РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.02.2018Справа № 910/17902/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інрезерв", м. Київ

про стягнення 6 069 257,08 грн., -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Салюк М.І. (представник за довіреністю №09/12/61 від 15.02.2017р.);

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк" (надалі - позивач) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інрезерв" (надалі - відповідач) суми невикористаної частини страхового платежу за Договором добровільного страхування майна № 15/М-0052 від 09.10.2015р. в розмірі 6 069 257,08 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що повідомивши відповідача про дострокове припинення дії договору, останній ухиляється від свого обов'язку повернути суму невикористаної частини страхового платежу.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву до матеріалів справи не надав, явку свого представника в судові засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.2017р. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, розгляд призначено на 21.11.2017р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2017р. розгляд справи відкладено до 05.12.2017р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2017р. розгляд справи відкладено до 16.01.2018р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2018р. у зв'язку з набранням чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено розгляд справи по суті на 16.01.2018р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2018р. розгляд справи відкладено до 08.02.2018р.

В судове засідання 08.02.2018р. представник відповідача вкотре не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні 08.02.2018р. представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

В судовому засіданні 08 лютого 2018 року судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09.10.2015р. між позивачем (страхувальник) та відповідачем (страховик) укладено Договір добровільного страхування майна № 15/М-0052 (надалі - Договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням майна (п. 1.1. Договору).

Договір регулює відносини між страховиком і страхувальником, пов'язані з прийняттям на страхування страховиком майна страхувальника (вигодонабувача), визначеного цим договором (застраховане майно). Перелік та характеристики об'єктів застрахованого майна зазначаються у Додатку 1, який є невід'ємною частиною договору (п. 1.3. Договору).

Страховий платіж - плата за страхування, яку страхувальник зобов'язаний внести страховику згідно з договором. Страховий платіж за цим договором становить 19 674 598,48 грн. і має бути сплачений страхувальником на поточний рахунок страховика у строк до 31.12.2015р. (включно) (3.11. Договору).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем 23.11.2015р. на виконання умов п. 3.11 Договору було перераховано на поточний рахунок відповідача страховий платіж у сумі 19 674 598,48 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією меморіального ордеру № 105464 від 20.11.2015р.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що цей договір набуває чинності з 0 год. 00 хв. 01.01.2016 та діє до 24 год. 00 хв. 31.12.2018. Строк дії договору складає 36 місяців.

В Додатку 1 до Договору сторони погодили перелік майна банку, що підлягає страхуванню, загальна страхова сума - 127 343 679,46 грн.

31.12.2015р. між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до якої в зв'язку із виключенням майна зі списку застрахованого та страхуванням товарно-матеріальних цінностей (Додаток 2), сторони домовились Додаток 1 до Договору викласти в новій редакції, згідно з додатком 1.2. до цієї Додаткової угоди, та доповнити перелік застрахованого майна, згідно з додатком 2 до цієї додаткової угоди.

Пункт 1.3. Договору викладено в новій редакції, а саме: «Договір регулює відносини між страховиком і страхувальником, пов'язані з прийняттям на страхування страховиком майна страхувальника (вигодонабувача), визначеного цим договором (застраховане майно). Перелік та характеристики об'єктів застрахованого майна зазначаються у Додатку 1 та Додатку 2, які є невід'ємною частиною договору.

Згідно п. 3.11. Договору в редакції Додаткову угоду № 1 від 31.12.2015р. до Договору загальний страховий платіж за цим договором становить 19 672 675,74 грн. і має бути сплачений страхувальником на поточний рахунок страховика.

Як зазначає позивач у своїй позовній заяві та встановлено у судовому рішенні від 23.05.2017р. у справі № 910/4506/17, яке набрало законної сили, у зв'язку із зміною переліку застрахованого майна, змінився загальний розмір страхової суми та розмір страхового платежу, тому відповідачем повернуто позивачеві надлишок страхового платежу в розмірі 1 922,74 грн.

29.01.2016р. між сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до Договору, відповідно до якої у зв'язку із зміною переліку застрахованого майна, сторони домовились внести зміни до Договору, а саме викласти Додаток 1 до Договору в редакції Додатку 1 до цієї Додаткової угоди.

29.04.2016р. між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду № 3 до Договору, відповідно до якої в зв'язку із виключенням зі списку застрахованого майна (Додаток 1.1.) та страхуванням нерухомого майна (Додаток 1.2.), товарно-матеріальних цінностей (Додаток 1.3.). сторони домовились:

- Додаток 1 до договору викласти в новій редакції, згідно з Додатком 2 до цієї Додаткової угоди,

- Додаток 2 до договору викласти в новій редакції, згідно з Додатком 3 до цієї Додаткової угоди.

Пунктом 3.9. Договору в редакції Додаткову угоду № 3 від 29.04.2016р. до Договору встановлено, що загальний розмір страхової суми за цим договором страхування встановлюється за згодою сторін у національній валюті України і складає 132 679 837,31 грн.

Відповідно до п. 3.11. договору в редакції Додаткову угоду № 3 від 29.04.2016р. до Договору загальний страховий платіж за цим договором становить 19 599 015,20 грн. і має бути сплачений страхувальником на поточний рахунок страховика.

В п. 3. Додаткової угоди № 3 від 29.04.2016р. до Договору сторони домовились, що враховуючи викладене та фактично сплачену суму страхового платежу розмірі 19 672 675,74 грн., страховик зобов'язується повернути страхувальнику надлишок страхового платежу в розмірі 73 660,54 грн. в строк до 01.08.2016р. на поточний рахунок страхувальника, визначений у п. 7 цієї додаткової угоди.

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, відповідач у добровільному порядку в обумовлений сторонами строк надлишок страхового платежу в розмірі 73 660,54 грн. позивачеві не сплатив, а тому вказані кошти були стягнуті з відповідача в судовому порядку (рішення суду від 23.05.2017р. у справі № 910/4506/17).

В п. 8.1. Договору сторони домовились, що дія договору припиняється та втрачає чинність за згодою сторін, а також в інших обумовлених договором випадках (п. п. 8.1.1. - 8.1.7. Договору).

Згідно з п. 8.2 Договору дію Договору може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика. Про намір достроково припинити дію Договору будь-яка сторона зобов'язана повідомити іншу не пізніш як за 30 календарних днів до дати припинення дії Договору, якщо інше не погоджено Сторонами.

В п. 8.3 Договору передбачено, що у разі дострокового припинення дії Договору за вимогою Страхувальника Страховик повертає йому страхові платежі за період, що залишився до закінчення дії Договору, з відрахуванням нормативних витрат на ведення справи та фактичних виплат страхового відшкодування, що були здійснені за цим Договором страхування.

За змістом п. 8.5. Договору за цим договором норматив витрат на ведення справи встановлюється у розмірі 10 % від суми страхового платежу.

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, листом №09-8-7/1352 від 30.08.2017р. він звернувся (докази направлення листа в матеріалах справи) до відповідача та повідомив останньому про дострокове припинення дії Договору на 30-й календарний день з дати отримання повідомлення (листа), а також просив до дати припинення дії Договору здійснити розрахунок та повернути залишок невикористаної частини страхового платежу відповідно до п. 8.3. Договору.

Вказане повідомлення (лист №09-8-7/1352 від 30.08.2017р.) відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримано відповідачем 09.09.2017р., однак, як зазначає позивач, відповідачем не виконане своє зобов'язання з повернення залишку невикористаної частини страхового платежу в розмірі 6 069 257,08 грн., що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 354 Господарського кодексу України за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Об'єкти страхування, види обов'язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються Цивільним кодексом України, цим Кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами (частина 1 статті 355 Господарського кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України "Про страхування").

За змістом ст. ст. 980, 982 Цивільного кодексу України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування). Істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. 6, 627 - 628, 638 Цивільного кодексу України, ст. 180 Господарського кодексу України, з яких випливає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства, зважаючи на факт виконання сторонами зобов'язань по договору, про що сторонами не заперечується, суд дійшов до висновку про укладення між сторонами договору, а також додатків та додаткових угод до нього, з погодженням всіх умов, які ними обумовлюються.

Матеріалами справи підтверджується перерахування позивачем 23.11.2015р. на виконання умов п. 3.11 Договору на поточний рахунок відповідача страхового платежу у сумі 19 674 598,48 грн.

Як зазначає позивач у своїй позовній заяві та встановлено у судовому рішенні від 23.05.2017р. у справі № 910/4506/17, яке набрало законної сили, у зв'язку із зміною переліку застрахованого майна, змінився загальний розмір страхової суми та розмір страхового платежу, тому відповідачем повернуто позивачеві надлишок страхового платежу в розмірі 1 922,74 грн.

Крім того, згаданим вище судовим рішенням присуджено до стягнення з відповідача надлишок страхового платежу в розмірі 73 660,54 грн., оскільки відповідач в обумовлений п. 3. Додаткової угоди № 3 від 29.04.2016р. до Договору строк (до 01.08.2016 р.) ухилився від виконання свого обов'язку з перерахування таких коштів.

Як передбачено ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, встановлені у судовому рішенні від 23.05.2017р. у справі № 910/4506/17 обставини, зокрема, повернення надлишку страхового платежу в розмірі 1 922,74 грн., порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань в частині повернення позивачеві надлишку страхового платежу в розмірі 73 660,54 грн., не потребують доказування при розгляді даної справи.

Судом встановлено, що позивач на підставі п. п. 8.2., 8.3., 8.5., 8.6. Договору звернувся до відповідача з листом №09-8-7/1352 від 30.08.2017р., в якому повідомив останнього про дострокове припинення дії Договору на 30-й календарний день з дати отримання повідомлення (отримано відповідачем 09.09.2017р.), а також просив до дати припинення дії Договору здійснити розрахунок та повернути залишок невикористаної частини страхового платежу відповідно до п. 8.3. Договору.

Згідно ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

У відповідності до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 997 Цивільного кодексу України договір страхування припиняється у випадках, встановлених договором та законом. Страхувальник або страховик зобов'язаний повідомити другу сторону про свій намір відмовитися від договору страхування не пізніш як за тридцять днів до припинення договору, якщо інше не встановлено договором. Якщо страхувальник відмовився від договору страхування (крім договору страхування життя), страховик повертає йому страхові платежі за період, що залишився до закінчення строку договору, з вирахуванням нормативних витрат на ведення справи, визначених при розрахунку страхового тарифу, та фактично здійснених страховиком страхових виплат.

З урахуванням викладеного, з огляду на встановлену судом обставину отримання відповідачем 09.09.2017р. листа №09-8-7/1352 від 30.08.2017р. про дострокове припинення дії договору, укладений між сторонами договір є припиненим з 09.10.2017р., у зв'язку з чим на підставі п. 8.3. Договору у відповідача виникло зобов'язання щодо повернення позивачеві як страхувальнику залишку невикористаної частини страхового платежу.

Згідно з частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом перевірено наведений у матеріалах справи розрахунок залишку невикористаної частини страхового платежу та встановлено, що він відповідає нормам цивільного законодавства та умовам Договору та складає 6 069 257,08 грн. = 19 599 015,20 грн. (сума страхового платежу) : 1096 (кількість днів протягом дії Договору) х 449 (кількість днів, що залишилась до закінчення дії Договору) - 1 959 901,52 грн. (10% витрат на ведення страхової справи) - 0,00 грн. (отримана банком сума страхового відшкодування), а відповідачем не надано свого розрахунку, в тому числі на вимогу позивача, викладену в листі №09-8-7/1352 від 30.08.2017р.

Доказів на підтвердження повернення відповідачем суми залишку невикористаної частини страхового платежу, в тому числі й станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідачем не надано до матеріалів справи доказів, що підтверджують та обґрунтовують відсутність у нього підстав для невиконання зобов'язань, передбачених умовами Договору, укладеного з позивачем.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено, що позовні вимоги в справі №910/17902/17 підлягають задоволенню в повному обсязі та до стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 6 069 257,08 грн. суми основного боргу (залишку невикористаної частини страхового платежу).

Судовій збір в розмірі 91 038,86 грн., відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інрезерв" (ідентифікаційний код 24932642, адреса: 01014, м. Київ, вул. Мічуріна, буд. 4) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (ідентифікаційний код 00039002, адреса: 01001, м. Київ, провул. Шевченка, буд. 12) 6 069 257,08 грн. (шість мільйонів шістдесят дев'ять тисяч двісті п'ятдесят сім гривень 08 коп.) суми основного боргу та 91 038,86 грн. (дев'яносто одну тисячу тридцять вісім гривень 86 коп.) судового збору.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 16.02.2018р.

Суддя С.М. Морозов