Господарський суд
Житомирської області
____________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

"13" лютого 2018 р. Справа № 906/822/17

Суддя господарського суду Житомирської області Терлецька-Байдюк Н.Я. ,

розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали за позовом:

Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" в особі уповноваженої особи

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1

Анатоліївни (м. Київ)

до Приватного підприємства імені Смика (с. Закусили Народицький район

Житомирська область)

про стягнення 1370156,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський ОСОБА_2 (ПАТ "ВіЕйБі Банк") в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до відповідача - Приватного підприємства імені Смика, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №47-2012 від 29.02.2012 в сумі 1370156,40 грн.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по справі.

Ухвалою суду від 23.01.2018 відмовлено в задоволенні заяви позивача про відстрочку сплати судового збору, позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2 (ПАТ "ВіЕйБі Банк") в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк (5 днів з дня вручення ухвали суду) для подання доказів про сплату судового збору в сумі 20552,35грн.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення позивачу, яке надійшло до суду 31.01.2018, ухвала суду останнім отримана 29.01.2018.

У встановлений судом строк заявник недоліки позову не усунув, доказів сплати судового збору не надав.

Натомість, 12.02.2018 на адресу суду від Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2 (ПАТ "ВіЕйБі Банк") в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_1 надійшла заява на виконання вимог ухвали Господарського суду Житомирської області від 23.01.2018 у справі №906/822/17, відповідно до якої уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_1 просить звільнити ПАТ "ВіЕйБі Банк" від сплати судового збору.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проаналізувавши норми ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд констатує, що позивач не входить до переліку осіб, які мають право на відстрочення або розстрочення сплати судового збору. Також позивач не відноситься до переліку тих осіб, яким надаються пільги щодо сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Як судом зазначалось в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 23.01.2018, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Отже, відсутність коштів, необхідних для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочення сплати судового збору.

Крім того, суд зауважував на наступному.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду. Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках.

Згідно з ст. 4 вказаного Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Отже, виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, є завданням Фонду гарантування вкладів, у зв'язку з чим посилання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації на скрутне фінансове становище банку не може бути підставою для звільнення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від сплати судового збору.

Крім того, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості сплати ним судового збору, лише зазначено про ухвали господарських судів за 2016 рік, якими задоволено заяви банку про відстрочку сплати судового збору. Разом з тим, позивачем не наведено та не надано доказів на підтвердження того, що його матеріальне становище зміниться протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду справи та він зможе сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі у випадку не задоволення позову.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no.28249/95 від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Пелевін проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У даному випадку, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб'єктів, яке визначено ГПК України і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши доводи заявника, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч.4 ст.174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Оскільки станом на 13.02.2018 недоліки позовної заяви не усунуто, суд повертає позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2 (ПАТ "ВіЕйБі Банк") в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_1

Також суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 8 ст. 174 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 64, 174, 232, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2 (ПАТ "ВіЕйБі Банк") в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_1 до Приватного підприємства імені Смика про стягнення заборгованості за кредитним договором №47-2012 від 29.02.2012 в сумі 1370156,40 грн. повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Дата підписання ухвали: 13.02.2018 року.

Суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.

1 - в справу

2 - заявнику (рек. з повід.)