Суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 922/4646/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Львова Б.Ю. і Селіваненка В.П.,

за участю секретаря судового засідання Балацької О.А.,

учасники справи:

позивач - приватне сільськогосподарське підприємство "Компакт",

представник позивача - не з'явився,

відповідач - Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України,

представник відповідача - Савчук І.В. головн. експерт відділу (дов. від 26.12.2017),

третя особа - Харківська дирекція УДППЗ "Укрпошта",

представник третьої особи - не з'явився,

розглянув касаційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства "Компакт"

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 08.06.2017 (головуючий: Пелипенко Н.М., судді: Барбашова С.В., Істоміна О.А.)

у справі № 922/4646/16

за позовом приватного сільськогосподарського підприємства "Компакт" (далі - ПСП "Компакт")

до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Харківська дирекція УДППЗ "Укрпошта" (далі - Дирекція УДППЗ "Укрпошта"),

про скасування рішення.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

ПСП "Компакт" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Відділення про скасування рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення від 04.10.2016 № 80- р/к у справі № 3/12-159-15 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" (далі - Рішення АМК).

Позовна заява мотивована тим, що: Відділенням у розгляді справи № 3/12-159-15 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" було неповно з'ясовано та не доведено обставини, які мають значення для справи і які визнано встановленими, а також порушено норми матеріального права у прийнятті оспорюваного рішення.

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.02.2017 у справі № 922/4646/16, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.06.2017 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення судів попередніх інстанцій мотивовано відсутністю передбачених законом підстав для визнання Рішення АМК недійсним.

Суд апеляційної інстанції додатково обґрунтував відмову у задоволенні позову тим, що позивачем пропущено двомісячний строк на оскарження Рішення АМК, який (строк) є присічним та відновленню не підлягає.

Позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної інстанції постанову суду апеляційної інстанції зі справи скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову. Так, згідно з доводами позивача, викладеними у касаційній скарзі:

- суд апеляційної інстанції у розгляді апеляційної скарги ПСП "Компакт" на рішення місцевого господарського суду не надав оцінки усім доказам, які є у справі, та не врахував доказів і пояснень, наданих позивачем до матеріалів справи, що є порушенням приписів Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) щодо повного, всебічного та неупередженого розгляду справи;

- судом апеляційної інстанції не враховано того, що Відділення без доведення факту порушення позивачем приписів антимонопольного законодавства України прийняло незаконне по своїй суті рішення і наклало штраф на позивача;

- матеріали справи були досліджені судом апеляційної інстанції поверхово, внаслідок чого проігноровано факт недотримання вимог щодо належного вручення рекомендованих листів, у той час як єдиним доказом, на підставі якого Відділення ухвалило рішення про накладення штрафу на позивача, була копія аркуша з книги ф. № 8, надана Дирекцією УДППЗ "Укрпошта" про, начебто, одержання директором позивача рекомендованого поштового відправлення - вимоги голови Відділення про надання інформації;

- строк на оскарження Рішення АМК позивачем не був пропущений з огляду на те, що позовна заява неодноразово поверталася судом позивачу без розгляду. Після усунення позивачем допущених недоліків місцевий господарський суд забезпечив позивачу доступ до правосуддя і реалізації права на справедливий суд.

У відзиві на касаційну скаргу Відділення просило у задоволенні касаційної скарги відмовити, а судові акти попередніх інстанцій залишити без змін, зазначаючи, зокрема, про те, що:

- Рішення АМК було прийнято за сукупністю встановлених обставин та зібраних доказів, якими було доведено вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції позивачем, відповідно, не було необхідності у проведенні експертизи, а позивач під час розгляду справи Відділенням з клопотанням про проведення експертизи не звертався;

- позивачем пропущено двомісячний строк на оскарження Рішення АМК, який (строк) є присічним і відновленню не підлягає;

- судові акти прийняті судами попередніх інстанцій на підставі повного, всебічного дослідження дійсних обставин справи та з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Від третьої особи відзив на касаційну скаргу не надходив.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши доповідь судді - доповідача та пояснення представника Відділення, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі, зокрема, встановлено, що Рішенням АМК:

- визнано, що ПСП "Компакт", не надавши інформацію, передбачену вимогою голови Відділення від 12.08.2015 № 02-26/3-3729 у встановлений ним строк, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон № 2210) у вигляді неподання інформації Відділенню у встановлені головою Відділення строки;

- за вказане порушення на ПСП "Компакт" накладено штраф у розмірі 41 300,00 грн.

Позивач, заперечуючи факт отримання вимоги голови Відділення про надання інформації та посилаючись на неправомірність Рішення АМК про накладення на позивача штрафу за інкриміноване порушення - неподання інформації на вимогу голови Відділенні у встановлений ним строк, звернувся з суду з позовом про скасування (визнання недійсним) Рішення АМК.

Частиною першою статті 60 Закону № 2210 встановлено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України є присічними та відновленню не підлягають. Закінчення присічного строку, незалежно від причини його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України та його органів.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, копія Рішення АМК була направлена на адресу позивача разом із супровідним листом від 11.10.2016 та отримана позивачем 20.10.2016, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. У зв'язку з цим встановлений Законом № 2210 двомісячний строк на оскарження Рішення АМК у судовому порядку закінчився 20.12.2016. Водночас з позовом до суду про скасування (визнання недійсним) Рішення АМК позивач звернувся 26.12.2016.

З огляду на викладене апеляційний господарський суд, на відміну від місцевого господарського суду, встановивши, що Рішення АМК оскаржено ПСП "Компакт" до господарського суду з пропуском присічного двомісячного строку, передбаченого частиною першою статті 60 Закону № 2210, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

При цьому дослідження судом апеляційної інстанції також і обставин, пов'язаних із встановленням наявності чи відсутності підстав для визнання недійсним Рішення АМК (по суті оскаржуваного рішення), без урахування того, що пропуск встановленого частиною першою статті 60 Закону № 2210 двомісячного присічного строку є самостійною та достатньою підставою для відмови в позові про визнання Рішення АМК недійсним безвідносно до інших обставин справи, не вплинуло на правильність прийнятого рішення судом апеляційної інстанції про відмову в позові. Також на правильність прийнятого судом рішення не вплинуло й те, що суд апеляційної інстанції помилково визначив дату звернення позивача з позовом до суду - 26.12.2016 замість належної дати - 23.12.2016 (згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті).

Аргумент позивача про те, що строк на оскарження Рішення АМК не був пропущений, оскільки позовна заява неодноразово поверталася судом позивачу без розгляду і, після усунення позивачем допущених недоліків, місцевий господарський суд забезпечив позивачу доступ до правосуддя і реалізації права на справедливий суд, Касаційний господарський суд відхиляє, з огляду на те, що закінчення встановленого Законом № 2210 присічного строку, незалежно від причини його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України та його органів. При цьому позивач у своїх аргументах не враховує того, що повернення судом первісно поданої позовної заяви без розгляду у зв'язку з допущеними недоліками у її оформленні (згідно з приписами статті 63 ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017), не зупиняє перебігу присічного двомісячного строку, передбаченого частиною першою статті 60 Закону № 2210.

Касаційний господарський суд погоджується з аргументами, які викладені у відзиві Відділення на касаційну скаргу щодо пропуску позивачем двомісячного строку на оскарження у судовому порядку Рішення АМК, який (строк) є присічним та відновленню не підлягає, оскільки такі аргументи Відділення ґрунтуються на обставинах, встановлених у розгляді справи апеляційним господарським судом та відповідають нормам матеріального права.

Відповідно до статті 300 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги позивача без задоволення, а судового рішення апеляційного господарського суду - без змін як такого, що ухвалене в цілому з додержанням норм матеріального і процесуального права (частини першої статті 60 Закону № 2210, статей 33, 34, 43 ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017).

У зв'язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін постанову суду апеляційної інстанції, а також враховуючи, що учасники справи не подавали заяв про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства "Компакт" залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 08.06.2017 у справі № 922/4646/16 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов

Суддя В. Селіваненко