ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
У Х В А Л А

06 лютого 2018 р. Справа № 902/1011/16

Господарський суд Вінницької області в складі головуючого судді Тісецького С.С., при секретарі судового засідання Поцалюк Н.В., розглянувши в приміщенні суду справу

за заявою: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (вул. Костянтина Василенка, 21, м. Вінниця, 21027, )

до: фізичної особи - підприємця Шлінчука Олександра Миколайовича (АДРЕСА_1, 21036, код НОМЕР_1)

про визнання банкрутом

Представники сторін:

арбітражний керуючий Папура Я.М.;

Вінницька ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області: Охрімовський Я.В., за довіреністю

В С Т А Н О В И В :

В провадженні господарського суду Вінницької області знаходиться справа №902/1011/16 за заявою Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області до фізичної особи - підприємця Шлінчука О.М. про визнання банкрутом.

Ухвалою суду від 15.02.2017 року порушено провадження у справі №902/1011/16 про банкрутство фізичної особи - підприємця Шлінчука О.М.

Також, 15.02.2017 року судом прийнято постанову про визнання боржника - фізичної особи-підприємця Шлінчука О.М. банкрутом у справі № 902/1011/16; відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Папуру Я.М.

06.11.2017 року від арбітражного керуючого до суду надійшов остаточний звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, разом із підтверджуючими документами.

Ухвалою суду від 07.11.2017 року клопотання арбітражного керуючого (ліквідатора ФОП Шлінчука О.М.) Папури Я.М. №02-09/57 від 06.11.2017 року задоволено частково; затверджено звіт арбітражного керуючого (ліквідатора) Папури Я.М. про нарахування та виплату грошової винагороди за період з 15.02.2017 року по 03.11.2017 року на загальну суму 48 872,00 грн., здійснення та відшкодування витрат за період з 15.02.2017 року по 03.11.2017 року на загальну суму 888,21 грн., пов'язаних з виконанням ним повноважень ліквідатора ФОП Шлінчука О.М. у справі № 902/1011/16; відмовлено в частині задоволення клопотання щодо затвердження звіту арбітражного керуючого (ліквідатора) Папури Я.М. про здійснення та відшкодування витрат на загальну суму 271,79 грн. та стягнення грошової винагороди та понесених витрат з ініціюючого кредитора.

В подальшому, ухвалою суду від 27.12.2017 року розгляд справи відкладено на 06.02.2018 року.

В судове засідання на визначену дату з'явились арбітражний керуючий та представник ініціюючого кредитора.

В ході розгляду справи, арбітражний керуючий підтримав подане до суду 06.02.2018 року клопотання № 02-09/62 від 02.02.2018 року, в якому просить суд: визнати платником грошової винагороди та відшкодування витрат у справі №902/1011/16 - ініціюючого кредитора Вінницьку ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області; зобов'язати ініціюючого кредитора Вінницьку ОДІП ГУ ДФС у Вінницькій області оплатити передбачену Законом та затверджену господарським судом грошову винагороду ліквідатора та відшкодувати понесені ним по справі витрати.

Представник ініціюючого кредитора щодо даного клопотання зазначив, що кошти на оплату послуг арбітражних керуючих не передбачено кошторисом.

Суд, розглянувши вказане клопотання, дослідивши наявні письмові докази, проаналізувавши норми діючого законодавства України, дійшов наступних висновків з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон про банкрутство) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) має право, зокрема, отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород (ч. 3 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", витрати арбітражного керуючого, пов'язані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Законом, крім витрат на страхування його відповідальності за заподіяння шкоди внаслідок неумисних дій або помилки під час виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора, а також витрат, здійснення яких безпосередньо не пов'язане з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, і витрат, пов'язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати, що перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв'язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Господарський суд має право зменшити розмір оплати послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), у разі якщо середньомісячна заробітна плата керівника боржника є надмірно високою порівняно з мінімальним розміром заробітної плати.

Відтак, виходячи з вищенаведених норм Закону, обов'язку ініціюючого кредитора щодо здійснення оплати послуг ліквідатора, не передбачено.

При цьому, інших джерел оплати винагороди ліквідатора, окрім як майна та коштів банкрута, а також утворений кредиторами фонд, законом не передбачено.

В якості альтернативи ч. 2 ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено обов'язок сплати грошової винагороди шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником в залежності від того хто подав заяву про порушення справи про банкрутство), однак така альтернатива передбачається тільки у процедурі розпорядження майном та лише по відношенню до грошової винагороди, а не витрат, пов'язаних з виконанням повноважень. Тобто, ініціюючий кредитор зобов'язаний профінансувати лише винагороду арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна.

Провадження у даній справі здійснюється за спрощеною процедурою відповідно до ст. 91 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" без застосування процедур розпорядження майном та санації. Відтак, відсутній і обов'язок кредитора авансувати сплату грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна.

Як зазначено вище, будь-якого обов'язку кредиторів здійснювати оплату послуг арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора та відшкодовувати понесені ним витрат нормами Закону про банкрутство не встановлено, оскільки кредитор за своїм процесуальним статусом є стороною на користь якої прийнято рішення (визнано вимоги), відповідно останній не може нести тягар судових витрат під час їх розподілу за правилами, визначеними главою 8 ГПК України.

Відтак, покладення таких витрат на кредиторів банкрута не відповідає вимогам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та Господарському процесуальному кодексу України.

Не може слугувати такою підставою і визначена ч. 6 ст. 115 Закону можливість створення кредиторами фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, оскільки створення такого фонду не є обов'язком кредиторів та вказане авансування також має компенсаційний характер.

Таким чином, виходячи з положень ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" єдиним джерелом фінансування витрат ліквідатора є кошти боржника, одержані у результаті його господарської діяльності, або кошти, одержані від продажу майна (майнових прав) боржника.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання арбітражного керуючого Папури Я.М. № 02-09/62 від 02.02.2018 року про визнання платником грошової винагороди та відшкодування витрат у справі № 902/1011/16 - ініціюючого кредитора Вінницьку ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області та зобов'язання останнього оплатити передбачену Законом та затверджену господарським судом грошову винагороду ліквідатора та відшкодувати понесені ним по справі витрати.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 98, 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 2, 3, 12, 18, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити в задоволенні клопотання арбітражного керуючого Папури Я.М. № 02-09/62 від 02.02.2018 року про визнання платником грошової винагороди та відшкодування витрат у справі № 902/1011/16 - ініціюючого кредитора Вінницьку ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області та зобов'язання останнього оплатити передбачену Законом та затверджену господарським судом грошову винагороду ліквідатора та відшкодувати понесені ним по справі витрати.

2. Ухвалу направити згідно переліку рекомендованим листом.

Згідно ч.1 ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені ст.ст. 254-256, пп. 17.5 п. 17 ч. 1 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тісецький С.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - Вінницькій ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області (вул. К.Василенка, 21, м.Вінниця, 21027);

3 - ФОП Шлінчуку О.М. (АДРЕСА_1, 21036);

4 - арбітражному керуючому Папурі Я.М. (вул. Панаса Мирного, 24-г, м. Львів, 79034).