію), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лаврська, 9, загальною площею 99,6 кв. м., а користувач бере участь у всіх витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт (крім капітального ремонту), якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим Договором.

Згідно з п.2.1.1. Договору балансоутримувач зобов'язався забезпечити виконання всього комплексу робіт, пов'язаних з обслуговуванням та утриманням майна, та створення необхідних умов для здійснення господарської діяльності, у тому числі Користувачу і його співробітникам. Розмір плати за обслуговування та утримання майна залежить від складу робіт й послуг, які надаються Балансоутримувачу експлуатаційними, ремонтно-будівельними організаціями та іншими суб'єктами господарювання, і визначається розрахунком щомісячних платежів (додаток 1) за обслуговування та утримання будівлі.

Відповідно до п.2.2.2. Договору сплачувати рахунки балансоутримувача за обслуговування та утримання майна, протягом 7 днів після їх отримання, але не пізніше 20 числа кожного місяця.

Згідно Акту №616 витрати балансоутримувача на утримання нерухомого майна за грудень 2016 року склали 534,85 грн. Вказаний акт підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами укладеного сторонами договору відповідач зобов'язався відшкодовувати позивачу витрати на утримання нерухомого майна, розмір яких за грудень 2016 року склав 534,85 грн. Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем позивачу вартості витрат позивача на утримання нерухомого майна за грудень 2016 року, відповідачем наявність заборгованості не спростовано, в зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 534,85 грн суми боргу.

В зв'язку з порушенням відповідачем грошового зобов'язання за Договором позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 16,40 грн - 3 % річних та 72,53 грн - інфляційні втрати.

Як визначено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, позивач має право вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних, що є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Суд перевірив розрахунок позивача, враховуючи відсутність контррозрахунку відповідача, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 16,40 грн - 3 % річних та 72,53 грн - інфляційних втрат.

Вимоги позивача в частині нарахування пені в розмірі 97,34 грн та штрафу в розмірі 6,81 грн задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що умовами укладеного сторонами Договору не передбачено застосування до відповідача відповідальності у вигляді сплати пені та штрафу.

Позивач здійснив нарахування пені та штрафу на підставі ст.231 ГК України.

За змістом ст.231 ГК України законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Виходячи із положень ч.2 ст.231 ГК України, застосування до боржника, який порушив господарське зобов'язання, штрафних санкцій у вигляді пені, штрафу, передбачених абз. 3 ч. 2 ст. 231 ГК України, можливо при сукупності відповідних умов, а саме: якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачений договором або законом; якщо, між іншим, порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, якщо допущено прострочення виконання не грошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу.

Позивачем не надано суду доказів що хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, в зв'язку з чим суд не вбачає наявності підстав для застосування до відповідача відповідальності у вигляді нарахування пені та штрафу на підставі положень ч.2 ст.231 ГК України.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Українського державного інституту культурної спадщини (04086, м.Київ, вул.Петропавлівська, будинок 15, ) на користь Національного Києво-Печерського історико-культурного заповідника (01015, м.Київ, вул.Лаврська, будинок 9, корпус 8, ) 534 (п'ятсот тридцять чотири) грн 85 коп - суму основного боргу, 72 (сімдесят дві) грн 53 коп - інфляційні втрати, 16 (шістнадцять) грн 40 коп - 3 % річних та 1371 (тисячу триста сімдесят одну) грн 08 коп- витрати по сплаті судового збору.

3. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Київського апеляційного господарського суду.

Суддя Л.М. Шкурдова

Дата складення повного тексту рішення: 14.02.2018