КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2018 р. Справа№ 925/1112/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Мальченко А.О.

Жук Г.А.

секретар судового засідання Драчук Р.А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства «Динамічний інвестиційний проект»

на рішення Господарського суду Черкаської області

від 07.11.2017 (повний текст складено 16.11.2017)

у справі № 925/1112/17 (суддя Чергуз О.В.)

за позовом Приватного підприємства «Динамічний інвестиційний проект»

до 1) Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний

банк України» в особі ТВБВ № 10023/034 філії Черкаської

обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України»

2) Індустріального районного суду м. Дніпропетровська

3) Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області

про зобов'язання вчинити дії та стягнення 342 000, 00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Динамічний інвестиційний проект» (далі - ПП «Динамічний інвестиційний проект», позивач) звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10023/034 філії Черкаської обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України», відповідач-1, Банк), Індустріального районного суду м. Дніпропетровська (відповідач-2), Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - ГУ Нацполіції в Дніпропетровській області, відповідач-3) про зобов'язання ПАТ «Державний ощадний банк України» припинити дії, що порушують право власності ПП «Динамічний інвестиційний проект», зняття арешту з коштів, які обліковуються на всіх рахунках позивача, а також стягнення з Державного бюджету України 342 000 грн. шкоди. В обґрунтування своїх вимог зазначило про неправомірність дій відповідачів 2 та 3 в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань 20.03.2017 за №0000037 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Згадані дії призвели до обмеження права користування коштами на рахунках в банківських установах та завдали збитків ПП «Динамічний інвестиційний проект», які він просив стягнути з Державного бюджету України. Крім цього, протиправність дій відповідача-1 банківської установи ПАТ «Державний ощадний банк» полягали у сприянні продовженню протиправного арешту майна ПП «Динамічний інвестиційний проект» незважаючи на наявність судових рішень про скасування арешту майна та скасування протизаконних рішень слідчих суддів суду першої інстанції. Незважаючи на отримання двох законних рішень про скасування арешту коштів підприємства відповідач-1 не приступив до їх виконання посилаючись на п. 10.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22.

Заперечуючи проти позову, відповідач-1 зазначив, що лист позивача з проханням зняти арешт з рахунків з доданою до нього ксерокопією ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.07.2017 про скасування арешту з коштів надійшли до Банку з порушенням порядку, визначеного п.10.11 глави 10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій постановою Правління Національного банку України №22 від 21.01.2004 (зі змінами). Тому Банк не зміг їх прийняти як підставу для зняття арешту з коштів, про що листами від 03.08.2017 за вих. №121.17-10/104 та від 14.08.2017 за вих. №121.17-10/137 повідомив позивача та Головне управління ДФС у Черкаській області відповідно. За твердженнями відповідача-1, арешт з рахунків позивача, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.06.2017, був знятий Банком 05.09.2017 на підставі ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.07.2017, що надійшла до Банку належним чином - рекомендованим листом Індустріального районного суду м. Дніпропетровська о 18 годині 15 хвилин 04.09.2017. На переконання відповдіача-1, виконуючи вимоги п.10.11 глави 10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, які є обов'язковими для виконання як для банків, так і для органів державної влади, підприємств, організацій та установ (ст. 56 Закону України «Про Національний банк України»), Банк діяв законно, а тому ніяким чином не порушив прав позивача як клієнта Банку.

Згідно додаткових пояснень відповідача-1, арешт з рахунків позивача знятий, як зазначено вище, ще 05.09.2017, відтак на даний час взагалі не існує обставин, які стали підставою для пред'явлення позовних вимог на адресу Банку. Оскільки між сторонами відсутній предмет спору, провадження у справі відносно відповідача-1 підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України (чинного на момент звернення позивача до суду та прийняття оскаржуваного рішення).

Заперечуючи проти позову, відповідач-3 зазначив, що ухвалами Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.07.2017, на які посилається позивач, не вирішувалось питання про визнання дій та бездіяльності слідчого протиправними, а тільки частково скасовувалась заборона на розпорядження майном в рамках кримінального провадження.

За твердженнями відповідача-3, оскарження рішення, дій чи бездіяльності посадової особи слідчого здійснюється у виключному порядку, передбаченому главою 26 КПК України «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування». У відношенні слідчого Індустріального відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП не відкрито кримінального провадження щодо дій чи бездіяльності, останньому не оголошувалось про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, немає й вироку суду, який набрав законної сили, а тому відсутні правові підстави вважати, що дії слідчого були визнані незаконними у встановленому законом порядку. Крім цього, відсутній причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням ПП «Динамічний інвестиційний проект» договірних зобов'язань за Договорами №02-17 від 27.04.2017 та №05-17 03.05.2017 та зверненням слідчого Індустріального відділення поліції Дніпровського відділу поліції до суду з клопотанням про накладення арешту на кошти ПП «Динамічний інвестиційний проект», оскільки Договори було укладено до звернення слідчого до суду з клопотанням про накладення арешту на кошти позивача, відтак ПП «Динамічний інвестиційний проект» мало реальну можливість у період дії арешту вжити заходів по виконанню договірних зобов'язань (укласти додаткові угоди, отримати кредит тощо).

Відповідач-2 заперечень проти позову суду не надав.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 07.11.2017 у справі № 925/1112/17 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити частково та стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на користь ПП «Динамічний інвестиційний проект» 342 000, 00 грн. в рахунок відшкодування шкоди, яка завдана ГУ Нацполіції в Дніпропетровській області та Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська. В іншій частині позову відмовити. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що оскаржуване рішення прийнято за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права, відтак підлягає скасуванню. За твердженнями апелянта, судом першої інстанції в порушення вимог ст. 303 КПК України не враховано, що юридична особа, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, гіпотетично не може оскаржити дій чи бездіяльності слідчого при подання до суду клопотання про накладення арешту на майно, адже таке оскарження не передбачено вимогами чинного КПК України. Натомість питання правомірності та обґрунтованості такого клопотання слідчого вивчається слідчим суддею при вирішенні питання про накладення арешту на майно. На переконання апелянта, ухвалами Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.07.2017 встановлено протиправність дій слідчих СВ Індустріального відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУ Нацполіції в Дніпропетровській області та скасовано ухвали слідчих суддів Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, якими порушено право власності позивача. Крім цього, на думку апелянта, безпідставними є висновки суду про відсутність причинно-наслідкового зв'язку між невиконанням ПП «Динамічний інвестиційний проект» договірних зобов'язань за Договорами №02-17 від 27.04.2017 та №05-17 03.05.2017 та незаконним арештом судом рахунків позивача на підставі протиправних клопотань слідчого тощо.

В судове засідання апеляційної інстанції 06.02.2018 з'явився представник позивача, представники відповідачів 1, 2 та 3 не з'явились, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслали, відтак апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справу за відсутності цих представників за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення, в яких підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити частково та стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області на користь ПП «Динамічний інвестиційний проект» 342 000, 00 грн. в рахунок відшкодування шкоди, яка завдана ГУ Нацполіції в Дніпропетровській області та Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська. В іншій частині позову відмовити.

Розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, 31.05.2017 в межах кримінального провадження до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся слідчий СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області з клопотанням про арешт майна ПП «Динамічний інвестиційний проект».

Ухвалою слідчого судді (Бєльченко Л.А.) Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.06.2017 у справі № 202/3657/17 клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Зенченко Г.О. про надання дозволу на проведення обшуку житла чи іншого володіння задоволено частково.

Накладено арешт на кошти, які обліковуються (знаходяться) на всіх рахунках, в тому числі: № 3393, № 3393, № 3393, які відкриті в АТ «Ощадбанк» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г) та належать ПП «Дінамічний інвестиційний проект»( код ЄДРПОУ № 39087361).

Зупинено видаткові операції з грошовими коштами, що надходять на вказані рахунки в банківській установі АТ «Ощадбанк» ().

Зупинено видаткові операції з коштами, які надійшли на рахунки клієнта ПП «Динамічний інвестиційний проект» (код ЄДРПОУ № 39087361) та вже знаходяться на рахунку, за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів.

Зобов'язано службових осіб АТ «Ощадбанк» () надати слідчому СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Зенченко Г.О. довідку про залишок коштів на вказаних рахунках при накладенні арешту.

В іншій частині клопотання відмовлено.

08.06.2017 слідчий СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про арешт майна ПП «Динамічний інвестиційний проект».

Ухвалою слідчого судді (Мороз В.П.) Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.06.2017 у справі № 202/3871/17 клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Зенченко Г.О., погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 Дніпропетровської області Кіблицьким А.О., про арешт майна задоволено в повному обсязі.

Накладено арешт на всі кошти, які обліковуються (знаходяться) на всіх рахунках, в тому числі: 2210, 7421, які відкриті в ПАТ КБ «Приватбанк» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) та належать ПП «Динамічний інвестиційний проект».

Зупинено видаткові операції з грошовими коштами, що знаходяться на вказаних рахунках в банківській установі ПАТ КБ «Приватбанк та зупинено видаткові операції з коштами, які надійшли на рахунки клієнта ПП «Динамічний інвестиційний проект» (код ЄДРПОУ № 39087361) та вже знаходяться на рахунках, за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів.

У випадку відкриття ПП «Динамічний інвестиційний проект» (код ЄДРПОУ № 39087361) у ПАТ КБ «Приватбанк» () нових рахунків після накладення арешту негайно повідомити про це слідчому СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Зенченко Г.О. та зупинити видаткові операції за ними до накладення арешту у встановленому законом порядку.

Зобов'язано службових осіб ПАТ КБ «Приватбанк» () надати слідчому СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Зенченко Г.О. довідку про залишок коштів на вказаних рахунках при накладенні арешту та в подальшому надавати дану інформацію про залишок коштів на рахунках на запит слідчого.

Матеріалами справи встановлено, що 22.06.2017 ПАТ «Державний ощадний банк України» на підставі ухвал слідчих суддів Індустріального районного суду м. Дніпропетровська наклав арешт на рахунки позивача, відкриті в Банку.

Постановами Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.07.2017 у справах № 202/3657/17 та № 202/3871/17 ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.06.2017 та від 09.06.2017 відповідно скасовано.

02.08.2017 на адресу Банку (відповідача-1) надійшов лист позивача з проханням зняти арешт з рахунків, до якого долучено ксерокопією ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська про скасування арешту з коштів.

04.09.2017 о 18 годині 15 хвилин на адресу ПАТ «Державний ощадний банк України» рекомендованим листом надійшла ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.07.2017.

05.09.2017 накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.06.2017 арешт з рахунків позивача був знятий Банком на підставі ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.07.2017.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначав, що на підставі укладеного між ПП «Динамічний інвестиційний проект» та ПП «ДНІПРО-ІНЖИНІРИНГ» договору від 27.04.2017 про розроблення стадії «П» робочого проекту щодо об'єкту «Будівництво зернопереробного комплексу» загальною вартістю 690 000, 00 грн. контрагент позивача виконав умови договору та виготовив проектну документацію загальною вартістю 450 000, 00 грн. Проте прийнявши виконані роботи позивач їх оплатити не зміг внаслідок неправомірного накладення арешту на грошові кошти. Наведене завдало контрагенту позивача ПП «ДНІПРО-ІНЖИНІРИНГ» збитків на суму 342 000 грн., які й просив стягнути з Державного бюджету України позивач. Доказами визнання неправомірними дій та бездіяльності слідчого та суду позивач вважав ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.07.2017 у справах № 202/3657/17 та № 202/3871/17, якими скасовано ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.06.2017 та від 09.06.2017 відповідно.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ухвалами Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31.07.2017 у справах № 202/3657/17 та № 202/3871/17 не вирішувалось питання про визнання дій чи бездіяльності слідчого протиправними, а тільки частково скасовувалась заборона на розпорядження майном в рамках кримінального провадження.

Оскарження рішення, дій чи бездіяльності посадової особи слідчого здійснюється у виключному порядку, передбаченому главою 26 КПК України «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення як бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов'язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ст. 1166 ЦК України).

За приписами ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Положеннями п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» визначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової або господарсько-правової відповідальності, для застосування якої необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи); шкідливого результату такої поведінки - збитків; причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає. При цьому, на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Єдиним окремим законом про відшкодування шкоди, завданої злочином, за рахунок державного бюджету, є Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», яким передбачено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна тощо.

Отже, чинне законодавство передбачає можливість реалізації норми цивільного законодавства про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, за рахунок Державного бюджету лише у випадку, коли кримінальне правопорушення вчинено спеціальним суб'єктом (працівником правоохоронного органу, прокуратури або суддею) і набуло вигляду незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна.

Водночас, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що відносно слідчого Індустріального відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП та/або суддів Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, відкрито кримінального провадження щодо дій чи бездіяльності останніх або оголошення їм підозри у вчиненні кримінального правопорушення, проголошення вироку суду, який набрав законної сили, тобто відсутні правові підстави вважати, що дії слідчого та/або суддів були визнані незаконними у встановленому законом порядку.

Крім цього, відсутній причинний зв'язок між збитками, які позивач просив стягнути, та протиправною поведінкою відповідачів, зокрема, відсутній причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням ПП «Динамічний інвестиційний проект» договірних зобов'язань за Договорами №02-17 від 27.04.2017 та №05-17 03.05.2017 та зверненням слідчого Індустріального відділення поліції Дніпровського відділу поліції до суду з клопотанням про накладення арешту на кошти ПП «Динамічний інвестиційний проект» та прийняттям судом відповідних ухвал, адже ці Договори укладено до звернення слідчого до суду з клопотанням про накладення арешту на кошти позивача, відтак останній мав реальну можливість у період дії арешту вжити заходів по виконанню договірних зобов'язань (укласти додаткові угоди, отримати кредит тощо).

Оскільки позивачем не доведено наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки відповідачів, їх вини, що є обов'язковою умовою для покладення на них відповідальності у вигляді відшкодування збитків, а також причинно-наслідкового зв'язку між збитками і протиправною поведінкою відповідачів, вимоги позивача про стягнення збитків є безпідставними та необґрунтованими, недоведеними позивачем належними та допустимими доказами, відтак такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім цього, позивачем заявлено вимоги про зобов'язання ПАТ «Державний ощадний банк України» припинити дії, які порушують право власності ПП «Динамічний інвестиційний проект», зняти арешт з коштів, що обліковуються на всіх рахунках позивача, які мотивовані протиправністю дій відповідача-1, який незважаючи на отримані рішення про скасування арешту коштів позивача не приступив до їх виконання посилаючись на п. 10.11 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті.

Відповідно до п. 10.11 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України №22 від 21.01.2004 у редакції постанови Правління Національного банку України від 09.02.2017 №8 «банк здійснює зняття арешту з коштів за постановою виконавця про зняття арешту з коштів, прийнятою відповідно до законодавства України, за рішенням суду, ухвалою слідчого судді, суду або постановою прокурора, які доставлені до банку самостійно виконавцем, слідчим, представником суду, слідчого судді, прокурора, контролюючого органу, або які надійшли рекомендованим цінним листом, відправником якого є виконавець, суд, слідчий суддя, прокурор, контролюючий орган».

За змістом п.4 ст. 7 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк України (далі - НБУ) встановлює для банків правила проведення банківських операцій, а ст. 40 цього ж Закону - правила, форми і стандарти розрахунків банків та інших юридичних і фізичних осіб в економічному обігу України.

Національний Банк України на підставі ст. 56 згаданого Закону видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб.

З метою уникнення ситуацій надсилання до банків документів про зняття арешту органами (особами), які не мають повноважень на такі дії, підроблення або заміни зазначених документів, які є обов'язковими для банків, безпідставної відмови банків приймати до виконання такі документи, постановою Правління НБУ від 09.02.2017р. №8 главу 10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті доповнено зазначеною вище нормою щодо способу надсилання до банку документів про зняття арешту з рахунків.

Таким чином, встановивши порядок отримання документів про зняття арештів з рахунків в Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, НБУ діяв в межах своєї компетенції, визначеної законами України, вимоги п. 10.11 глави 10 цієї Інструкції не суперечать законам України. Відповідно Банк (відповідач-1), виконуючи вимоги п.10.11 глави 10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що є обов'язковими для виконання як для банків, так і для органів державної влади, підприємств, організацій та установ (ст. 56 Закону України «Про Національний банк України»), діяв законно, а тому ніяким чином не міг порушити права позивача як клієнта Банку.

За приписами п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України (чинного на момент звернення позивача до суду та прийняття оскаржуваного рішення) господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Положеннями п. 4.4 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» встановлено, що припинення провадження у справі на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Оскільки згідно наданих відповідачем-1 пояснень, арешт з рахунків позивача знятий, як згадувалось вище, ще 05.09.2017 (до порушення провадження у справі), тобто на даний час взагалі не існує обставин, які стали підставою для пред'явлення позову до відповідача-1, позовні вимоги в цій частині як безпідставні та необґрунтовані не підлягають задоволенню. Відповідно підстав для припинення провадження в цій частині згідно п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України (чинного на момент звернення позивача до суду та прийняття оскаржуваного рішення) у суду немає.

Доводи апелянта (позивача) з приводу порушення судом першої інстанції вимог матеріального права та неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 240, 269-270, 273, 275, 281-284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Динамічний інвестиційний проект» залишити без задоволення, рішення Господарського суду Черкаської області від 07.11.2017 у справі № 925/1112/17 - без змін.

Матеріали справи № 925/1112/17 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 09.02.2018

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді А.О. Мальченко

Г.А. Жук