ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"12" лютого 2018 р. Справа № 911/248/18

Господарський суд Київської області у складі судді Лопатіна А.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кушнер" (02192, м. Київ, вул. Миропільська, буд. 4, код 32559075) про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 3280,58 грн. боргу,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кушнер" звернулось до господарського суду Київської області з заявою б/н від 24.01.2018 р. про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 3280,58 грн. боргу за договором поставки продукції № 742 від 06.07.2012 р.

За змістом ст.ст. 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною другою статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до п.п. 3, 4 частини третьої статті 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема копія договору, укладеного у письмовій формі (у тому числі електронній) формі, за якими пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявник зазначає, що ТОВ "Кушнер" на виконання договору поставки продукції № 742 від 06.07.2012 р. було поставлено продукцію фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 відповідно до видаткових накладних № ВН-К42683 від 23.09.2017 р. та № ВН-К42682 від 23.09.2017 р. на загальну суму 3280,58 грн., однак останньою не здійснено оплату за поставлену продукцію.

В обґрунтування заявленої вимоги заявником додано до заяви копії вищезазначеного договору поставки продукції , видаткових накладних та товарно-транспортних накладних.

Відповідно до п. 5 розділу 1 договору поставки продукції № 742 від 06.07.2012 р. при централізованій доставці продукції покупець (або довірена особа покупця) приймає фактичну її кількість від водія-експедитора, який здійснює її доставку, ставить круглу печатку або штамп на накладній, а у випадку відсутності чи не існування печатки або штампу, підпис та прізвище відповідальної особи своєї організації та пише на ній назву організації (право підпису на накладних з боку покупця мають тільки особи, зазначені в додатку № 1, який є невід'ємною частиною даного договору).

Разом з тим, вищезазначений додаток № 1 заявником до заяви не додано.

З поданих документів вбачається, що особою, що прийняла товар є "Губко", водночас заявником не надано суду довіреності вказаної особи на прийняття товару, або іншого документу, відповідно до якого вказана особа мала повноваження на прийняття товару за договором поставки продукції № 742 від 06.07.2012 р.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Разом з тим, як вже зазначалось, заявником не додано копії довіреності особи, що прийняла товар, а з поданих документів неможливо встановити ким та на якій правовій підставі було прийнято товар згідно видаткових накладних № ВН-К42683 від 23.09.2017 р. та № ВН-К42682 від 23.09.2017 р. У зв'язку з чим, у суду відсутні підстави вважати заявлену позивачем вимогу безспірною.

З огляду на вищенаведене, заявником при зверненні до суду з заявою б/н від 24.01.2018 р. про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 3280,58 грн. боргу за договором поставки продукції № 742 від 06.07.2012 р. не дотримано вимог п. 4 частини третьої ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно п. 1 частини першої ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, заяву подано з порушенням вимог ст. 150 цього Кодексу.

Крім того, суд доводить до відома заявника, що відповідно до частини першої ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 148, 150, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України,

ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Кушнер" (02192, м. Київ, вул. Миропільська, буд. 4, код 32559075) у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 3280,58 боргу.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 12.02.2018 р.

Суддя А.В. Лопатін