КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2018 р. м.Київ Справа№ 922/2229/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Гончарова С.А.

Іоннікової І.А.

за участю: секретаря судового засідання Цибульського Р.М.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 01.02.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріалали апеляційної скарги Харківської обласної державної адміністрації на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2017 (повний текст підписано 31.10.2017) у справі № 922/2229/17 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Управління поліції охорони у Харківській області,

до Харківської обласної державної адміністрації,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління державної служби охорони при ГУМВС України у Харківській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Зміївська районна державна адміністрація,

про зобовязання вчинити певні дії та визнання додаткової угоди укладеною ,

ВСТАНОВИВ:

Управління поліції охорони в Харківській області (позивач ) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Харківської обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Зміївська районна державна адміністрація в якому просив:

- визнати Харківську обласну державну адміністрацію (61200, м. Харків, вул. Сумська, 64, ) стороною орендодавця (орендодавцем) по договору оренди земельної ділянки від 22.09.2005 р. ( який зареєстрований у Зміївському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства " Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах ", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.11.2005 р. № 03), що укладений стосовно земельної ділянки площею 0,9955 га. по вул. Набережній, 2-А у с. Коропове Задонецької селищної ради Зміївського району Харківської області.

- визнати Управління поліції охорони в Харківській області ( 61052, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 20, ) стороною орендаря (орендарем) по договору оренди земельної ділянки від 22.09.2005 р. (який зареєстрований у Зміївському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства " Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах ", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.11.2005 р. № 03 ), що укладений стосовно земельної ділянки площею 0,9955 га. по вул. Набережній, 2-А у с. Коропове Задонецької селищної ради Зміївського району Харківської області.

- визнати укладеною між Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області ( 61052, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 20, ), Управлінням поліції охорони в Харківській області ( 61052, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 20, ) та Харківською обласною державною адміністрацією ( 61200, м. Харків, вул. Сумська, 64, ) додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 22.09.2005 р. ( який зареєстрований у Зміївському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства " Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах ", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.11.2005 р. № 03 ), що укладений стосовно земельної ділянки площею 0,9955 га. по вул. Набережній, 2-А у с. Коропове Задонецької селищної ради Зміївського району Харківської області в наступній редакції:

УГОДА

про заміну сторони в Договорі оренди земельної ділянки від 22.09.2005 р.

« 06» грудня 2016 року м. Харків

Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області (далі скорочено - " Орендар "), в особі Голови ліквідаційної комісії Жеребцова Євгена Михайловича, який діє на підставі наказу МВС України від 07.11.2015 № 1399, з однієї сторони,

Управління поліції охорони в Харківській області ( далі скорочено - " Новий орендар " ), в особі начальника Косінова Дмитра Володимировича, який діє на підставі Положення, затвердженого наказом Національної поліції України від 19.09.2016 № 887, з другої сторони та

Харківська обласна державна адміністрація, названа в подальшому - " Орендодавець ", в особі _______________________________________________________, ____________________________________________________________, який/а діє на підставі _________________________________________________, з третьої сторони,

далі скорочено разом - сторони,

на підставі норм Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII " Про Національну поліцію ", Постанови КМУ від 13.10.2015 р. № 834, наказів Національної поліції України від 06.11.2015 р. № 66 та від 19.09.2016 № 887, у відповідності з нормами статей 512-514, 520, 521, 631 ЦК України, статті 194 ГК України,

склали цю угоду до договору оренди земельної ділянки від 22.09.2005 р., який зареєстрований у Зміївському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства " Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах ", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.11.2005 р. № 03 (далі скорочено - договір), про наступне:

1. Сторонами досягнуто домовленість про те, що з 01.12.2016 р. усі права та обов'язки орендаря по договору переходять від " Орендаря " до " Нового орендаря ".

2. Інші умови договору залишаються сторонами без змін.

3. Ця угода є невід'ємною частиною договору і набуває чинності з моменту її підписання сторонами.

4. Цю додаткову угоду укладено в шести примірниках.

АДРЕСИ, БАНКІВСЬКІ РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ ПРЕДСТАВНИКІВ СТОРІН:

"Орендар" УДСО при ГУМВС України в Харківській області адреса: 61052, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, буд. 20, тел. , 7680-806, р/р 4, МФО 351607 в банку "Грант" м. Харкова, ІПН 398 Св-во ПДВ № 30010729 Є.М. Жеребцов м.п."Новий орендар" Управління поліції охорони в Харківській області адреса: 61052, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, буд. 20, тел. ,76-80-806, р/р 9, МФО 351607 в банку ПАТ "Банк "Грант" м. Харків, ІПН 34 Св-во ПДВ № 200242345 ___________ Д.В. Косінов м.п.Орендодавець": Харківська обласна державна адміністрація адреса: 61002, м. Харків, вул. Сумська, 64 тел. ______________________ р/р_______________________, МФО_____________ в банку __________________________ _________________________ _________________________ ___________ _____________ м.п.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.09.2017 передано за встановленою підсудністю до Господарського суду м. Києва матеріали справи №922/2229/17.

Позов мотивовано тим, що на виконання Постанов Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1139 та від 13.10.2015 №834 спільним Наказом МВС України та Національної поліції України від 26.01.206 №51/64 Управління поліції охорони в Харківській області визнано правонаступником Управління державної служби охорони, тобто внаслідок вищенаведених актів законодавств позивач став публічно-правовим правонаступником Управління державної служби охорони при УМВС України в Харківський області з усіх його прав і обов'язків та перед будь-якими іншими особами. З метою вирішення питань про внесення змін до Договору оренди від 22.09.2005 укладеного між Зміївською районною державною адміністрацією Харківської області та Управлінням Державної служби охорони при УМВС України в Харківській області стосовно земельної ділянки площею 0,9955 га. по вул. Набережній, 2-А у с. Коропове Задонецької селищної ради Зміївського району Харківської області, а саме щодо зміни особи орендаря з Управлінням Державної служби охорони при УМВС України в Харківській області на Управління поліції охорони в Харківській області позивач звернувся з листом до відповідача та третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, з проханням скласти і надати на адресу позивача для підписання проект додаткової угоди про зміну з 01.06.2016 сторони орендаря у Договорі, в укладені якого відповідачем позивачу було відмовлено. Позивач вважає таку відмову незаконною і просив суд визнати в судовому порядку позивача стороною орендаря в вищезазначеному Договорі оренди землі та визнати укладеною між позивачем, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, та відповідачем додаткову угоду, в редакції зазначеній позивачем у позовній заяві.

Узагальнені заперечення відповідача по справі ґрунтуються на тому, що при зверненні позивача до відповідача з пропозицією внесення змін до договору оренди земельної ділянки, шляхом укладання додаткової угоди, до пропозиції не було додано необхідний перелік документів, як то витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку, інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку за Державою в особі відповідача, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а тому у відповідачі відсутні підстави без наявності вищезазначених документів вносити зміни до договору оренди земельної ділянки, шляхом укладання додаткової угоди, таке питання може бути розглянуте відповідачем після надання необхідних документів у відповідності до норм чинного законодавства України.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 26.10.2017 (повний текст якого підписано 31.10.2017) позовні вимоги задоволено частково.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог мотивовано тим, що відповідно до ст. 19 Конституції України та відповідно до частини 2 статті 14 Цивільного кодексу України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї, а також що будь-яких достатніх правових підстав для покладання відповідачем на позивача обов'язків по збиранню (замовленню і виготовленню) вказаних технічних документів про земельну ділянку, яка вже є предметом чинного і дійсного договору, а також реєстрації орендарем (позивачем) за орендодавцем (відповідачем) права власності на цю земельну ділянку, з метою вирішення відповідачем питань про заміну сторони (особи орендодавця та орендаря) такої земельної ділянки, немає.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення суду першої інстанції мотивовано тим, оскільки підстав для заміни сторони в договорі оренди земельної ділянки від 22.09.2005 р. не існує, у зв'язку з тим, що даним рішенням суду Управління поліції охорони в Харківській області визнано орендарем за договором оренди земельної ділянки від 22.09.2005 р., оскільки Управління поліції охорони є правонаступником УДСО.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Харківська обласна державна адміністрація звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду м. Києва від 26.10.2017 (повний текст якого підписано 31.10.2017) - скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при винесенні рішення неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, рішення суду винесено з неправильною оцінкою наданих доказів і встановлених юридичних фактів.

Зокрема, апелянт посилався на те, що рішенням суду першої інстанції визнано Харківську обласну державну адміністрацію стороною орендодавця , а Управляння поліції охорони в Харківській області строною орендаря по Договору оренди земельної ділянки від 22.09.2005 порушуючи та не зважаючи на процедуру внесення змін в договір оренди земельної ділянки, визначену законодавством України, а саме позивач при зверненні до відповідача був зобов'язаний надати технічну документацію на земельну ділянку, яка є предметом оренди, проте такого обов'язку не виконав.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу Харківської обласної державної адміністрації на рішення Господарського суду м. Києва від 26.10.2017 (повний текст якого підписано 31.10.2017) передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді Гончаров С.А., Іоннікова І.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.12.2017 у справі 922/2229/17 апеляційну скаргу Харківської обласної державної адміністрації на рішення Господарського суду м. Києва від 26.10.2017 (повний текст якого підписано 31.10.2017) прийнято до розгляду, поновлено апелянту строк на апеляційне оскарження рішення та порушено апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 01.02.2018 (ухвала отримана позивачем згідно поштового повідомлення про вручення 982, відповідачем - згідно поштового повідомлення про вручення - 000, Зміївською РДА - згідно поштового повідомлення про вручення 237, Управлінням ДСО при ГУ МВС України у Харківській області - згідно поштового повідомлення про вручення 958).

15.01.2018 від позивача через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду надійшли заперечення проти апеляційної скарги, в яких позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, як таке що відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Заперечення позивача проти доводів апеляційної скарги зводяться до того, що право користування земельною ділянкою виникло у Управління державної служби охорони з моменту укладання договору і це право належним чином було зареєстровано згідно вимог, чинного на час укладення договору законодавства України. На виконання вимог ст.148-1 Земельного кодексу України, відповідач повинен був самостійно, до 01.02.2013 року повідомити Управління державної служби охорони, про те, що він став новим власником (розпорядником) земельних ділянок по Договору та надати орендарю відповідні відомості визначені законом. Оскільки внаслідок прийнятих Кабінетом міністрів України актів цивільного законодавств позивач став публічно-правовим правонаступником Управління державної служби охорони при УМВС України в Харківський області з усіх його прав і обов'язків та перед будь-якими іншими особами, а відтак відповідач повинен був замінити сторін у Договорі оренди земельної ділянки.

17.01.2018 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду надійшли заперечення проти апеляційної скарги, в яких третя особа проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила залишити рішення суду першої інстанції без змін, як таке що відповідає нормам матеріального та процесуального права, просила розглядати справу 01.02.2018 за відсутності представника третьої особи.

22.01.2018 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду надійшли пояснення по справі, в яких третя особа просила розглядати справу 01.02.2018 за відсутності представника третьої особи та зазначила, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи , а також реорганізація юридичної особи - орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

В судове засідання 01.02.2018 відповідач (апелянт) представників не направив, про розгляд справи повідомлений належним чином (ухвала від 27.12.2017 про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду на 01.02.2018 вручена згідно поштового повідомлення 000). В направленій на адресу апеляційного суду апеляційній скарзі відповідач просив розглядати скаргу за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 01.02.2018 позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційної інстанції залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення (ухвала від 27.12.2017 про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду на 01.02.2018 вручена згідно поштового повідомлення 982).

В судове засідання 01.02.2018 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, представників не направила, про розгляд справи повідомлена належним чином (ухвала від 27.12.2017 про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду на 01.02.2018 вручена згідно поштового повідомлення 958). В направленій на адресу апеляційного суду заяві просила розглядати скаргу за відсутності представника третьої особи.

В судове засідання 01.02.2018 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, представників не направила, про розгляд справи повідомлена належним чином (ухвала від 27.12.2017 про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду на 01.02.2018 вручена згідно поштового повідомлення 237). В направленій на адресу апеляційного суду заяві просила розглядати скаргу за відсутності представника третьої особи.

Частиною 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до п.9 ч.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України справи у судах апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанцій, неоспорені обставини справи, і визначені відповідно до них правовідносини, наступні.

22.09.2005 р. між Зміївською районною державною адміністрацією Харківської області (третя особа у цій справі) та Управлінням Державної служби охорони при УМВС України в Харківській області стосовно земельної ділянки площею 0,9955 га. по вул. Набережній, 2-А у с. Коропове Задонецької селищної ради Зміївського району Харківської області був укладений договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований у Зміївському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства " Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах " про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.11.2005 р. № 03, який на сьогодні продовжує свою дію.

У зв'язку з перейменуванням Управління МВС України в Харківській області в Головне управління МВС України в Харківській області, наказом Департаменту Державної служби охорони при МВС України від 09.06.2006 р. № 163 Управління Державної служби охорони при УМВС України в Харківській області було перейменовано в Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області.

Положенням про Державну службу охорони при МВС України, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1993 р. № 615 " Про заходи щодо вдосконалення охорони об'єктів державної та інших форм власності ", були визначені правові засади господарської діяльності підрозділів ДСО при МВС України. Відповідно до пункту 9 Положення про ДСО все наявне на балансі УДСО майно є державним майном, закріпленим за УДСО на праві оперативного управління.

На зазначеній земельній ділянці по вул. Набережній, 2-А у с. Коропове Задонецької селищної ради Зміївського району Харківської області розташовані 14 об'єктів державного нерухомого майна - літні будиночки для відпочинку та господарські споруди, загальною площею 352,7 кв.м., які перебували на балансі УДСО і стосовно яких виконкомом Задонецької селищної ради Зміївського району Харківської області УДСО було видано Свідоцтво про право власності від 27.04.2012 р. (серія АЕ № 289905), а 02.07.2014 р. Комунальним підприємством " Зміївське бюро технічної інвентаризації " УДСО було видано витяг про державну реєстрацію прав № 34668236 про реєстрацію права власності на ці об'єкти нерухомого майна за Державою в особі Міністерства внутрішніх справ України в оперативному управлінні Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.07.2015 р. № 580-VIII " Про Національну поліцію " (який набрав чинності з 07.11.2015 р.), Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України, згідно із законом.

Згідно статті 3 Закону № 580-VIII, у своїй діяльності поліція керується, зокрема, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України. У складі поліції функціонує поліція охорони ( п.4 ч. 3 ст. 13 Закону 580-VIII ), структурним підрозділом якої і є Управління поліції охорони в Харківській області.

З моменту набрання чинності Законом України від 02.07.2015 р. № 580-VIII " Про Національну поліцію " ( 07.11.2015 р. ), Закон України " Про міліцію " втратив чинність.

На виконання норм Закону України від 02.07.2015 р. № 580-VIII " Про Національну поліцію " Кабінетом Міністрів України та Міністерством внутрішніх справ України було розпочато реформування правоохоронних органів держави.

Постановою КМУ від 13.10.2015 р. № 834 " Питання функціонування органів поліції охорони як територіальних органів Національної поліції та ліквідації деяких територіальних органів Міністерства внутрішніх справ " замість підрозділів Державної служби охорони при МВС України були утворені як юридичні особи публічного права нові органи поліції охорони як територіальні органи Національної поліції, у тому числі - Управління поліції охорони в Харківській області.

Наказом Національної поліції України від 06.11.2015 р. № 66 було затверджено першу редакцію Положення про Управління поліції охорони в Харківській області ( позивач ). Пунктом 4 цього-ж наказу позивача було визнано правонаступником усіх прав та обов'язків УДСО за всіма господарськими договорами.

Наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1399 " Про ліквідацію підрозділів Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ " було запроваджено процедуру припинення УДСО як юридичної особи шляхом його ліквідації, створено ліквідаційну комісію УДСО, головою ліквідаційної комісії УДСО затверджено заступника начальника Управління поліції охорони в Харківській області Жеребцова Євгенія Михайловича.

З 07.11.2015 р. усі працівники УДСО (атестований і вільнонайманий склад) за їх згодою були переведені для подальшого проходження служби (виконання роботи по трудовим договорам) до позивача, починаючи з 07.11.2015 господарська діяльність УДСО з надання послуг у галузі охорони припинилася і саме позивач почав здійснювати виконання покладених на нього Державою охоронних функцій.

Постановою КМУ від 25.12.2015 р. № 1139 до постанови КМУ від 13.10.2015 р. № 834 були внесені зміни, якими установлено, що органи поліції охорони, утворені як територіальні органи Національної поліції, є правонаступниками Департаменту Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ та відповідних державних установ Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ, що ліквідуються в установленому законодавством порядку.

Спільним наказом МВС України та Національної поліції України від 26.01.2016 р. № 51/64 Управління поліції охорони в Харківській області було визнано правонаступником УДСО

Відповідно до частини 2 статті 326 Цивільного кодексу України, від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади.

Відповідно до норм Закону України від 21.09.2006 р. №185-V " Про управління об'єктами державної власності ":

- об'єктом управління державної власності є майно ( у т.ч. нерухоме ), яке передано державним установам та організаціям ( ч.1 ст. 3 Закону );

- управління об'єктами державної власності - здійснення КМУ та уповноваженими органами, іншими суб'єктами повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням та розпорядження ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб ( ч.1 ст.1 Закону );

- суб'єктами управління об'єктами державної власності є міністерства та інші органи виконавчої влади - уповноважені органи управління ( ч.1 ст.4 Закону ).

Згідно підпункту 58 пункту 3 Положення " Про Національну поліцію ", затвердженого постановою КМУ від 28.10.2015 р. № 877, Національна поліція виконує в межах повноважень, передбачених законом, функції з управління об'єктами державної власності, що належать до сфери її управління.

На виконання постанови КМУ від 25.12.2015 р. № 1139 спільним наказом МВС України та Національної поліції України від 29.01.2016 р. № 50/82 " Про передачу майна, прав та обов'язків " було запроваджено процедуру безоплатної передачі всього майна ( крім нерухомого ), прав та обов'язків з балансу УДСО на баланс позивача, а спільним наказом МВС України та Національної поліції України від 01.03.2016 р. № 144/189 затверджено відповідний акт приймання-передачі.

За погодженням з Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, Міністерством фінансів України та Фондом державного майна України спільним наказом МВС України та Національної поліції України від 31.03.2016 р. № 232/374 " Про передачу нерухомого майна ", було розпочато процедуру безоплатної передачі нерухомого майна з балансу УДСО на баланс позивача.

Спільним наказом МВС України та Національної поліції України від 01.06.2016 № 451/459 було затверджено акт приймання-передачі державного нерухомого майна по вул. Набережній, 2-А у с. Коропове Задонецької селищної ради Зміївського району Харківської області з балансу УДСО на баланс позивача.

На підставі усіх вказаних актів законодавства, наказом Національної поліції України від 19.09.2016 № 887 була затверджена нова (друга) редакція Положення про Управління поліції охорони в Харківській області, пунктом 1 розділу 1 якого передбачено, що Управління поліції охорони в Харківській області є правонаступником УДСО Пунктом 1 розділу 4 цього положення встановлено, що майно позивача є державною власністю, яке закріплене за ним на праві оперативного управління.

12.10.2016 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на все нерухоме майно по вул. Набережній, 2-А у с. Коропове Задонецької селищної ради Зміївського району Харківської області державним реєстратором було зареєстровано право власності за Державою Україна в особі Національної поліції України, а 26.10.2016 р. стосовно цього-ж державного нерухомого майна за позивачем було зареєстровано інше речове право - право оперативного управління.

Таким чином, починаючи з 01.06.2016 р. все державне нерухоме майно по вул. Набережній, 2-А у с. Коропове Задонецької селищної ради Зміївського району Харківської області перебуває на балансі позивача, а не УДСО, а починаючи з 01.03.2016 р. всі зобов'язання УДСО по всім укладеним договорам у повному обсязі виконуються безпосередньо позивачем.

При цьому, як зазначає позивач у позовній заяві, починаючи з 01.03.2016 р. у УДСО (як окремої юридичної особи) фактично вже немає коштів для проведення сплати орендної плати по договору, а починаючи з 01.06.2016 р. відсутні і достатні правові підстави для продовження здійснення витрат з оплати за землю по договору на якій розташоване державне нерухоме майно, передане на баланс іншої юридичної особи (правонаступника).

При цьому, безпосередньо у позивача (як іншої, відмінної від УДСО юридичної особи) відсутні достатні правові підстави без врегулювання питань внесення змін до договору щодо заміни особи орендаря проводити сплату орендної плати по договору від власного імені, одночасно припинивши проведення такої оплати від імені УДСО.

Згідно із законодавством України ( ст.ст. 191, 288 Податкового кодексу України та ін.) контроль за своєчасністю проведення оплати за землю покладений на податкові органи держави.

УДСО та позивач зареєстровані як платники податків по підсумках своєї господарської діяльності у різних податкових органах, зокрема:

- УДСО - у Харківському управлінні офісу великих платників податків Державної фіскальної служби;

- УПО - у Центральній об'єднаній податковій інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

Таким чином, проведення позивачем оплати по договору без внесення змін до нього про заміну сторони орендаря з УДСО на позивача ( з одночасним припиненням проведення оплат по договору від імені УДСО ) неминуче призведе до певних розбіжностей з названими податковими органами щодо правомірності здійснення таких дій, у т.ч. може призвести до застосування податковим органом фінансових санкцій до УДСО за несвоєчасні платежі по договору.

З метою недопущення виникнення спорів з податковими органами щодо порядку проведення оплат по договору позивач з 01.03.2016 р. (і до цього часу) вимушений перераховувати на банківський рахунок УДСО відповідну суму коштів для проведення оплат по договору безпосередньо від імені УДСО.

З метою вирішення питань про внесення змін до договору щодо зміни особи орендаря з УДСО на позивача, листом від 06.07.2016 р. № 1156/43/40/02-2016 позивач звернувся до Голови Зміївської районної державної адміністрації Харківської області з проханням скласти і направити на адресу позивача для підписання проект додаткової угоди про заміну з 01.06.2016 р. сторони орендаря у договорі.

Листом Зміївської районної державної адміністрації Харківської області від 27.07.2016 р. № 01-31/2556 позивачу було надано відповідь про те, що у зв'язку з внесенням змін до ст. 122 Земельного кодексу України повноваження щодо розпорядження землями рекреаційного призначення по договору є компетенцією Харківської обласної державної адміністрації ( відповідача ).

Листом від 05.08.2016 р. № 1421/43/40/01-2016 позивач звернувся до Голови Харківської обласної державної адміністрації з заявою про внесення змін до договору в частині заміни орендаря. На це звернення 31.08.2016 р. Управлінням було отримано відповідь Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 19.08.2016 р. № 10-20-10-25256/0/19-16, в якій позивача було повідомлено про відсутність потреби вносити зміни до договору щодо заміни особи орендаря у зв'язку зі зміною назви орендаря, а також запропоновано надати на адресу відповідача значну кількість додаткових документів для внесення таких змін, зокрема: витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; інформаційну довідку з Державного реєстру прав на нерухоме майно; довідку з ДПІ про відсутність заборгованості по сплаті за землю; витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку; копію договору оренди земельної ділянки.

Листом від 06.12.2016 р. № 2234/43/40/01-2016 позивач вдруге звернувся на адресу відповідача про необхідність заміни сторони орендодавця та сторони орендаря по договору, до вказаного листа надав копії своїх установчих документів, витягів з ЄДРПОУ, відповідних наказів МВС України та Національної поліції України з питань запровадження процедури ліквідації УДСО та правонаступництва позивача за всіма правами та обов'язками УДСО, інформацію про сплату орендної плати по договору та проект додаткової угоди від 06.12.2016 р. до договору щодо заміни сторони орендаря по договору з УДСО на позивача, в якому просив відповідача:

- повідомити про те, яка саме юридична особа (Харківська обласна державна адміністрація чи Зміївська районна адміністрація Харківської області) на сьогодні є орендодавцем земельної ділянки по договору. У випадку якщо орендодавцем земельної ділянки по договору є Харківська обласна державна адміністрація - скласти і надати позивачу для підписання відповідну додаткову угоду про заміну сторони орендодавця по договору. У випадку, якщо на думку відповідача укладення такої додаткової угоди до договору є непотрібним - письмово проінформувати про це на адресу позивача.

- підписати і повернути позивачу (один примірник) складеної позивачем додаткової угоди від 06.12.2016 р. до договору про заміну сторони орендаря у договорі. У випадку, якщо на думку відповідача укладення такої додаткової угоди до договору є непотрібним, оскільки Управління поліції охорони в Харківській області є фактичним правонаступником Управління ДСО при ГУМВС України в Харківській області і може здійснювати сплату орендної плати по договору без такої додаткової угоди - письмово проінформувати про це на адресу позивача для подання нами копії цієї відповіді відповідача до відповідних податкових органів.

Копії листа від 06.12.2016 р. № 2234/43/40/01-2016 були також надіслані позивачем на адреси Зміївської районної державної адміністрації Харківської області та Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

Листом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 21.12.2016 р. № 10-20-14-39049/0/19-16 позивача було повідомлено про необхідність звернення з питань здійснення заміни сторони орендаря по договору до відповідача.

Відповіді від Зміївської районної державної адміністрації Харківської області та безпосередньо від відповідача на вказане звернення позивач не отримав.

Листом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 25.01.2017 № 10-20-10-1711/0/19-17 позивача було повідомлено, що за дорученням відповідача його звернення розглянуто цим органом і оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про земельну ділянку, якою користується позивач як правонаступник УДСО по договору, для прийняття відповідачем розпорядження щодо цієї земельної ділянки позивачу необхідно додатково до раніше поданих документів надати відповідачу, зокрема:

- витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку,

- інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку за Державою в особі відповідача;

- витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Позивач вважає, що таким чином, відповідач відмовився від укладання з ним додаткової угоди до договору щодо заміни сторони орендодавця із Зміївської районної державної адміністрації Харківської області на Харківську обласну державну адміністрацію, а також додаткової угоди до договору про заміну сторони орендаря з УДСО на позивача, примушуючи таким чином позивача здійснити за відповідача оформлення нової технічної документації на відведення земельної ділянки по договору, здійснення її нової грошової оцінки та реєстрацію позивачем права власності на земельну ділянку за державою в особі відповідача.

Дослідивши в апеляційному порядку Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1139 та від 13.10.2015 №834 та Накази МВС України і Національної поліції України від 26.01.206 №51/64, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Управління поліції охорони в Харківській області визнано правонаступником Управління державної служби охорони, тобто внаслідок вищенаведених актів цивільного законодавств позивач став публічно-правовим правонаступником Управління державної служби охорони при УМВС України в Харківський області з усіх його прав і обов'язків та перед будь-якими іншими особами, а тому у відповідача відсутні будь які достатні правові підстави для покладання відповідачем на позивача обов'язків по збиранню (замовленню і виготовленню) вказаних технічних документів про земельну ділянку, яка вже є предметом чинного і дійсного договору, а також реєстрації орендарем ( позивачем ) за орендодавцем ( відповідачем ) права власності на цю земельну ділянку, з метою вирішення відповідачем питань про заміну сторони (особи орендодавця та орендаря ) такої земельної ділянки.

Відповідно до ст. 19 Конституції України та у відповідно до частини 2 статті 14 Цивільного кодексу України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що відповідач, як фактичний орендодавець земельної ділянки по договору, не позбавлений можливості самостійно (як володілець цієї земельної ділянки) замовити і виготовити (у т.ч. залучивши до цієї роботи Головне управління Держгеокадастру в Харківській області) необхідні технічні документи на земельну ділянку, якщо виготовлення таких документів є дійсно необхідним та зареєструвати у відповідному державному реєстрі право власності на цю земельну ділянку.

Висновки апеляційного суду щодо того, чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких позивач звернувся до суду, зводяться до наступного.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, судом підлягає захисту право особи, що порушене іншими особами, чи не визнається.

Таким чином, вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

З урахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції зазначає, що ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, а відтак, обраний позивачем спосіб захисту права шляхом заявлення вимоги про заміну сторін внаслідок публічного правонаступництва у Договорі оренди земельної ділянки, відповідає ефективному засобу захисту.

Згідно з частиною 5 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

В свою чергу, визнаючи Харківську обласну державну адміністрацію стороною орендодавця (орендодавцем) по договору оренди земельної ділянки від 22.09.2005 р., а Управління поліції охорони в Харківській області ( 61052, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 20, ) стороною орендаря (орендарем) по договору оренди земельної ділянки від 22.09.2005 р., суд першої інстанції у рішенні встановив права та обов'язки сторін в контексті спірних правовідносин згідно з ч. 5 статі 11 Цивільного кодексу України, чим поновив порушене право позивача, у зв'язку з чим обумовлені законом підстави для визнання укладеної додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 22.09.2005 р. в редакції, вказаній у резолютивної частині позову - відсутні.

Ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ч. 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Ч. 1 статі 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду визнає, що першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні в частині первісного позову, господарський суд першої інстанції під час вирішення спору за первісним позовом вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, а тому, рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Крім того, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.12.2017 було зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2017 (повний текст підписано 31.10.2017) у справі № 922/2229/17. Оскільки підстави, які зумовили зупинення дії вказаного рішення - усунуті, внаслідок того, що за результатами апеляційного перегляду апеляційна скарга залишена без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, а тому дія вказаного рішення поновлюється судом апеляційної інстанції.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 240, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Харківської обласної державної адміністрації на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2017 (повний текст підписано 31.10.2017) у справі № 922/2229/17 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2017 (повний текст підписано 31.10.2017) у справі № 922/2229/17 - залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Харківську обласну державну адміністрацію.

4. Матеріали справи №922/2229/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови підписано: 08.02.2018.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді С.А. Гончаров

І.А. Іоннікова