КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2018 р. Справа№ 910/2791/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Дикунської С.Я.

Мальченко А.О.

за участю секретаря судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу №02-08/3270 від 03.10.2017 (вх. №09-08.1/8902/16 від 27.10.2017) Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2017

у справі №910/2791/17 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Айбокс Банк»

до Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національний банк України

про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення №65 від 22.12.2016 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції ПАТ «Айбокс Банк» та накладення штрафу» у справі № 992/52-р-02-07-16

за участю представників сторін:

від позивача - Макарчук Л.Л., ордер серія КВ №110203 від 15.01.2018

від відповідача - Тацишина О.П., довіреність №02-08/30 від 29.12.2017

від третьої особи - не з'явились

ВСТАНОВИВ

Публічне акціонерне товариство «Айбокс Банк» (позивач у справі) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (відповідач у справі) про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення № 65 від 22.12.2016 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції ПАТ «Айбокс Банк» та накладення штрафу» у справі № 992/52-р-02-07-16 у розмірі 41 300,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішення Антимонопольного комітету України «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції ПАТ «Айбокс Банк» та накладення штрафу» є необґрунтованим і підлягає визнанню недійсним як таке, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства. Позивач стверджує, що інформація, запитувана Київським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України виходила за межі, встановлені п. 3 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», а тому позивач вважає, що така інформація могла бути ним надана лише на підставі дозволу власника цієї інформації або за рішенням суду. З урахуванням викладеного, ПАТ «Айбокс Банк» стверджує про відсутність в його діях порушення, передбаченого п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», та відповідно про відсутність законних підстав для винесення Адміністративною колегією Київського обласного територіального відділення спірного рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2017 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, залучено Національний банк України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 у справі №910/2791/17 (повний текст якого складено 27.09.2017) позов задоволено повністю. Визнано недійсним рішення Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 65 від 22.12.2016 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції ПАТ «Айбокс Банк» та накладення штрафу» у справі № 992/52-р-02-07-16. Присуджено до стягнення з Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на користь Публічного акціонерного товариства «Айбокс Банк» 1 600 грн. 00 коп. судового збору.

Приймаючи рішення у справі, місцевий господарський суд встановив, що ПАТ «Айбокс Банк» не надаючи інформацію на вимогу Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.07.2016 №02-07/2377, яка є банківською таємницею, діяв у відповідності до норм чинного законодавства, а саме Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених Постановою Правління національного банку України від 14.07.2006 №267. З урахуванням наведеного, місцевий господарський суд вказав, що висновок, який міститься в Рішенні Антимонопольного комітету «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції ПАТ «Айбокс Банк» та накладення штрафу» є необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - Київське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, 05.10.2017 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 у справі №910/2791/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог, відповідач посилається на неповне дослідження місцевим господарським судом дійсних обставин справи, на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, зокрема в частині, тлумачення норм Закону України «Про банки і банківську діяльність», Закону України «Про Антимонопольний комітет України» щодо права особи на відмову від виконання вимоги органу Антимонопольного комітету України. Апелянт стверджує, що позивач зобов'язаний був виконати вимогу Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.07.2016 №02-07/2377 та надати запитувану у такій вимозі інформацію, а тому її ненадання є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції та відповідно підставою для прийняття відповідного рішення Адміністративною колегією Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.10.2017 апеляційну скаргу Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 у справі №910/2791/17 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Отрюх Б.В., судді - Тищенко А.І., Майданевич А.Г. та призначено справу до розгляду на 30.11.2017.

До початку судового засідання, 15.11.2017 скаржник на виконання ухвали суду від 30.10.2017 надав додаткові документи.

В судовому засіданні, 30.11.2017 представник ПАТ «Айбокс Банк» подав заяву про відвід суддів: головуючого судді Отрюха Б.В. та судді Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2017 заяву ПАТ «Айбокс Банк» у справі №910/2791/17 залишено без задоволення, заяву суддів Київського апеляційного господарського суду Отрюха Б.В. та Тищенко А.І. про самовідвід у справі №910/2791/17 задоволено. Справу №910/2791/17 передано для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2017, у зв'язку з задоволенням ухвалою суду від 30.11.2017 суддів Отрюха Б.В. та Тищенко А.І. у справі №910/2791/17, справу №910/2791/17 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Жук Г.А., судді - Мальченко А.О., Дикунська С.Я.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2017 апеляційну скаргу №02-08/3270 від 03.10.2017 (вх. №09-08.1/8902/16 від 27.10.2017) Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 у справі №910/2791/17 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Жук Г.А., судді: Мальченко А.О., Дикунська С.Я. та призначено справу до розгляду на 24.01.2018.

23.01.2018 до Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшли клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача - ТОВ «Домінант Плюс», ТОВ «АСБ Гарант», ПП «Територія Безпеки».

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.01.2018 у судовому засіданні відповідно до ст. 216 ГПК України було оголошено перерву до 07.02.2018.

У судовому засіданні 07.02.2018 представник позивача підтримав раніше подані клопотання та просив суд залучити до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ТОВ «Домінант Плюс», ТОВ «АСБ Гарант», ПП «Територія Безпеки».

Представник відповідача заперечив проти задоволення заявлених клопотань з підстав їх необґрунтованості та безпідставності.

Згідно з ч.1-3 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Дослідивши подані позивачем клопотання, колегія суддів зазначає, що позивач не наводить належних обґрунтувань з посиланням на відповідні докази того, яким чином прийняте рішення у справі може вплинути на права та обов'язки зазначених осіб, враховуючи, що предметом спору є визнання недійсним рішення щодо визнання позивача таким, що порушив законодавство про захист економічної конкуренції та накладення на нього штрафу.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ТОВ «Домінант Плюс», ТОВ «АСБ Гарант», ПП «Територія Безпеки».

У судовому засіданні 07.02.2018 представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просить рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 у справі №910/2791/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає висновки місцевого господарського суду правомірними та обґрунтованими, рішення таким, що прийняте з дотриманням приписів чинного законодавства, а тому просить залишити рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 у справі №910/2791/17 без змін.

У судове засідання 07.02.2018 представник третьої особи - Національного банку України не з'явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи чи пояснень щодо причин неявки до суду не надав.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи належне повідомлення учасників процесу про дату і час розгляду справи, з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення суду, враховуючи те, що явка представників учасників процесу судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком особи, зважаючи на відсутність клопотань про відкладення розгляду справи з поданням відповідних доказів, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників третьої особи.

Відповідно до ст. 269 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.

Київським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України на виконання доручення Антимонопольного комітету України від 27.04.2016 №6-01/3364 (вх №01-11-1222 від 27.04.2016) було проведено дослідження щодо наявності в діях, зокрема, Приватного підприємства «Територія Безпеки», Товариства з обмеженою відповідальністю «Домінант Плюс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «АСБ Гарант» ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції під час участі у конкурсних процедурах закупівель, зокрема, у конкурсній процедурі закупівлі, яка проводилась Концерном радіомовлення, радіозв'язку та телебачення у 2013 році.

У зв'язку з проведенням зазначеного дослідження на адресу ПАТ «Айбокс Банк» було направлено вимогу голови Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.07.2016 №02-07/2377 (а.с. 36-38 том 1), про надання у 10-денний строк з дня отримання вимоги відділенню наступну інформацію:

1. копії заяв (запитів тощо) та доданих до них документів, що подавались ТОВ «Домінант Плюс», ТОВ «АСБ Гарант», ПП «Територія Безпеки» з метою отримання гарантій.

2. чи існував у банку (на момент звернення ТОВ «Домінант Плюс», ТОВ «АСБ Гарант», ПП «Територія Безпеки») шаблон (зразок) для написання заяви запиту) зазаначеної у пункті 1 цієї вимоги. У разі позитивної відповіді надати копію такого шаблону (зразка).

3. якщо з метою отримання гарантій ТОВ «Домінант Плюс», ТОВ «АСБ Гарант», ПП «Територія Безпеки» звертались до банку в електронному вигляді по електронній пошті, необхідно надати копії таких звернень із зазначенням електронних адрес, з яких надійшли такі звернення до банку.

4. чи надавали ТОВ «Домінант Плюс», ТОВ «АСБ Гарант», ПП «Територія Безпеки» забезпечення до банку для отримання гарантій?

4.1. у випадку позитивної відповіді на пункт 3 вимоги, банку необхідно надати документи, які підтверджують документальне оформлення забезпечення (договір застави, договір поруки, договір іпотеки, тощо).

5. інформацію про особу/осіб, яка/які безпосередньо зверталась до банку з метою отримання гарантії для ТОВ «Домінант Плюс», ТОВ «АСБ Гарант», ПП «Територія Безпеки».

6. інформацію про особу/осіб (прізвище, імя по батькові), яка/які отримувала/отримували гарантії для ТОВ «Домінант Плюс», ТОВ «АСБ Гарант», ПП «Територія Безпеки».

Згідно з повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення вимога була отримана уповноваженим представником банка 14.07.2016, що підтверджується і самим позивачем, тому останній день, встановлений для надання банком інформації на вимогу припадав на 25.07.2017.

Судом встановлено, що оскільки останній день терміну для надання відповіді припадав на вихідних день (24.07.2016 - неділя), то згідно приписів цивільного законодавства останнім днем для надання витребуваних документів був 25.07.2016.

Позивач стверджує, що 25.07.2016, листом №449/051-6/6-11 від 22.07.2016 (а.с. 39-41 том 1) позивач направив відповідь Київському територіальному відділенню Антимонопольного комітету України. Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що належних та допустимих доказів направлення зазначеного листа на адресу Київського територіального відділення Антимонопольного комітету України позивачем до суду не надано. Копія квитанції №284/1 (а.с. 44 том 1), на яку посилається позивач в якості доказу направлення своєї відповіді, свідчить лише про направлення листа, при цьому без жодних реквізитів такого листа, без опису вкладення у цінний лист, на адресу не Київського територіального відділення Антимонопольного комітету України, а на адресу самого Антимонопольного комітету України.

Відповідач заперечує надсилання та отримання листа ПАТ «Айбокс Банк» №449/051-6/6-11 від 22.07.2016, що в свою чергу позивачем не спростовано та не доведено належне виконання у визначений строк вимоги голови Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.07.2016 №02-07/2377.

При цьому, у своїх письмових запереченнях №2127/12-б/б-11 від 31.10.2016 (а.с. 32-35) щодо початку розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції позивач посилався на те, що інформація, яка запитувалась згідно Вимоги виходила за межі, встановлені п.3 ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», а тому така інформація могла бути надана лише на підставі дозволу власника цієї інформації або за рішенням суду.

Рішенням адміністративної колегії Київського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.12.2016 №65 у справі №992/52-р-02-07-16 (а.с. 54-) визнано дії ПАТ «Айбокс Банк», які полягають у ненаданні інформації на вимогу голови Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.07.2016 №02-07/2377, порушенням, передбаченим п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції»; за вчинене порушення на ПАТ «Айбокс Банк» накладено штраф у розмірі 41 300,00 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення №65 від 22.12.2016 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції ПАТ «Айбокс Банк» та накладення штрафу» у справі № 992/52-р-02-07-16.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» основним завданням названого Комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються Комітетом у межах його компетенції. У разі необхідності можуть утворюватись міжобласні територіальні відділення. Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства. (ч. 1-2 ст. 12 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»).

Згідно з п. 5 ст. 17 того ж Закону голова територіального відділення Антимонопольного комітету України наділений, зокрема, такими повноваженнями: при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

З установлених місцевим господарським судом обставин справи вбачається, що інформацію у Банка було витребувано головою відділення Антимонопольного комітету саме в зв'язку з розглядом на той момент заяви про наявність ознак вчинення певними юридичними особами - клієнтами банку, порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Тобто направлення зазначеної вимоги про надання інформації, було спрямовано за забезпечення функцій органів Антимонопольного комітету України, ефективності застосування конкурентного законодавства.

Статтею 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» визначено, зокрема, що розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Статтею 221 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» передбачено, що суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов'язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб'єктам господарювання.

Пунктом 13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» визначено, що у перевірці правильності застосування органами Антимонопольного комітету України пунктів 13 та 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» судам необхідно враховувати, що зазначені органи не обмежені у виборі джерела для отримання інформації, необхідної для виконання їх завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції. Обов'язок з надання інформації передбачено статтею 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», а обсяг запитуваної інформації повинен відповідати змістовному колу цих завдань. Судам у розгляді справ про неподання інформації чи подання інформації у неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню слід з'ясовувати, чи було повідомлено суб'єкта господарювання про необхідність надання ним відомостей та у який саме спосіб, а також причини, з яких відомості не було надано або надано невчасно.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми законодавства, колегія суддів зазначає. що голова Київського територіального відділення Антимонопольного комітету України у межах наданих йому повноважень мав право витребувати у Банка відповідну інформацію, а ПАТ «Айбокс Банк» було зобов'язане надати інформацію та копії документів на вимогу голови Відділення.

Відповідно до п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Місцевий господарський суд, погоджуючись з доводами позивача дійшов висновку, що запутувана відповідачем інформація виходила за межі, встановлені ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та не могла в повному обсязі бути наданою банком, оскільки становила банківську таємницю, яка могла бути розкрита лише з дозволу власника інформації чи за рішенням суду. Однак з такими висновками місцевого господарського суду, колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема, є: відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; фінансово-економічний стан клієнтів; системи охорони банку та клієнтів; інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи-клієнта, її керівників, напрями діяльності; відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; коди, що використовуються банками для захисту інформації; інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності.

Відповідно до п. 3 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками: органам прокуратури України, Служби безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національної поліції, Національному антикорупційному бюро України, Антимонопольного комітету України-на їх письмову вимогу стосовно операцій за рахунками конкретної юридичної особи або фізичної особи-суб'єкта підприємницької діяльності за конкретний проміжок часу.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вимога відповідного державного органу на отримання інформації, яка містить банківську таємницю, повинна: бути викладена на бланку державного органу встановленої форми; бути надана за підписом керівника державного органу (чи його заступника), скріпленого гербовою печаткою; містити передбачені цим Законом підстави для отримання цієї інформації; містити посилання на норми закону, відповідно до яких державний орган має право на отримання такої інформації.

Згідно з пунктом 3.3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою правління Національного банку України №267 від 14.07.2006р, вимога відповідного державного органу на отримання інформації, яка містить банківську таємницю, повинна відповідати нормам частини другої статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Банки повинні надавати інформацію, що містить банківську таємницю, і в тому разі, коли до належним чином оформленої вимоги відповідного державного органу додається перелік найменувань конкретних юридичних осіб та/або прізвищ, імен та по батькові фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та номерів їх рахунків. Як свідчать матеріали справи Вимога голови Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.07.2016 №02-07/2377 про надання інформації, яка була адресована позивачу, відповідала приписам ч. 2 ст.62 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Дослідивши направлену на адресу позивача вимогу, колегія суддів зазначає, що не вся витребувана відділенням інформація відносилась до переліку інформації, що в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» є банківською таємницею, а тому у ПАТ «Айбокс Банк» не було законних підстав для повної відмови у наданні запитуваної інформації. В судовому засіданні представник позивача підтвердив, що вимога містила прохання надати в тому числі інформацію, яка не є банківською таємницею. Тобто, колегія суддів звертає увагу, що не всі пункти вимоги стосувались розкриття банківської таємниці, однак ПАТ «Айбокс Банк» не виконав таку вимогу та не надав жодних документів та інформації, яка запитувалась головою територіального відділення Антимонопольного комітету України.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що комітет у межах наданих йому повноважень мав право витребувати у Публічного акціонерного товариства «Айбокс Банк» запитувану інформацію, а позивач зобов'язаний був надати запитувану інформацію у встановлені строки і невиконання розпоряджень, рішень і вимог голови територіального відділення Антимонопольного комітету України відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про антимонопольний комітет України», тягне за собою передбачену законом відповідальність.

При цьому, апеляційний господарський суд не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що «норми Закону України «Про банки і банківську діяльність» більш повно і точно регулюють порядок та обсяг розкриття банківської таємниці на вимогу Антимонопольного комітету України», а тому нібито норми статті 62 названого Закону та Правил «слід вважати спеціальними по відношенню до загальних норм статті 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України». Критерієм оцінки співвідношення законодавчих приписів як «загальних» і «спеціальних» слід вважати регулювання спірних правовідносин у даній конкретній справі. Оскільки відносини, що склались між позивачем та відповідачем склались саме у зв'язку з виконанням органами Антимонопольного комітету покладених на нього функцій та завдань, то саме нормами антимонопольно-конкурентного законодавства підлягають регулюванню такі відносини, які і виступають спеціальними стосовно загальних законодавчих приписів про банківську таємницю.

Поряд з цим, колегія суддів також не приймає до уваги посилання позивача на лист Національного банку України від 30.05.2016 №18-0005/45625, оскільки відповідний лист не є нормативно-правовим актом та не має обов'язкового характеру для, зокрема, господарського суду у вирішенні даного спору, а відображає правову позицію, яка в даному випадку не узгоджується з наведеними приписами Закону України «Про Антимонопольний комітет України».

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за порушення передбачені, зокрема, п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» накладається штраф у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, у якому накладається штраф.

Таким чином дії ПАТ «Айбокс Банк», які полягали у неподанні інформації на вимоги голови територіального відділення у встановлені ним строки, є невиконанням конкретних, заснованих на законі вимог державного органу, та відповідно, порушенням, передбаченими п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Рішення комітету щодо накладання штрафу приймаються виключно органом Антимонопольного комітету України відповідно до ст. 52 вищезазначеного Закону. При цьому, Закон залишає визначення точного розміру штрафу за органами комітету залежно від обставин кожної конкретної справи; такі повноваження, за своєю природою, належать до дискреційних.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що місцевий господарський суд прийняв рішення з порушенням норм матеріального права, що відповідно є підставою для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення згідно з ч. 1-2 ст. 277 ГПК України є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

За таких обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 у справі № 910/18300/17 підлягає задоволенню.

Враховуючи вимоги ст. 129 ГПК України, колегія суддів судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, п.2 ч. 1 ст. 275, ст. 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 у справі №910/2791/17 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 у справі №910/2791/17 скасувати та ухвалити нове рішення.

3. В задоволенні позову відмовити повністю.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Айбокс Банк» (03150, м. Київ, вул. Ділова, 9-А, ідентифікаційний код 21570492) на користь Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, ідентифікаційний код 21602826) 1760 (одну тисячу сімсот шістдесят) грн 00 коп судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду.

6. Справу №910/2791/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді С.Я. Дикунська

А.О. Мальченко

Повний текст постанови складено 09.02.2018