ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2018 р.Справа № 922/3450/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Малихіній М.П.

розглянувши матеріали справи

за позовом об'єднання садівничих товариств "Дружба колективів", 61103, м. Харків, пр. Науки, 65, ;

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - садівниче товариство "ПІВДЕНЬДІПРОЦЕМЕНТ", 61003, м. Харків, пр. Науки, 65, ,

до Харківської міської ради, 61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, ;

треті особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -

1 - ОСОБА_1, 61072, АДРЕСА_1),

2 - Департамент земельних відносин Харківської міської ради (61003, м. Харків, вул. Квітки Основ'яненко, 7),

3 - Департамент територіального контролю Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7)

про визнання недійсним та скасування рішень,

за участю представників сторін:

позивача - Гнатенко І.О. (довіреність б/н від 06.04.2017).

відповідача - Ворожбянов А.М. (довіреність № 08-21/34/2-18 від 04.01.2018).

третьої особи на стороні позивача - Гнатенко І.О. (довіреність б/н від 19.06.2017).

третьої особи -1 - не з'явився;

третьої особи - 2 - не з'явився;

третьої особи - 3 - не з'явився.

Суть спору:

Об'єднання садівничих товариств «Дружба колективів» звернулося до Харківської міської ради з позовною заявою про визнання недійсним та скасування рішень міської ради, в якій просив:

- визнати недійсним та скасувати п. 1.73 та п. 1.73. додатку 1 до рішення 23 сесії Харківської міської ради 5 скликання «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок» від 20.06.2008 р. №167/08;

- визнати недійсним та скасувати п. 62 та п. 62.1 додатку 1 до рішення 33 сесії Харківської міської ради 5 скликання «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок» від 29.04.2009 р. №95/09.

В обґрунтування позову посилається на те, що ОСТ «Дружба колективів» починаючи з 1961 року є постійним користувачем масиву земель за адресою: м. Харків, пр. Науки, 65, крім, земельних ділянок, які були приватизовані у встановленому законом порядку і речові права на які зареєстровані за іншими особами. Однак, відповідачем було прийнято два вищезазначених рішення, якими порушено право постійного користування позивача на вказаний масив земель. Дані рішення порушують його права та охоронювані законом інтереси, а тому мають бути визнані недійсними та скасовані. Наголошує, що на час прийняття спірних рішень були чинними: договір від 15.03.1961 року про надання позивачу у постінйе користування масиву земель; рішення виконавчог окомітету Харківської міської ради народних депутатів Харківської області № 257 «Про передачу громадянам у приватну власність та надання у постійне користування земельних ділянок для ведення садівництва», яким було передано земельні ділянки у приватну власність без попереднього припинення права користування позивача. Зазначає, що земельні ділянки, які належать позивачу на праві постійного користування передані вказаними рішеннями іншим особам за відсутності жодної з підстав припинення права користування, передбачених законом. Так, Харківською міською радою жодного разу не приймалися рішення вилучення з постійного користування земель позивача або припинення за ним такого права. Також, відсутні будь-які судові рішення щодо припинення прав позивача на них. Відповідач, передавши земельні ділянки, які належать ОСТ «Дружба колективів» на праві постійного користування, у приватну власність з комунальної іншим особам порушив його право «самостійного господарювання на землі». Крім цього, вказує, що днем, коли позивачу стало відомо про спірні рішення є 20.09.2017 року, про що свідчать відмітки з вихідними номерами на їх копіях. Про необізнаність позивача щодо прийняття спірних рішень свідчить і факт звернення у 2016 році з позовом про скасування рішення Виконкому Харківської міської ради №257 від 28.03.1996 року щодо цих же земельних ділянок (справа №922/1753/16), оскільки, якщо б позивачеві було відомо про ці рішення, позовні вимоги щодо них були б включені до попереднього позову. При цьому, прийняття спірних рішень здійснювалося без повідомлення позивача та без попереднього узгодження з ним даного питання, позивач, також, не може, не має обов'язку та реальної можливості слідкувати за всіма актами відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.10.2017 року прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на "23" жовтня 2017 р. о 10:30; залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - садівниче товариство "ПІВДЕНЬДІПРОЦЕМЕНТ" та у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1.

Ухвалою суду від 20.11.2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Департамент земельних відносин Харківської міської ради та розгляд справи № 922/3450/17 відкладено на "04" грудня 2017 о 12:30 год.

Ухвалою суду від 13.12.2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Департамент територіального контролю Харківської міської ради.

15.12.2017 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ГПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п.9 п.1 Розділу XI Перехідних Положень ГПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ГПК України.

Ухвалою суду від 18.12.2017 року справу №922/3450/17 призначено до судового розгляду на 10 год. 30 хв. 09.01.2018 року.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 09.01.2018 року, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 202 ГПК України, розгляд справи відкладено на 24.01.2018 року о 12:00 год.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 24.01.2018 року, на підставі ч. 2 ст. 216 ГПК України, судом оголошено перерву у судовому засіданні до 01.02.2018 о 12:00 год.

В судовому засіданні повноважний представник позивача позов підтримав та просив задовольнити, вказав, що посилання відповідача на відсутність у реєстрі відомостей про земельні ділянки не виправдовує спірних рішень останнього. Зазначив, що Харківська міська рада своїми рішеннями передавала об'єкти у приватну власність, чітко вказуючи їх номери та адресу розташування. Вказав щодо сформованості даних земельних ділянок як об'єкту цивільних прав вважає, що факт їх існування та належність їх до масиву земель, що перебувають у користуванні позивача, підтверджується відповідними рішеннями ради та договором про надання земельних ділянок у безстрокове користування, а також відповідними рішеннями господарських судів.

В судовому засіданні повноважний представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у повному обсязі та зазначив, що ОСТ «Дружба колективів», відповідно до відомостей з державного реєстру, було зареєстрвано 11.12.2000 року, тобто після прийняття спірного рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.03.1996 року. Крім того, відповідно до договору про надання земельної ділянки у безстрокове користування від 15.03.1961 року земельні ділянки, площею І - 84,842 га, ІІ - 13,7341 га, ІІІ - 4,578 га в пос. Олексіївка м. Харків були надані в безстрокове (постійне) користування ТС «Дружба колективів» Дзержинського району м. Харкова, а з позовною заявою до суду звернулась інша особа - ОСТ «Дружба колективів». Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних-осіб підприємців, легалізації громадських формувань, ОСТ «Дружба колективів» було зареєстровано 11.12.2000 року. Однак, у відомостях про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована особа, ТС «Дружба колективів» не значиться, зазначена інформація відсутня і у статуті ОСТ «Дружба колективів». Тому, вважає, що ОСТ «Дружба колективів» не є правонаступником ТС «Дружба колективів», а тому не є користувачем земельної ділянки по проспекту Науки 65 за договором про надання земельної ділянки у безстрокове користування від 15.03.1961 року, а, отже, не є особою, яка має право на цю земельну ділянку та може звертатися з зазначеним позовом. Вказав, що рішенням Виконавчого комітету міської ради депутатів від 26.07.1976 року №507 вирішено відвести Управлінню капітального будівництва виконкому земельну ділянку для будівництва водоводу за рахунок колективних садів СТ «Дружба колективів» площею 1 га. Після закінчення будівництва водоводу відновити огорожу колективних садів «Дружба колективів» вздовж нових меж по вулиці Дерев'янко. Тому, договір безстрокового користування земельною дівлянкою припинив свою дію в межах вставнолених договором ще у 1976 році після вилучення земельної ділянки площею 1 га, а СТ «Дружба колективів» повинне було оформити право користування на земельну ділянку, що залишилась в його користуванні в нових межах. Вказав, що землі загального користування, згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель, відносяться до земель колективного садівництва, а землі, які були надані громадянам - третім особам на підставі оскаржуваного рішення виконавчого комітету відносяться до земель для ведення індивідуального садівництва, тому порушення прав позивача відсутнє, так як, відповідно до законоджавства, право на приватизацію цих ділянок мають виключно громадяни - члени садівничого товаритсва без згоди на це інших його членів чи садівничого товариства. Крім цього, зазначив про застосування наслідків пропуску позивачем позовної давності, оскільки позивач повинен довести, що він не знав про порушення свого права. Зазначає, що розпорядженням Харківського міського голови від 09.12.2002 року визначено веб-сайт Харківської міської ради, міського голови та виконавчого комітету в мережі інтернет, на якому і було опубліковано усі оскаржувані рішення, які, відповідно до законодавства, набувають чинності з дня їх офіційного оприлюднення. Тому, харківською міською радою було здійснено усі заходи щодо можливості отримати та ознайомитись з такою інформацією. Проте, позивачем не було надано жодних доказів того, що він сам не міг дізнатись про порушення свого цивільного права, а його додоводи є недостатніми. На підтвердження своєї позиції надав акт огляду земельної ділянки (попереднє обстеження) від 01.02.2018 та план - схему обстеження земельної ділянки зробленого головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за виконристанням земель Депертаменту територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_4 щодо земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Харків, пр. Науки, 65, з яких вбачається, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та інформації відділу у м. Харкові Головного управління Дергеокадастру прав власності (користування) або інших речових прав щодо земельної ділянки № 1215 по пр. Науки, 65 у м. Харкові за будь якими особами не зареєстровано, земельна ділянка площею, орієнтовно, 0,0346 га по пр. Науки, 65 не використовується. Крім того, надав акт огляду земельної ділянки (попереднє обстеження) від 01.02.2018 та план - схему обстеження земельної ділянки зробленого головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за виконристанням земель Депертаменту територіального контролю Харківської міської ради ОСОБА_4 щодо земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Харків, пр. Науки, 65, з яких вбачається, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та інформації відділу у м. Харкові Головного управління Дергеокадастру прав власності (користування) або інших речових прав щодо земельної ділянки № 1215-а по пр. Науки, 65 у м. Харкові за будь якими особами не зареєстровано, земельна ділянка площею, орієнтовно, 0,0421 га по пр. Науки, 65 не використовується.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - в судовому засіданні просив позов задовільнити в повному обсязі, підтвердив обставити викладені позивачем та вказав, що задоволення позову відновить порушені права позивача.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - 1 в судове засідання не з'явилась, явку свого повноважного представника не забезпечила, відзив на позовну заяву з викладенням своєї правової позиції не надала. Неодноразово була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в тому числі на офіційному веб-порталі "Судова влада України".

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - 2 в судове не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Разом з тим, в матеріалах наявний відзив в якому остання просить у позові відмовити у повному обсязі та зазначає, що відповідно до договору про надання земельної ділянки у безстрокове користування від 15.03.1961 року земельні ділянки площею І - 84,842 га, II - 13,7341 га, III - 4,578 га в пос. Олексіївка м. Харків були надані в безстрокове (постійне) користування саме Товариству садоводів "Дружба колективів" Дзержинського р-ну м. Харкова, а з позовною заявою до господарського суду Харківської області звернулась інша особа - об'єднання садівничих товариств "Дружба колективів", проте об'єднання садівничих товариств "Дружба колективів" не є правонаступником товариства садоводів "Дружба колективів", а тому не є користувачем земельної ділянки по проспекту Науки, 65 відповідно до договору про надання земельної ділянки у безстрокове користування від 15.03.1961 року та не є особою, яка має права на цю земельну ділянку та може звертатися з зазначеним позовом. Вказує, що землі загального користування відносяться до земель для ведення колективного садівництва (код КВЦПЗ - 01.06), а землі, які були надані громадянам - третім особам на підставі оскаржуваного рішення виконавчого комітету відносяться до земель для ведення індивідуального садівництва (код КВЦПЗ - 01.05), порушення прав позивача в даному випадку не вбачається, так як право на приватизацію цих земельних ділянок мають виключно громадяни - члени садівничого товариства без згоди на це інших його членів чи садівничого товариства. Заявив про застусування наслідків пропуску позивачем позовної давності.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - 3 в судове засідання не з'явилась, явку свого повноважного представника не забезпечила, відзив на позовну заяву з викладенням своєї правової позиції не надала.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та дослідивши надані учасниками судового процесу докази, заслухавши промови представників сторін у судових дебатах, суд встановив наступне.

Рішенням №15-4 виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих «Про відвід ділянки землі товариству садоводів «Дружба колективів» в районі Олексіївки» від 19.01.1960 року вирішено:

1. задовольнити клопотання товариства садоводів «Дружба колективів» та дозволити йому оформити відвід ділянки землі за списком товариства, який погоджений з виконкомом Дзержинської ради депутатів трудящих 18.12.1959 року;

2. головному архітектору міста відвести ділянки внатурі, а начальнику Міськжитлоуправління оформити відводи, склавши договір з товариством садоводів «Дружба колективів» на весь масив садів. Всі попередні рішення Міськвиконкому про відвід ділянок окремим підприємствам відмінити.

Рішенням №68 виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих «Про встанволення червоних ліній земельної ділянки колективних фруктових садів на пос. Олексіївка Дзержинського району» від 08.02.1961 року вирішено:

1. затвердити поданий Управлінням головного архітектора проект червоних ліній земельної ділянки колективних фруктових садів на пос. Олексіївка;

2. головному архітектору міста винести червоні лінії внатурі та закріпити їх геодезичними знаками та скласти план.

15.03.1961 року між Житловим управлінням Харківської міської ради та Товариством садівників «Дружба колективів» було укладено Договір про надання земельної ділянки в безстрокове користування, за яким на підставі постанови Виконкому Харківської міської ради депутатів трудящих від 08.02.1961 року Міськжитлоуправління надає безстроковому користувачу в безстрокове безоплатне користування земельну ділянку в м. Харків, пос. Олексіївка, в натурі по плану Управління головного архітектора (справа №2723, площею: І - 84 га 8420 м2, ІІ - 13 га 7341 м2, ІІІ - 4 га 5780 м2.

З зазначеного вбачається, що на підставі вказаного договору земельна ділянка, розташована в пос. Олексіївка м. Харків, була передана у безстрокове безоплатне користування Товариству садівників «Дружба колективів».

При цьому, рішенням №535-9 виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих «Про відвід ділянок Управлінню капітального будівництва міськвиконкому для прорізки вулиці Дерев'янко та будівництва віадука в районі пос. Олексіївка» від 12.11.1969 року вирішено:

1. відвести Управлінню капітального будівництва міськвиконкому:

а) ділянку площею 1.8 га для прорізки вулиці Дерев'янко від проспекту Леніна до Олексіївської балки, де почнеться будівництво віадуку, зокрема, за рахунок відрізки землі, площею 0.84 га, від колективних садків об'єднаного товариства садівників «Дружба колективів» Дзержинського району;

б) ділянку землі, площею 1.04 га під будівництво віадуку в Олексіївській балці за рахунок 0.66 га землі колективних садів об'єднаного товариства садівників «Дружба колективів» Дзержинського району.

Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих «Про відвід земель Управлінню капітального будівництва міськвиконкому під будівництво водоводу №І від 25а н/ст до Олексіївського житлового массиву по вул. Деревянко в Дзержзинському районі» від 26.07.76 року №507 вирішено:

« 1. відвести Управлінню капітального будівництва міськвиконкому ділянку землі під будівництво водоводу №І від 25а н/ст до Олексіївського житлового массиву за рахунок земель колективних садів садового товариства «Дружба колективів» площею 1.0 га.

Крім цього, пунктом 2 рішення 23 сесії Харківської міської ради Харківської області 5 скликання від 20.06.2008 р. №167/08 «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок», копія якого додана до позовної заяви, вирішено передати у приватну власність земельні ділянки громадянам України, зазначеним у додатку 1 до цього рішення.

Однак, додатком 1 до даного рішення, яким визначено перелік громадян, яким передаються у приватну власність земельні ділянки, вирішено:

- пункт 1.73 додатку 1 (товариство «Південьдіпроцемент») рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.03.96 №257 «Про передачу громадянам у приватну власність та надання у постійне користування земельних ділянок для ведення садівництва» - скасувати;

- передати громадянину України ОСОБА_1 у приватну власність земельну ділянку №1215 площею 345,58 кв.м в садівничому товаристів «Південьдіпроцемент» масиву садівничих товариств «Дружба колективів» по АДРЕСА_2, для ведення садівництва.

Пунктом 2 рішення 33 сесії Харківської міської ради Харківської області 5 скликання від 29.04.2009 р. №95/09 «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок», копія якого додана до позовної заяви, вирішено передати у приватну власність земельні ділянки громадянам України, зазначеним у додатках 1,4,5 до цього рішення.

Додатком 1 до даного рішення, яким визначено перелік громадян, яким передаються у приватну власність земельні ділянки, вирішено:

- пункт 12 додатку 1 (товариство «Південьдіпроцемент») рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.03.96 №257 «Про переждачу громадянам у приватну власність та надання у постійне користування земельних ділянок для ведення садівництва» - відмінити, як невиконаний;

- передати громадянину України ОСОБА_5 у приватну власність земельну ділянку №1215-а площею 420,68 кв.м в садівничому товаристів «Південьдіпроцемент» масиву садівничих товариств «Дружба колективів» по АДРЕСА_2 (Дзержинський район), для ведення садівництва.

Але чиним рішенням Господарського суду Харківської області від 17.07.2017 року, яке набрало законної сили 04.08.2017 року, у справі №922/1753/16 за позовом Об'єднання садівничих товариств «Дружба колективів», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Садівниче товариство «Південьдіпроцемент», до Харківської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7, позовні вимоги задоволено; скасовано рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутаів від 28.03.1996 року №257 в частині передачі у приватну власність земельних ділянок №1205, 1215, 1215-А, 1216 (згідно додатку до рішення) по АДРЕСА_2, для ведення садівництва.

Відповідно до актів оглядів земельної ділянки (попередні обстеження) від 01.02.2018 року, виданих головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням земель, відповідно до яких рішенням 23 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 20.06.2008 року №167/08 пункт 13 додатку 1 до рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 08.03.2016 року №257 скасовано (п. 1.73 дод. 1) та затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у приватну власність громадянину ОСОБА_1 у приватну власність земельну ділянку №1215 площею 345,58 кв.м. в садівничому товаристві «Південьдіпроцемент» масиву садівничих товариств «Дружба колективів» по АДРЕСА_2 для ведення садівництва, а рішенням 33 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 29.04.2009 року №95/09 пункт 12 додатку 1 до рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 08.03.2016 року №257 відмінено як невиконаний (п. 62 дод. 1) та затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у приватну власність громадянину ОСОБА_8 у приватну власність земельну ділянку №1215-а площею 420,68 кв.м. в садівничому товаристві «Південьдіпроцемент» масиву садівничих товариств «Дружба колективів» по АДРЕСА_2 для ведення садівництва. Проте, актооглядом встановлено, що вказні земельні ділянки не використовуються, та, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно і інформації відділлу у м. Харкові ГУ Держгеокадастру прав власності (користування) або інших речових прав, ні за ким не зареєстровані.

29.03.2016 року ОСТ «Дружба колективів» звернулося до Харківського міського голови із заявою від 28.03.2016 року №21, в якій просило надати в постійне користування земельну ділянку під нежитловими будівлями та спорудами (прилегла територія до садового товариства) за адресою: м. Харків, пр. Науки, 65, для обслуговування садівничих товариств «Дружба колективів», яким підтверджує факт відсутності у нього права постійного користування на земельну ділянку за адресою: м. Харків, пр. Науки, 65.

Проаналізувавши вищевикладені обставини справи та наявні у матеріалах справи на їх підтвердження докази, суд зазначає, що позивач звернувся до суду за захистом свого права, яке порушене рішеннями Харківської міської ради від 20.06.2008 р. №167/08 та від 29.04.2009 р. №95/09 на належну йому земельну ділянку за адресою: м. Харків, пр. Науки, 65, яку вважає належною йому на праві постійного безоплатного користування.

Однак, заявлені позивачем вимог суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 27.09.2017 року вбачається, що державна реєстрація Споживчого товариства «Об'єднання садівничих товариств «Дружба колективів» (ідентифікаційний код юридичної особи 23142049) була проведена 11.12.2000 року (дата запису 20.11.2006 року).

01.07.2004 року набрав чинності Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» №755-15 від 15.05.2003 року, відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень якого, державний реєстратор протягом 2004-2005 років при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки, відповідно до вимог статті 19 цього Закону, зобов'язаний провести заміну раніше виданих їм свідоцтв про державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка. При цьому реєстраційний збір за заміну свідоцтва про державну реєстрацію не стягується.

Враховуючи те, що державна реєстрація Споживчого товариства «Об'єднання садівничих товариств «Дружба колективів» (ідентифікаційний код юридичної особи 23142049) була проведена 11.12.2000 року (дата запису 20.11.2006 року), то застосуванню підлягають положення даного закону в редакції, що діяла станом на день включення відомостей про ОСТ «Дружба колективів» до реєстру.

Так, приписами ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» в редакції від 19.10.2006 року передбачено: у разі, якщо зміна відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, не пов'язана із змінами до установчих документів юридичної особи або не підлягає державній реєстрації, виконавчий орган юридичної особи або уповноважена ним особа зобов'язаний подати (надіслати рекомендованим листом) державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи юридичної особи заповнену реєстраційну картку про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі. У разі, якщо подається (надсилається) реєстраційна картка про внесення змін до відомостей про місцезнаходження юридичної особи, до неї додається свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи.

Таким чином, на виконання вимог цього закону державним реєстратором 20.11.2006 року було внесено до Єдиного державного реєстру відомості про Об'єднання садівничих товариств «Дружба колективів».

Згідно ч. 1 ст. 10 цього закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

За ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до п. 29 ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в поточній редакції, в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа.

При цьому, в долученому до матеріалів справи витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.09.2017 року, відсутні будь-які дані про юридичних осіб, правонаступником яких є ОСТ «Дружба колективів»,так відповідні відомості не містяться і у положеннях Статуту Об'єднаного садівничого товариства «Дружба колективів», затвердженого на загальних зборах товариства проколом № 11 від 20.04.2016 року, що свідчить про те, що ОСТ «Дружба колективів» не є тією самою юридичною особою, що і СТ «Дружба колективів» або його правонаступником.

Даний факт також підтверджується встановленими у мотивувальній частині постанови Харківського апеляційного господарського суду від 11.09.2017 року у справі №922/2261/16, згідно яких Об'єднання садівничих товариств "Дружба колективів" обставинами та зробленими висновками не є правонаступником Товариства садоводів "Дружба колективів", а також не є тією ж самою особою, оскільки згідно відомостей з Єдиного державного реєстру позивача як юридичну особу було зареєстровано 11.12.2000 року; у відомостях про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована особа (позивач), Товариство садоводів "Дружба колективів" не значиться зазначена інформація вона відсутня і у статуті об'єднання садівничих товариств "Дружба колективів", які, відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, не підлягають доказуванню як обставини, встановлені рішенням суду в господарській справі, що набрало законної сили, що беруться судом до уваги при розгляді іншої справи, у якій бере участь та сама особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

Щодо питання належності позивачу на праві постійного користування земельної ділянки за адресою: пос. Олексіївка м. Харків, суд виходить з наступного.

За Договором про надання земельної ділянки в безстрокове користування, укладеним 15.03.1961 року між Житловим управлінням Харківської міської ради та Товариством садівників «Дружба колективів», Міськжитлоуправління надало Товариству садівників «Дружба колективів»в безстрокове безоплатне користування земельну ділянку в м. Харків, пос. Олексіївка, в натурі по плану Управління головного архітектора (справа №2723, площею: І - 84 га 8420 м2, ІІ - 13 га 7341 м2, ІІІ - 4 га 5780 м2.

Відповідно до положень Статуту Об'єднаного садівничого товариства «Дружба колективів», затвердженого на загальних зборах товариства проколом № 11 від 20.04.2016 року, товариство «Дружба колективів» здійснює свою діяльність на земельній ділянці, наданій в постійне користування товариству «Дружби колективів» для організації колективного саду рішеннями №15-4 від 19.01.1960 року і №535-9 від 12.10.1969 року Виконавчого комітету Харківської міської ради загальною площею 104,168 га, яка складається із земель загального користування (п. 1.3 статуту).

Дослідивши вказане, суд дійшов висновку, що спірна земельна ділянка належить на праві безстрокового постійного користування саме СТ «Дружба колективів», а не ОСТ «Дружба колективів», більш того, сам позивач у своєму установчому документі (статуті) не заперечує факт здійснення своєї діяльності на земельній ділянці, наданій в постійне користування СТ «Дружба колективів».

Разом з тим, суд враховує положення ч. 1, 2 ст. 104 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації; у разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників; юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення, проте, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що Садівниче товариство «Дружба колективів», якому на праві безстрокового безоплатного користування було надано вищевказану земельну ділянку, було перетворено та його правонаступником стало Об'єднане садівниче товариство «Дружба колективів», що б дало йому право користування спірною земельною ділянкою.

Крім цього, суд бере до уваги ту обставину, що об'єднане садівниче товариство «Дружба колективів» у своєму статуті підтвердило факт того, що здійснює свою діяльність на земельній ділянці, наданій в постійне користування товариству «Дружби колективів» для організації колективного саду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 116 чинного Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

При цьому суд бере до уваги положення Земельного кодексу України №561-12 від 18.12.1990 року, який втратив чинність 01.01.2002 року.

Відповідно до положень ст. 22 цього кодексу, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і

одержання документа, що посвідчує це право.

Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Також, відповідно до п. 10 розділу 7 ЗУ «Про державний кадастр», документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

Враховуючи викладені вище, встановлені та проаналізовані обставини справи, виходячи з вищевикладених положень чинного законодавства, що регулює земельні правовідносини, суд вважає, що єдиним законним користувачем даної земельної ділянки на підставі Договору про надання земельної ділянки в безстрокове користування від 15.03.1961 року, є Товариство садівників «Дружба колективів»; а позивачем, на виконання приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 ГПК України, не було доведено факту належності йому на праві власності або користування спірної земельної ділянки, розташованої за адресою: пос. Олексіївка м. Харків; як і в силу приписів ч. 1 ст. 13 цього кодексу, згідно якої цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, не було надано суду доказів на підтвердження факту належності йому на праві власності (користування) спірної земельної ділянки, яке виникло на підставі акту цивільного законодавства.

Крім того, суд констатує, що вимога про визнання недійними та скасування спірних рішень відповідача є такою, що має похідний характер від наявності відповідного речового права на земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Харків, пос. Олексіївка.

Разом з тим, суд критично ставиться до доводів відповідача щодо відсутності у позивача права користування на земельну ділянку на момент прийняття спірних рішень, які мотивував тим, що 28.03.2016 року позивач звернувся з листом на ім'я Харківського міського голови, в якому просив надати в постійне користування зазначену земельну ділянку. Оскільки, рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих від 26.07.76 року №507 вирішено відвести Управлінню капітального будівництва міськвиконкому ділянку землі під будівництво водоводу за рахунок не всіх земель колективних садів садового товариства «Дружба колективів», а лише їх частини, площею 1.0 га.

При цьому, досліджуючи надані сторонами докази та вирішуючи справу по суті суд враховує те, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, а, відповідно до положень ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 73, ч. 1,3 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Оцінюючи подані учасниками справи докази за своїм внутрішнім переконання, що грунтується на всебічно, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись принципами верховенства права, змагальності, диспозитивності та розумності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 15, ч. 1,2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За ч. 2 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 року під охоронюваними законом інтересами необхідно розуміти прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Отже, охоронюваний законом інтерес є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Аналогічних висновків дійшов Верховний суд України в постанові від 21 жовтня 2015 року у справі №3-649гс15.

Крім того, в свої постанові від 24.05.2017 року у справі №6-951цс16 Верховний суд України дійшов наступного висновку: правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної ним у постанові від 04.10.2017 року у справі №909/399/14, Господарським процесуальним кодексом України встановлена лише можливість заміни судом неналежного відповідача у справі, однак, на відміну від неналежного відповідача, процесуальна дія щодо заміни судом неналежного позивача ГПК України взагалі не передбачена. З огляду на це єдиним процесуальним наслідком встановлення судом неналежності позивача у спорі є відмова в позові.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, керуючись положеннями чинного законодавства, практикою Верховного суду України, Вищого господарського суду України та Конституційного суду України, беручи до уваги, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, якими б підтверджувався факт належності йому на праві власності або користування земельної ділянки площею І - 84 га 8420 м2, ІІ - 13 га 7341 м2, ІІІ - 4 га 5780 м2, розташованої в м. Харків, пос. Олексіївка, що свідчить про відсутність факту порушення його охоронюваних законом прав та інтересів спірними рішеннями відповідача, а отже, і про відсутність підстав для його звернення до суду з відповідними позовними вимогами та про факт неналежності позивача у справі у розумінні положень ч. 1 ст. 45 ГПК України, суд вважає його вимоги безпідставними та необґрунтованими, такими, що не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, та приходить до висновку про необхідність відмови позивачу у задоволенні позову.

Щодо вимог відповідача про застосування строку позовної давності, суд виходить з приписів статті 256 ЦК України, в якій зазначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу

Пунктом 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29 травня 2013 року "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" господарським судам України роз'яснено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, беручи до уваги те, що судом встановлена відсутність порушення прав позивача спірними рішеннями відповідача, суд вважає відсутніми правові підстави для застосування строку позовної давності.

У відповідності до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 13-15, 41 - 46, 80, 86, 129, 233, 237-241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 16.02.2018 року.

Суддя Н.А. Новікова