ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2018м. ДніпроСправа № 904/10288/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г.

за участю секретаря судового засідання Ковтун А.В.

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ

до Христофорівського житлово-комунального підприємства., смт. Христофорівка, Дніпропетровська область

про стягнення 46 385,34 грн. пені, 3% річних та інфляційних втрат за неналежне виконання грошового зобов'язання за договором № 1522/15-БО-5 від 31.12.2014 купівлі-продажу природного газу

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 14-174 від 23.10.2017, представник;

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

12.12.2017 Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Христофорівського житлово-комунального підприємства та просить стягнути заборгованість у сумі 46 385,34 грн., з яких: 29 534,00 грн. - пеня, 2 144,54 грн. - 3% річних, 14 706,80 грн. - інфляційні втрати. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позову позивач вказує на неналежне виконання з боку відповідача умов договору купівлі-продажу природного газу № 1522/15-БО-5 від 31.12.2014.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2017 року порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 11.01.2018 об 11:00 год.

15.12.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ГПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п. 9 п. 1 Розділу XI Перехідних Положень ГПК України в новій редакції справи у судах першої інстанції та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ГПК України.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що подальший розгляд позовної заяви позивача підлягає згідно статті 176 ГПК України в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, у зв'язку з необхідністю визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібранню відповідних доказів.

Ухвалою суду від 11.01.2018 продовжено розгляд справи в загальному позовному провадженні на стадії підготовчого засідання. Відкладено розгляд справи на стадії підготовчого засідання до 08.02.2018 о 12:20год.

У судовому засіданні 08.02.2018 представник позивача подав письмову згоду про те, що розгляд справи може бути розпочатий по суті, у зв'язку з тим, що були визначені всі обставини справи, які підлягають встановленню, та зібрані відповідні докази, представник відповідача електронним засобом зв'язку надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 6 ст. 183 ГПК України, якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 08.02.2018 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, 08.02.2018 надав до суду заяву, в якій проти позовних вимог не заперечує та просить розглядати справу без участі їх представника.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст. 194 Господарського процесуального кодексу України).

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку, вищевизначеному чинними правовими нормами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі-продавець, позивач) та Христофорівським житлово-комунальним підприємством (далі-покупець, відповідач) було укладено договір купівлі-продажу природного газу № 1522/15-БО-5 від 31.12.2014.

Відповідно до п. 1.1 договору продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ (далі - газ), на умовах цього договору.

Згідно з п. 1.2 договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими субєктами господарювання (крім бюджетних організацій та установ), (далі споживачам покупця).

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.3 договору).

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п. 3.4 договору).

Пунктом 5.2 договору передбачено, що ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 5 900,00 грн. без урахування податку на додану і вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільчими трубопроводами 366,70 грн., крім того ПДВ 20% - 73,34 грн., всього з ПДВ 440,04 грн.

До сплати за 1000 куб. м. природного газу 6 384,70 грн., крім того ПДВ - 20 % - 1 276,94 грн., всього з ПДВ - 7 661,64 грн.

Додатковою угодою № 1 від 27.02.2015р. до договору сторони виклали з 01.02.2015р. п. 5.2 договору у наступній редакції: ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 5 700,00 грн. без урахування податку на додану і вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільчими трубопроводами 366,70 грн., крім того ПДВ 20% - 73,34 грн., всього з ПДВ 440,04 грн.

До сплати за 1000 куб. м. природного газу 6 180,00 грн., крім того ПДВ - 20 % - 1 236,14 грн., всього з ПДВ 7 416,84 грн.

Додатковою угодою № 2 від 27.03.2015 р. до договору сторони виклали з 01.03.2015 р. п. 5.2 договору у наступній редакції: ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 8 900,00 грн. без урахування податку на додану і вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільчими трубопроводами 366,70 грн., крім того ПДВ 20% - 73,34 грн., всього з ПДВ 440,04 грн.

До сплати за 1000 куб. м. природного газу 9 444,70 грн., крім того ПДВ - 20 % - 1 888,94 грн., всього з ПДВ 11 333,64 грн.

Додатковою угодою № 3 від 10.04.2015 р. до договору сторони виклали з 01.04.2015 р. п. 5.2 договору у наступній редакції: ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 7 200,00 грн. без урахування податку на додану і вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільчими трубопроводами 656,20 грн., крім того ПДВ 20% - 131,24 грн., всього з ПДВ 787,44 грн.

До сплати за 1000 куб. м. природного газу 8 000,20 грн., крім того ПДВ - 20 % - 1 600,04 грн., всього з ПДВ 9 600,24 грн.

Додатковою угодою № 5 від 29.05.2014 р. до договору сторони виклали з 01.05.2015 р. п. 5.2 договору у наступній редакції: ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 6 810,00 грн. без урахування податку на додану і вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільчими трубопроводами 656,20 грн., крім того ПДВ 20% - 131,24 грн., всього з ПДВ 787,44 грн.

До сплати за 1000 куб. м. природного газу 7 602,40 грн., крім того ПДВ - 20 % - 1 520,48 грн., всього з ПДВ 9 122,88 грн.

Додатковою угодою № 6 від 30.06.2015 р. до договору сторони виклали з 01.06.2015 р. п. 5.2 договору у наступній редакції: ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 6 600,00 грн. без урахування податку на додану і вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільчими трубопроводами 656,20 грн., крім того ПДВ 20% - 131,24 грн., всього з ПДВ 787,44 грн.

До сплати за 1000 куб. м. природного газу 7 388,20 грн., крім того ПДВ - 20 % - 1 477,64 грн., всього з ПДВ 8 865,84 грн.

На виконання умов договору, позивач у період січень-грудень 2015 р. поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 400 931,20 грн., відповідно до актів приймання-передачі природного газу, підписаних обома сторонами та скріплених печатками підприємств (а.с. 30-37).

Пунктом 6.1 договору визначено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідач не оплатив вартість поставленого природного газу, у зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість перед позивачем розмірі 400 931,20 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з приписами ст. 193 Господарського кодексу України та ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином відповідно до закону та договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На час розгляду спору у господарському суді відповідачем не заперечено факт отримання природного газу за представленими актами приймання-передачі та не надано доказів повної його оплати на суму 400 931,20 грн., а відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантiєю, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань", розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.7.2. договору у разі невиконання покупцем умов п. 6.1. цього договору продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем п. 6.1. цього договору він зобовязується платити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Позивачем нарахована пеня за несвоєчасне виконання договірних зобов'язань за загальний період з 06.02.2015р. по 04.10.2016р. у розмірі 29 534,00 грн. (а.с.10-14).

Розрахунок перевірений судом не містить помилок, тому вимога про стягнення пені підлягає задоволенню, в сумі заявленій позивачем.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

За порушення відповідачем виконання грошового зобов'язання позивачем нараховано три відсотки річних за загальний період з 06.02.2015 р. по 30.09.2016 р. у розмірі 2 144, 54 грн. та інфляційні втрати за загальний період з лютого 2015 по вересень 2016 у сумі 14 706,80 грн.

Перевіривши розрахунки позивача судом встановлено, що розрахунок 3% річних відповідає вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим, вимогу позивача щодо стягнення 3% річних за загальний період з 06.02.2015 р. по 30.09.2016 р. у розмірі 2 144, 54 грн. та інфляційні втрати за загальний період з лютого 2015 по вересень 2016 у сумі 14 706,80 грн. слід визнати обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідач не надав заперечень проти позову. Більш того, у клопотанні про розгляд справи без участі його представника зазначив, що гарантує виплати вказаних в позові сум. Тобто, визнав позовні вимоги.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме, стягненню підлягають 29 534,00 грн. - пені, 2 144,54 грн. - 3% річних, 14 706,80 грн. - інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Христофорівського житлово-комунального підприємства (53052, Дніпропетровська область, смт. Христофорівка, вул. Азарнова, 1; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ідентифікаційний код 20077720) - 29 534,00 грн. - пені, 2 144,54 грн. - 3% річних, 14 706,80 грн. - інфляційних втрат та 1 600,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 15.02.2018.

Суддя ОСОБА_2