КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про відвід

"12" лютого 2018 р. Справа№ 910/5710/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Чорної Л.В.

Яковлєва М.Л.

розглянувши заяву про відвід судді Дідиченко Марини Анатоліївни, подану у справі № 910/5710/17 за апеляційними скаргами Спільного українсько-американського підприємства "УкрКарпатойл ЛТД", Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" та Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017

у справі № 910/5710/17 (суддя Шкурдова Л. М.)

за позовом Спільного українсько-американського підприємства "УкрКарпатойл ЛТД", Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

до Публічного акціонерного товариства"Укртрансгаз"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 позов задоволено частково, зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" зменшити на особовому рахунку Спільного українсько-американського підприємства "УкрКарпатойл ЛТД" (як товариство з обмеженою відповідальністю) обсяг природного газу на 3 642, 584 тис. м. куб.; зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" збільшити на особовому рахунку Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" обсяг природного газу на 3 642, 584 тис. м. куб. В задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач 1 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 частково та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ "СП "УкрКарпатойл Лтд" в повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 року в частині задоволення позовних вимог спільного українсько-американського підприємства "УкрКарпатойл ЛТД" (як товариства з обмеженою відповідальністю) та публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" відобразити перехід обсягів природнього газу на рахунках спільного українсько-американського підприємства "УкрКарпатойл ЛТД" (як товариства з обмеженою відповідальністю) та Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволені позову відмовити, в іншій частині рішення залишити без змін.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, третя особа звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційні скарги Спільного українсько-американського підприємства "УкрКарпатойл ЛТД", Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" та Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" по справі № 910/5710/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є. Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2017 справу № 910/5710/17 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є. Ю., Руденко М.А. та призначено до розгляду на 07.11.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2017 відкладено розгляд справи до 21.11.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.11.2017 продовжено строк розгляду апеляційної скарги та у судовому засіданні 21.11.2017 оголошено перерву в розгляді справи до 05.12.2017.

У судовому засіданні 05.12.2017 оголошено перерву до 07.12.2017.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2017 враховуючи перебування у відпустці судді Руденко М. А., яка не є головуючою суддею, справу № 910/5710/17 передано на повторний автоматизований розподіл.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ від 07.12.2017, справу № 910/5710/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є. Ю., Мартюк А. І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2017 справу № 910/5710/17 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М. А. (головуюча), Пономаренко Є. Ю., Мартюк А. І. та призначено до розгляду на 22.01.2018.

У судовому засіданні 22.01.2018 оголошено перерву в розгляді справи до 06.02.2018, а у судовому засіданні 06.02.2018 - до 07.02.2018.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 07.02.2018 враховуючи перебування у відпустці судді Пономаренка Є. Ю., який не є головуючим суддею, справу № 910/5710/17 передано на повторний автоматизований розподіл.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ від 07.02.2018, справу № 910/5710/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Кропивна Л. В., Мартюк А. І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.02.2018 справу № 910/5710/17 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М. А. (головуюча), Кропивна Л. В., Мартюк А. І. та призначено до розгляду на 27.02.2018.

07.02.2018до Київського апеляційного господарського суду від представника позивачів - Спільного українсько-американського підприємства «УкрКарпатойл ЛТД» та Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» надійшла заява про відвід судді Дідиченко Марини Анатоліївни.

Заява мотивована тим, що суддею Дідиченко Мариною Анатоліївною було порушено порядок розгляду апеляційних скарг. Заявник вказує, що в судовому засіданні 06.02.2018, розглядаючи справу по суті, головуючий суддя Дідиченко Марина Анатоліївна звернулась до ПАТ «НАК «Нафтогаз України» з пропозицією подати нові додаткові пояснення та на підставі цього було оголошено перерву до 07.02.2018 для надання можливості підготовки та подання до суду таких пояснень, у зв'язку чим представник позивачів вбачає наявність в діях судді Дідиченко Марини Анатоліївни ознаки упередженого та необ'єктивного ставлення до інших учасників справи.

Згідно статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) у випадках, визначених статями 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 сказано: "стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас, згідно із частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Статтею 39 ГПК України встановлено, що:

- питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі (ч. 1);

- питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість (ч. 2);

- якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1, 3 статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. (ч. 3);

- питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. (ч. 7);

- суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. (ч.8)

Заява представника Спільного українсько-американського підприємства "УкрКарпатойл ЛТД" та Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" про відвід судді Дідиченко Марини Анатоліївни мотивована тим, що суддею-доповідачем Дідиченко Мариною Анатоліївною порушено вимоги процесуального закону під час розгляду справи за апеляційними скаргами Спільного українсько-американського підприємства "УкрКарпатойл ЛТД", Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" та Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Згідно наявних матеріалів справи апеляційне провадження за апеляційними скаргами Спільного українсько-американського підприємства "УкрКарпатойл ЛТД", Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" та Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" було порушено 25.09.2017, тобто до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України, та процес у судових засіданнях 07.11.2017, 21.11.2017, 05.12.2017 вівся за правилами, які діяли до набрання чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, а саме до 15.12.2017.

15.12.2017 набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до пп. 9 п. 1 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розгляд справи у судових засіданнях, які було проведено 22.01.2018 та 06.02.2018, здійснювався колегією суддів за правилами ст. 270 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням особливостей розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

У судових засіданнях 21.11.2017, 05.12.2017 та 22.01.2018 судом були заслухані пояснення представників сторін стосовно своїх вимог та заперечень, про що свідчить протокол судових засідань та ухвали суду. У судовому засіданні 22.01.2018 було оголошено перерву до 06.02.2018 для надання часу для підготовки до стадії судових дебатів.

У судовому засіданні 06.02.2018 оголошено перерву до 07.02.2018 для реалізацією третьою особою своїх прав у відповідності до правил Господарського процесуального кодексу України, які набрали чинності з 15.12.2017.

Судовий процес повинен бути зрозумілим, прозором та відповідати вимогам Конвенції. Суддя повинен уміти організовувати та проводити судовий процес активно й чітко. Належний хід процесу сприяє якості остаточного результату - ухваленого рішення (п.п. 24, 25 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи про якість судових рішень).

Рекомендацією № (84) 5 було визначено дев'ять «принципів цивільного судочинства, розроблених для вдосконалення функціонування цивільної юстиції». Принцип 3 відображає суть сучасного управління справами: «Суд має ... відігравати активну роль у забезпеченні швидкого здійс нення провадження з додержанням прав сторін, включаючи право на рівне ставлення до них. Зокрема, суд має бути наділений повноваженнями proprio motu (з власної ініціативи) вимагати від сторін необхідних роз'яснень, вимагати від сторін особистої явки; порушувати питання права; вимагати свідчень, принаймні у випадках, коли йдеться не лише про інтереси сторін у справі; контролювати процес отримання свідчень» (п.п. 90, 95 висновку № 6 (2004) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи про справедливий суд у розумні строки та роль судді в судових процесах з урахуванням альтернативних засобів вирішення спорів).

В той же час, відповідно до положень ч. 4 ст. 35 Господарсього процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до п.п. 1-3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно п. 7, п. 11 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Водночас, згідно з п. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З огляду на викладене, розглянувши заяву представника Спільного українсько-американського підприємства «УкрКарпатойл ЛТД» та Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про відвід судді Дідиченко Марини Анатоліївни, суд вважає її необґрунтованою, оскільки наведені заявником доводи у її обґрунтування, не можуть бути підставою, в розумінні статей 35, 36 Господарького процесуального кодексу України, для відводу судді Дідиченко Марини Анатоліївни від розгляду даної справи, оскільки по-перше, жодним чином не підтверджують наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або необ'єктивності судді Київського апеляційного господарського суду Дідиченко Марини Анатоліївни під час розгляду справи № 910/5710/17, а по-друге, наведені заявником доводи на її обґрунтування фактично зводяться до незгоди сторони з процесуальними рішеннями судді, як головуючого у даній справі.

За таких обставин, керуючись ст. 35, 36, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви представника Спільного українсько-американського підприємства «УкрКарпатойл ЛТД» та Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про відвід судді Дідиченко Марини Анатоліївни від розгляду справи №910/5710/17 - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді Л.В. Чорна

М.Л. Яковлєв