ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2018 р.Справа № 922/4399/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Малихиній М.П.

розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ВІГС», 61058, м. Харків, вул. Данилевського, 6, ;

до товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Харківагромаш», 61124, м. Харків, вул. Каштанова, 29, кім. 25, ;

про стягнення суми у розмірі 40 953, 00 грн.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1Г (довіреність б/н від 21.12.2017);

відповідача не зявився.

Суть спору:

26.12.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО-ВІГС» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Харківагромаш», в якій просило: стягнути з відповідача на свою користь суму компенсації за порушення авторського права в розмірі 37230,00 грн та штраф у розмірі 3723,00 грн. (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що йому належать виключні майнові авторські права на твір технічного характеру «Технические условия «СЕПАРАТОРЫ ИМПЕЛЛЕРНЫЕ ИСМ (СЕПАРАТОРИ ІМПЕЛЕРНІ ІСМ)». За договором між ТОВ «Науково-виробнича компанія» «АГРО-ВІГС» і ТОВ «АГРО-ВІГС» від 23.11.2017 року про передачу (відчуження) виключних майнових прав на твір він набув виключних майнових прав на вказаний твір. 01.11.2017 року на його адресу надійшов лист від голови ФГ «Шишківське» про те, що ним була придбана у відповідача аеродинамічна сепаруюча машина АСМ-5, до листа також було додано копію договору поставки та видаткової накладної. Вивчивши керівництво із експлуатації, яке надав відповідач разом із товаром, виявив, що єдині технічні умови, на які є посилання це ТУУ 29.3-1:2010. Зазначене свідчить, що відповідач використав твір технічного характеру під час виготовлення товару аеродинамічної се паруючої машини АСМ-5, а також під час виготовлення та розповсюдження керівництва із експлуатації. У звязку з цим вважає правомірним стягнути з відповідача компенсації за порушення авторських прав у розмірі 10 мінімальних заробітних плат та штрафу у розмірі 10% суми, присудженої на користь позивача, при цьому, позивач посилається на статтю 52 ЗУ «Про авторське право і суміжні права».

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.12.2017 року прийнято позовну заяву до розгляду; відкрите спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 10 год. 30 хв. 20.01.2018 року, про що повідомлено учасників справи.

Ухвалою суду від 22.01.2018 року прийнято до розгляду заяву ТОВ «АГРО-ВІГС» (вих. №1510) про збільшення розміру позовних вимог від 19.01.2018 року, розгляд справи відкладено на 07.02.2018 року на 12:00 годину та встановлено відповідачу строк до 05.02.2018 року для надання відзиву на позов.

Представник позивач у судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення ухвали суду від 28.12.2017 року за його юридичною адресою: 61124, м. Харків, вул. Каштанова, 29, кім. 25, про що свідчить долучений до матеріалів справи конверт з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, який повернувся до суду за закінченням встановленого строку зберігання, та ухвали суду від 22.01.2018 року, явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про причини своєї неявки не повідомив, обгрунтованого відзиву на позовну заяву у строк встановлений ухвалою суду від 22.01.2018 року не надав, заяви з запереченнями проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження та будь-яких заяв та клопотань по справі не надіслав.

Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 247-252 ГПК України, беручи до уваги те, що відповідач, який був належним чином повідомлений про розгляд даної справи, правом на участь у розгляді справи не скористався, у судове засідання не з'явився та відзиву на позов до суду не надав, враховуючи відсутність клопотань будь-якої із сторін про інше, суд вирішив розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та дослідивши надані позивачем докази, суд встановив наступне.

23.11.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «АГРО-ВІГС», яке іменується правовласником, з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО-ВІГС», яке іменується надалі набувач, з другої строни було укладено Договір про передачу (відчуження) виключних майнових прав на твір, за яким правовласник передає (відчужує) усі належні правовласнику виключні майнові права на твір технічного характеру «Технические условия «СЕПАРАТОРЫ ИМПЕЛЛЕРНЫЕ ИСМ (СЕПАРАТОРИ ІМПЕЛЕРНІ ІСМ)», а набувач придбаває у власність ці права та сплачує правовласнику винагороду на умовах, у розмірі та порядку, передбачених договором.

Розділом третім цього договору визначено перелік майнових прав на твір, що передаються правовласником набувачу, зокрема, передбачено виключне право набувача на дозвіл або заборону використання твору іншими особами (п.п. 3.1.3 п. 3.1).

Відповідно до п. 3.2 договору, виключне право набувача на видачу іншим особам дозволу на використання твору всіма зазначеними у цьому договорі способами здійснюється шляхом укладення набувачем з іншими особами договорів про передачу виключних або невиключних майнових прав.

Згідно пункту 3.3, всі зазначені у п. 3.1 цього договору виключні майнові права на твір переходять від правовласника до набувача з моменту укладення цього договору. Пунктом 3.4 передбачено, що правовласник передає (відчужує) набувачу виключні майнові права на твір на весь строк дії авторського права на твір відповідно до чинного законодавства.

За пунктом 8.1 цей договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє протягом усього строку дії майнових авторських прав на твір, встановленого чинним законодавством України, тобто протягом 70 років після смерті автору твору.

Таким чином, укладений між сторонами Договір про передачу (відчуження) виключних майнових прав на твір від 23.11.2017 року набув чинності, про що свідчить наявність підписів та печаток сторін на ньому, та є діючим.

З ОСОБА_1 прийому-передачі від 23.11.2017 року , який є невідємною частиною договору, вбачається, що правовласник ТОВ «Науково-виробнича компанія «АГРО-ВІГС» передав набувачу ТОВ «АГРО-ВІГС» оригінал письмового твору технічного характеру - «Технические условия «СЕПАРАТОРЫ ИМПЕЛЛЕРНЫЕ ИСМ (СЕПАРАТОРИ ІМПЕЛЕРНІ ІСМ)» ТУУ 29.3-1:2010; свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір №45388 від 03.09.2012 року, копія якого міститься в матеріалах справи, згідно якого авторські права на твір технічного характеру «Технические условия «СЕПАРАТОРЫ ИМПЕЛЛЕРНЫЕ ИСМ (СЕПАРАТОРИ ІМПЕЛЕРНІ ІСМ)», автором якого є ОСОБА_2, належать ТОВ «Науково-виробнича компанія «АГРО-ВІГС» передав набувачу ТОВ «АГРО-ВІГС».

Крім цього, позивачем додано до позовної заяви копії Технічних умов «СЕПАРАТОРЫ ИМПЕЛЛЕРНЫЕ ИСМ (СЕПАРАТОРИ ІМПЕЛЕРНІ ІСМ)» ТУУ 29.3-1:2010, затверджені 14.12.2010 року Директором ТОВ НПК «Агро-Вігс» та погоджені з Державним департаментом пожежної безпеки МНС України, Заступником голови Держміськпромнадзору України і Харкіською обласною санепідемстанцією на підставі висновку санітарно-епідемілогічної експертизи, зі датою введення в дію яких є 24.03.2011 року та строкм дії без обмежень, якими визначені сфера застосування, технічні умови, вимоги безпеки і охорони навколишнього природного середовища, утилізації, парви приймання, методи контролю, транспортування і зберігання, вказів по експлуатації, гарантії виготовлення.

Вище вказані обставини справи та надані позивачем суду на їх підтвердження докази у своїй сукупності підтверджують факт належності позивачу виключних майнових прав на твір технічного характеру «Технические условия «СЕПАРАТОРЫ ИМПЕЛЛЕРНЫЕ ИСМ (СЕПАРАТОРИ ІМПЕЛЕРНІ ІСМ)».

01.11.2017 року керівнику компанії «АГРО-ВІГС» від голови фермерського господарства «Шишківське» надійшов лист (а.с. 53), в якому останній повідомив, що він відвідав сайт ТОВ «АГРО-ВІГС» та побачив повідомлення про контрафактні аеродинамічні сепаруючі машини «АСМ», ознайомившись із цією інформацією вирішив повідомити про те, що ним було придбано саме таку сепаруючу машину «АСМ», виробництва ТОВ «Завод Харківагромаш», тому для зяcування всіх обставин справи вирішив надіслати вам документи на покупку та доставку машини «АСМ-5».

До вказано листа додав копію договору поставки №7 від 25.10.2017 року, укладеного між ТОВ «Завод Харківагромаш» (поставником) з однієї сторони і ФГ «Шишківське» (покупець) з другої сторони, який містить підписи та печатки сторін, за яким поставник зобовязується передати у власність покупцю обладнання аеродинамічну сепаруючу машину АСМ-5 вартіст 33000,00 грн з врахуванням ПДВ, а покупець у відповідності з умовами договору оплатити і прийняти її; та видаткову накладну №12 від 30.10.2017 року, відповідно до якої покупцем ФГ «Шишківське» на розрахунковий рахунок поставника ТОВ «Завод Харківагромаш» на виконання умов договору №7 від 25.10.2017 року було перераховано суму вартості товару аеродинамічна сепаруюча машина АСМ-5 у розмірі 33000,00 грн., що свідчить про факт придбання ФГ «Шишківське у ТОВ «Завод Харківагромаш» на підставі вказаного договору аеродинамічної машини АСМ-5.

Разом з тим, ТОВ «Завод Харківагромаш» було надано ФГ «Шишкіське» керівництво з експлуатації сепаратора «Аеродинамічного», копія якого додана позивачем до позовної заяви, за яким встановлення машини можливе на зерноочисному комплексі, в умовах елеватора, а також заводів, що здійснюють переробку сільськогосподарської продукції, де умови відповідають ТУУ 29.3.-1:2010.

Крім цього, до матеріалів справи долучено фотокопію веб-сторінки з сайту - www.zavodagromash.com, ТОВ «Завод Харківагромаш», на якій розміщено пропозиція відсуження відповідачем сепаратору «Аеродинамічник», що підстверджує факт розповсюдження останнім даного обладнання.

З зазначеного вбачається, що аеродинамічна машина АСМ-5, яка була придбана ФГ «Шишківське» у відповідача відповідає тим самим технічним умовам - ТУУ 29.3.-1:2010, що і твір технічного характеру «Технические условия «СЕПАРАТОРЫ ИМПЕЛЛЕРНЫЕ ИСМ (СЕПАРАТОРИ ІМПЕЛЕРНІ ІСМ)», виключні майнові права на який за договором про передачу (відчуження) виключних майнових прав на твір від 23.11.2017 року належать позивачу.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступних положень чинного законодавства.

Відповідно до статті 443 Цивільного кодексу України, використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Згідно пункту б частини 1 статті 15 Закону України «Про захист авторських і суміжних прав», до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належить виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

За частиною 3 цієї статті виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти розповсюдження творів шляхом першого продажу, відчуження іншим способом або шляхом здавання в майновий найм чи у прокат та шляхом іншої передачі до першого продажу примірників твору;

Згідно положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист авторських і суміжних прав», розповсюдженням об'єктів авторського права і (або) суміжних прав є будь-яка дія, за допомогою якої об'єкти авторського права і (або) суміжних прав безпосередньо чи опосередковано пропонуються публіці, в тому числі доведення цих об'єктів до відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до цих об'єктів з будь-якого місця і в будь-який час за власним вибором; контрафактним примірником твору, фонограми, відеограми є примірник твору, фонограми чи відеограми, відтворений, опублікований і (або) розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав, у тому числі примірники захищених в Україні творів, фонограм і відеограм, що ввозяться на митну територію України без згоди автора чи іншого суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, зокрема з країн, в яких ці твори, фонограми і відеограми ніколи не охоронялися або перестали охоронятися.

Приписами п. а ч. 1 ст. 50 цього закону передбачено, що порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для захисту таких прав, у тому числі судового, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21-25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав.

Відповідно до абзацу 1, п. г) абзацу ч. 1 ст. 52 закону, за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції. При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право: подавати позови до суду про виплату компенсацій.

За ч. 2 цієї статті суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених пунктом "г" цієї частини межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Статтею 8 ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році з 1 січня мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 3723 гривні.

Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» від 4 червня 2010 року, розмір компенсації визначається судом виходячи з позовних вимог, однак не може бути меншим від 10 і не може перевищувати 50 000 мінімальних заробітних плат (пункт «г» частини другої статті 52 Закону № 3792-ХІІ), які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі.

Таким чином, беручи до уваги те, що технічні умови аеродинамічної машини АСМ-5, відчуженої відповідачем ФГ «Шишківське» є аналогічними технічним умовам твору технічного характеру «Технические условия «СЕПАРАТОРЫ ИМПЕЛЛЕРНЫЕ ИСМ (СЕПАРАТОРИ ІМПЕЛЕРНІ ІСМ)», виключні майнові права на який належать позивачу, відповідачем було здійснено відчуження вказаної аеродинамічної машини за договором поставки та здійснюється пропозиція відчуження даного обладнання, про що свідчить вищевикладене, суд вважає, що останнім вказаних положень ЗУ «Про авторське право та суміжні права» було здійснено розповсюдження контрафактних аеродинамічної машини АСМ-5 та технічних умов до неї без належного не це дозволу позивача, якому належать виключні майнові права на зазначений обєкт авторських прав, а тому суд, врахувавши розмір здійсненого відповідачем порушення вважає, що з нього підлягає стягненню компенсація за порушення майнових авторських прав у розмірі 10 мінімальних заробітних плат станом на день ухвалення рішення, що становить 37230,00 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 3723,00 грн. до Державного бюджету України, суд виходить з наступного.

Приписами частини 3 статті 52 ЗУ «Про захист авторських і суміжних прав» передбачено, що суд може постановити рішення про накладення на порушника штрафу у розмірі 10 відсотків суми, присудженої судом на користь позивача. Сума штрафів передається у встановленому порядку до Державного бюджету України,

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 10 % суми, присудженої на користь позивача, що складає 3723,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому, відповідачем по справі в силу даних положень законодавства не надано суду будь-яких заперечень щодо заявлених позивачем вимог та не доведено протилежного.

Таким чином, розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження на підставі наявних у матеріалах справи доказах, беручи до уваги те, що позивачем доведено факт порушення відповідачем його виключних майнових прав на обєкт авторських прав та надано на його підтвердження належні, достовірні та допустимі у своїй сукупності докази, з огляду на те, що відповідачем не доведено протилежно та не спростовано встановленого, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, такими, що ґрунтуються на положення чинного законодавства, а тому приходить до висновку про необхідність їх задоволення у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень статті 129 ГПК України, враховує, що вимоги позивача були задоволені у повному обсязі, та вважає, що витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн. мають бути покладені на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 4, 20, 76, 86, 129, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Харківагромаш» (, вул. Каштанова, буд. 29, кімната 25, м. Харків, 61124) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ВІГС» (, вул. Данилевського, 6 м. Харків, 61058 на п/р №5349 в ПАТ «Універсал Банк», МФО 322001) суму компенсації за порушення авторського права у розмірі 37230,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Харківагромаш» (, вул. Каштанова, буд. 29, кімната 25, м. Харків, 61124) штраф у розмірі 3723, 00 грн. до Державного бюджету україни, що становить 10 % суми яка підлягає стягненню.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 15.02.2018 року.

Суддя Новікова Н.А.