ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" лютого 2018 р. Справа № 903/554/17

Суддя господарського суду Волинської області Костюк С.Ф., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" (вх. № 01-55/1405/18) про відвід колегіальному складу суддів

у справі №903/554/17

за позовом приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій", м. Луцьк

до Луцької міської ради,

третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору фізичної особи -підприємця Геруна Ю. Є.

про скасування рішення Луцької міської ради №68/4 від 24.12.2014р.

Встановив: Приватне акціонерне товариство "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" звернулось з позовом до Луцької міської ради, третя особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору фізична особа-підприємець Герун Ю. Є. про скасування рішення Луцької міської ради №68/4 від 24.12.2014р.

08.02.2018 року до суду надійшла заява представника позивача (вх. №01-55/1405/18) про відвід колегіальному складу: головуючий суддя: Якушева І.О, судді: Дем'як В.М., Слободян О.Г від розгляду справи № 903/544/17.

Відвід суддів заявник обґрунтовує тим, що ухвалою суду від 11.01.2018р. визначено розгляд справи зі стадії підготовчого провадження та одночасно призначено розгляд справи по суті, чим порушено норми Господарського процесуального Кодексу України, зокрема, ст. 185.

Заявник вважає, що такі дії суддів підтверджують явну залежність від ФОП Геруна Ю.Є., що є особою, яка бере участь у справі у статусі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, тому мали б взяти самовідвід, натомість продовжують розгляд справи в порушення таємниці нарадчої кімнати (щодо вирішення обставин, що підлягають встановленню при прийнятті рішення суду), публічно, без проведення підготовчого судового засідання, самостійно визначивши розгляд справи по суті.

В обґрунтування заяви посилається на п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, відповідно до якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справу та є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно з ч.1-3 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить до висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно п.п. 7, 8, 11 ст. 39 ГПК України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках надходження заяви про відвід судді. Пунктом 9 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 228 цього Кодексу до вирішення питання про відвід.

Ухвалою суду від 08.02.2018р. розгляд справи №903/554/17 зупинено до вирішення питання про відвід колегіальному складу господарському суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2018р. розгляд заяви призначено судді Костюк С.В.

Суд, розглянувши заяву представника позивача про відвід колегіальному складу, не знаходить підстав для її задоволення, з огляду на наступне:

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено: "стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

15.12.2017р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Відповідно ч. 3 ст. 12 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017р. № 2147-VIII, чинної з 15.12.2017р., загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою суду від 11.01.2018р. справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження. Розгляд справи призначено на 08.02.2018р. на 14.15год.

Ухвалою суду від 08.02.2018р. виправлено допущену в п. 2 резолютивної частини ухвали суду від 11.01.2018р. описку, зазначивши: "Справу № 903/554/17 розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії розгляду справи по суті".

Заявник, звертаючись з заявою про відвід колегіальному складу вважає, що судом порушено вимоги ч.ч. 2, 5 ст. 185 ГПК України, а саме: за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті та з'ясовує думку сторін щодо дати призначення судового засідання для розгляду справи по суті.

Судом відхилено доводи заявника як необґрунтовані з огляду на наступне:

Пунктом 9 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017р. № 2147-VIII, чинної з 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією кодексу.

Як вбачається з протоколу судового засідання від 23.08.2017р. (Т.2, а.с. 132) суд перейшов до слухання справи по суті.

Оскільки відповідно до приписів частини 2 статті 177 ГПК України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, беручи до уваги неможливість повернення до стадії відкриття провадження у справі з огляду на приписи п.п.9 п.1 Розділу XI Перехідних Положень ГПК України, для забезпечення принципів змагальності сторін, диспозитивності та пропорційності у господарському судочинстві, керуючись приписами статтей 185, 194, 195 ГПК України, суд дійшов висновку про призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді і незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Заявник в заяві про відвід колегіальному складу також вказує, що підставою її подання є його неупередженість та зацікавленість в результаті розгляду справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом відхилено доводи заявника, як такі, що не підтверджені належними і допустимими доказами. Посилання заявника на зацікавленість в результаті розгляду справи колегіальним складом розгляду справи, є безпідставними.

Суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до ст. 43 ГПК України визначено неприпустимість зловживання процесуальними правами, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства (ч. 2. ст. 43 ГПК України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви відводу колегіальному складу суддів від розгляду справи №903/554/17 та керуючись ст.ст. 32, 39, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, -

ухвалив:

В задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" (вх. № 01-55/1405/18) про відвід колегіальному складу: головуючий суддя Якушева І.О., судді: Дем'як В.М., Слободян О.Г. у справі 903/554/17 відмовити

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала підписана 12.02.2018 року.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Костюк