ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2018 р. м. Київ Справа № 911/3469/17

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Марценюк О.М.

розглянувши справу № 911/3469/17

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до Публічного акціонерного товариства «Керчгаз», АР Крим, м. Керч

про стягнення 4 879,61 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю;

від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Керчгаз» (відповідач) про стягнення 4 879,61 грн.

Згідно з приписами ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території України», у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та встановлено забезпечити розгляд господарських справ Господарського суду Автономної Республіки Крим - Господарським судом Київської області, а господарських справ Господарського суду міста Севастополя - Господарським судом міста Києва, господарських справ Севастопольського апеляційного господарського суду - Київським апеляційним господарським судом.

У звязку з викладеним, розгляд даної справи здійснюється господарським судом Київської області.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за Договором на купівлю-продаж природного газу № 111-Н від 21.04.2012, в частині своєчасної оплати отриманого природного газу, у звязку з чим позивач звертається із вимогами про стягнення з відповідача 4 066,33 грн. пені та 813,28 грн. 3 % річних.

Ухвалою суду від 24.11.2017 провадження у справі № 911/3469/17 порушено, розгляд справи призначений в судовому засіданні на 13.12.2017.

Ухвалою суду від 13.12.2017 розгляд справи був відкладений на 10.01.2018.

15.12.2017 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, яким Господарський процесуальний кодексу України викладено у новій редакції.

Пунктом 9 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у редакції, яка діє з 15.12.2017 передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У підготовчому засіданні 10.01.2018 судом проведено дії відповідно до частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України, розяснено стороні обмеження строків на подання ним заяв по суті справи та доказів початком стадії розгляду справи по суті та встановлено порядок з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, з урахуванням судових засідань, що вже були проведені у даній справі, представником позивача заявлено про відсутність бажань на подання нових письмових заяв по суті справи і нових доказів та готовність переходити до розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 10.01.2018 закрито підготовче провадження у справі № 911/3469/17, справу призначено до розгляду по суті на 31.01.2018.

В судових засіданнях 13.12.2017, 10.01.2018, 31.01.2018 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити їх.

Представник відповідача в судові засідання 13.12.2017, 10.01.2018, 31.01.2018 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, витребувані документи, в тому числі відзив на позов, до суду не надіслав.

Як вбачається з матеріалів справи, місцезнаходженням відповідача є: 98300, АР Крим, м. Керч, вул. Чкалова, 151. Відповідач належним чином був повідомлений про місце і час судових засідань, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки у справі № 911/3469/17 щодо розміщення інформації на офіційному веб-порталі господарського суду Київської області в мережі Інтернет (www.ko.arbitr.gov.ua/sud5012) в розділі «Новини та події суду» від 27.11.2017 та 14.12.2017, як повідомлення відповідача про розгляд справи за його участю.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

27.04.2012 між Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» (позивач, продавець) та Публічним акціонерним товариством «Керчгаз» (відповідач, покупець) укладений Договір на купівлю-продаж природного газу № 111-Н, відповідно до умов п.п. 1.1, 1.2 якого продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2012 природний газ, а покупець зобовязується прийняти та оплатити газ на умовах, визначених договором. Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для подальшої реалізації його населенню.

Пунктами 2.1, 2.1.1, 2.1.2 договору визначено, що продавець передає покупцеві у період з 01.04.2012 по 31.12.2012 газ в обсязі до 18 855, тис. куб.м., в т.ч. по місяцях кварталів визначених у графіку. Обсяги газу, що планується передати за цим договором, можуть змінюватись сторонами протягом місяця продажу у встановленому порядку. Допускається відхилення місячного обсягу переданого газу від узгодженого.

Розділом 5 договору, визначені ціні на природний газ, які встановлюються НКРЕ.

Згідно з п.п. 6.1, 6.2 договору, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки, з урахуванням положень п. 6.2 договору. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 30-го числа наступного за місяцем поставки.

У разі невиконання покупцем умов п.п. 6.1, 6.2 договору, покупець зобовязується (крім суми заборгованості) сплатити продавцю пеню, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу (п. 7.2 договору).

Пунктом 11.1 договору передбачено, що договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх печатками, але не раніше ніж через 14 днів з дня опублікування у державному офіційному друкованому виданні з питань державних закупівель повідомлення про акцепт пропозиції за результатами застосування процедури закупівлі в одного учасника поширюю дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.04.2012, і діє у частині поставки газу до 31.12.2012 включно, а в частині розрахунків - до їх повного здійснення.

Відповідно до п. 9.2 договору, строк у межах якого сторони можуть звернутись до суду із вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалість у 5 років.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

У відповідності до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязанн- відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, позивач належним чином та в повному обсязі виконав взяті на себе зобовязання за умовами договору надавши відповідачу в період: квітень 2012 - грудень 2012 природний газ, про що свідчать наявні в матеріалах справи акти приймання-передачі природного газу.

Проте, відповідач в порушення своїх зобовязань за договором, несвоєчасно виконував оплату за природний газ, чим порушив умови п. 6.1 договору, внаслідок чого позивач звернувся із вимогами про стягнення з відповідача 4 066,33 грн. пені та 813,28 грн. 3 % річних.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 4 066,33 грн. пені та 813,28 грн. 3 % річних, нарахованих від сум заборгованості по кожному акту приймання-передачі природного газу окремо.

Як вже було зазначено, у п. 7.2 договору, між сторонами визначено, що у разі невиконання покупцем умов п.п. 6.1, 6.2 договору, покупець зобовязується (крім суми заборгованості) сплатити продавцю пеню, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пені від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Поміж цим, згаданим п. 9.2 договору визначено, що строк у межах якого сторони можуть звернутись до суду із вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалість у 5 років.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 5.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 за № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», визначено, що кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї.

На підставі вказаних норм права, враховуючи, що розрахунок пені та 3 % річних, наявний в матеріалах справи є арифметично вірним, вимоги позивача про стягнення з відповідача 4 066,33 грн. пені та 813,28 грн. 3 % річних визнаються судом та підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Керчгаз» (98300, АР Крим, м. Керч, вул. Чкалова, 151, ) на користь Публічного акціонерного товариства « Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01003, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 6, ) 4 066 (чотири тисячі шістдесят шість) грн. 33 коп. пені, 813 (вісімсот тринадцять) грн. 28 коп. 3 % річних та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 05.02.2018.

Суддя О.О. Христенко