РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року Справа № 5019/1121/12

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Коломис В.В. , суддя Огороднік К.М.

секретар судового засідання Саган І.О.

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3;

від відповідача 1 - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7;

від відповідача 2 - не з'явився;

від органу ДВС - ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційні скарги ТОВ "Тепелен" та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Рівненської області від 28.11.17 р. у справі № 5019/1121/12

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Тепелен"

до Державного комунального підприємства "Луцьктепло"

до Малого приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Інвест-VEZ"

про стягнення 28 209 851,77 грн. (розгляд скарги на дії органу ДВС)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 28.11.2017 року у справі №5019/1121/12 скаргу Державного комунального підприємства "Луцьктепло" від 12 вересня 2017 року № 4228/08 на постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 10 серпня 2017 року по ВП № 40022768 задоволено.

Визнано дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9 щодо накладення постановою від 10 серпня 2017 року арешту на кошти боржника, що містяться на рахунках № 70, № 70, № 70, № 70, відкритих у Філії Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, та рахунках № 571, № 1, відкритих у ПАТ АБ Укргазбанк, неправомірними та незаконними.

Скасовано постанову Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9 про арешт коштів боржника від 10 серпня 2017 року в частині накладення арешту на кошти, які містяться на рахунках Державного комунального підприємства "Луцьктепло" № 70, № 70, № 70, № 70, відкритих у Філії Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, та рахунках № 571, № 1, відкритих у ПАТ АБ Укргазбанк.

Зобовязано Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9 зняти арешт з коштів Державного комунального підприємства "Луцьктепло", що містяться на рахунках № 70, № 70, № 70, № 70, відкритих у Філії Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, та рахунках № 571, № 1, відкритих у ПАТ АБ Укргазбанк.

Зобовязано Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9 не вчиняти будь-яких виконавчих дій в частині стягнення коштів з Державного комунального підприємства "Луцьктепло", що містяться на рахунках № 70, № 70, № 70, № 70, відкритих у Філії Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, та рахунках № 571, № 1, відкритих у ПАТ АБ Укргазбанк.

Скаргу Державного комунального підприємства "Луцьктепло" від 13 жовтня 2017 року № 4753/08 на постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 13 червня 2017 року по ВП № 40022768 задоволено.

Визнано дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9 щодо накладення постановою від 13 червня 2017 року арешту на кошти боржника, що містяться на рахунках № 70, № 70, № 70, № 70, відкритих у Філії Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, та рахунках № 571, № 1, відкритих у ПАТ АБ Укргазбанк, неправомірними та незаконними.

Скасовано постанову Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9 про арешт коштів боржника від 13 червня 2017 року в частині накладення арешту на кошти, які містяться на рахунках Державного комунального підприємства "Луцьктепло" № 70, № 70, № 70, № 70, відкритих у Філії Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, та рахунках № 571, № 1, відкритих у ПАТ АБ Укргазбанк.

Зобовязано Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9, або іншого державного виконавця, у кого на виконанні перебуває наказ Господарського суду Рівненської області від 22 жовтня 2012 року № 5019/1121/12, зняти арешт з коштів Державного комунального підприємства "Луцьктепло", що містяться на рахунках № 70, № 70, № 70, № 70, відкритих у Філії Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, та рахунках № 571, № 1, відкритих у ПАТ АБ Укргазбанк.

Скаргу Державного комунального підприємства "Луцьктепло" від 27 жовтня 2017 року № 4935/08 на постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 06 жовтня 2017 року по ВП № 40022768 задоволено.

Визнати дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9 щодо накладення постановою від 06 жовтня 2017 року арешту на кошти боржника, що містяться на рахунку № 1442, відкритому в ПАТ КРЕДОБАНК, неправомірними та незаконними.

Скасовано постанову Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9 про арешт коштів боржника від 06 жовтня 2017 року ВП № 40022768 в частині накладення арешту на кошти, які містяться на рахунку Державного комунального підприємства "Луцьктепло" № 1442, відкритому в ПАТ КРЕДОБАНК.

Зобовязано Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9, або іншого державного виконавця, у кого на виконанні перебуває наказ Господарського суду Рівненської області від 22 жовтня 2012 року № 5019/1121/12, зняти арешт з коштів Державного комунального підприємства "Луцьктепло", що містяться на рахунку № 1442, відкритому в ПАТ КРЕДОБАНК.

Скаргу Державного комунального підприємства "Луцьктепло" від 13 листопада 2017 року № 5258/08 на постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 29 серпня 2017 року по ВП № 40022768 в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку № 3888 у Філії "Волинське головне регіональне управління" ПАТ КБ "Приватбанк" задоволено.

Визнати дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9 щодо накладення постановою від 29 серпня 2017 року арешту на кошти боржника, що містяться на рахунку № 3888 у Філії "Волинське головне регіональне управління" ПАТ КБ "Приватбанк", МФО: 3034440, незаконними.

Скасовано постанову Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9 про арешт коштів боржника від 29 серпня 2017 року ВП № 40022768 в частині накладення арешту на кошти, які містяться на рахунку Державного комунального підприємства "Луцьктепло" № 3888, відкритому у Філії "Волинське головне регіональне управління" ПАТ КБ "Приватбанк".

Зобовязано Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9, або іншого державного виконавця, у кого на виконанні перебуває наказ Господарського суду Рівненської області від 22 жовтня 2012 року № 5019/1121/12, зняти арешт з коштів Державного комунального підприємства "Луцьктепло", що містяться на рахунку № 3888, відкритому у Філії "Волинське головне регіональне управління" ПАТ КБ "Приватбанк".

Вказана ухвала обґрунтована тим, що накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на інші цілі, ніж це передбачено, суперечить вимогам чинного законодавства, статтям 191, 261 ОСОБА_10 України "Про теплопостачання", Постанові КМ України від 9 жовтня 2013 року № 750 "Про затвердження порядків зарахування коштів на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, використання зазначених коштів і здійснення контролю за їх витрачанням у сферах теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення". Крім того, суд першої інстанції зазначив в оскаржуваній ухвалі, що накладення арешту на грошові кошти, за рахунок яких здійснюється виплата заробітної плати, є неправомірним.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, ТОВ "Тепелен" та Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернулись до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять ухвалу місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні скарг ДКП «Луцьктепло» відмовити.

ТОВ "Тепелен" обгрунтовуючи свої вимоги посилається на порушення господарським судом Рівненської області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого суду, обставинам справи. Вказує, що суд безпідставно дійшов висновку про неправомірність та незаконність дій державного виконавця щодо накладення арешту на рахунки ДКП "Луцьктепло" в ПАТ АБ "Укргазбанк", в ПАТ "Кредобанк", в ПАТ КБ "Приватбанк". Зокрема, договір банківського рахунку із спеціальним режимом використання № 252571/2603-04 від 09.04.2015 р. та банківська довідка ПАТ АБ "Укргазбанк" № 5-102/02/597/2017 від 22.06.2017 р. прямо вказують, що рахунок ДКП "Луцьктепло" № 1 є поточним рахунком підприємства, відкритим на підставі окремого договору банківського рахунку та жодними документами не підтверджується неможливість накладення арешту на такий рахунок. Також із вказаного рахунку боржником здійснювались виплати заробітної плати працівникам та розрахунки з контрагентами по договірних зобов'язаннях. Розрахунковий рахунок № 1442 в ПАТ "Кредобанк" був відкритий боржником після накладення арешту державним виконавцем на всі рахунки, що свідчить про порушення боржником ОСОБА_10 України "Про виконавче провадження". Разом з цим, чинне законодавство не встановлює жодних спеціальних вимог щодо рахунків, з яких роботодавець здійснює виплату заробітної плати. Посилання суду на те, що із вказаного рахунку не здійснювались будь-які інші платежі окрім виплати заробітної плати не підтверджується поданими доказами. Розглядаючи скаргу боржника на постанову державного виконавця від 29.08.2017 р. № ВП 40022768, якою накладено арешт на рахунок ДКП "Луцьктепло" в ПАТ КБ "Приватбанк" суд не врахував, що скарга була подана з пропущенням строків оскарження, а також достовірно не встановлено, що вказаний рахунок відкритий боржником виключно для виплати заробітної плати. Також звертає увагу, що рахунок в ПАТ КБ "Приватбанк" був відкритий боржником після винесення державним виконавцем постанов про арешт коштів боржникам від 13.06.2017 р. та від 10.08.2017 р. З врахуванням наведеного просить скасувати ухвалу в частині задоволення скарг боржника про неправомірність та незаконність дій державного виконавця щодо накладення арешту на рахунки ДКП "Луцьктепло" в ПАТ АБ "Укргазбанк", в ПАТ "Кредобанк", в ПАТ КБ "Приватбанк".

Безпосередньо в судовому засіданні апелянт підримав доводи апеляційної скарги та просить її задоволити.

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в своїй апеляційній скарзі зазначає, що судом не враховано алгоритм вчинення виконавчих дій під час накладення арешту на майно (кошти) боржника. Зокрема, відповідно до ст. 56 ОСОБА_10 України "Про виконавче провадження" арешт на майно (кошти) боржника здійснюється шляхом винесення відповідної постанови. При накладення арешту на кошти боржника державний виконавець не володіє інформацією щодо статусу (виду) банківського рахунку, а тому з аналізу норм ст.ст. 52, 56 ОСОБА_10 вбачається, що банк після отримання від державного виконавця постанови про арешт коштів, зобов'язаний повідомити останнього про цільове призначення рахунку. Встановивши, що арешт коштів накладено на рахунок зі спеціальним режимом використання, банківська установа повертає державному виконавцю постанову без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на такому рахунку. З огляду на викладене зазначає, що державним виконавець діяв в межах визначених законом повноважень та підстав для задоволення скарг немає. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про залишення скарг ДКП "Луцьктепло" без задоволення.

В судовому засіданні апелянт підтримав вимоги скарги та просить її задоволити.

Відповідач - ДКП "Луцьктепло" у відзивах на апеляційні скарги проти доводів апелянтів заперечує. Вказує, що суд дійшов правомірних висновків в частині неправомірності дій державного виконавця при винесення постанов про накладення арештів на рахунки боржника в ПАТ АБ "Укргазбанк", ПАТ "Кредобанк" та ПАТ КБ "Приватбанк", оскільки з даних рахунків здійснюється виплата заробітної плати працівникам підприємства. Звертає увагу, що статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержавння винагороди за працю захищається законом; громадянти мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Також відповідно вимог КЗпП України, ОСОБА_10 України "Про оплату праці" оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці. Заробітна плата виплачується працівникам у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Виходячи з наведеного, слід дійти висновку, що накладення арешту на рахунки ДКП "Луцьктепло" унеможливлює виплату заробітної плати працівникам підприємства взагалі, та в свою чергу призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві, і є підставою для притягнення керівника підприємства до кримінальної відповідальності за ст. 175 КК України. Стосовно посилання ТОВ "Тепелен" на пропуск строку для оскарження постанови державного виконавця про накладення арешту на рахунок в ПАТ КБ "Приватбанк" відзначає, що в даному випадку слід враховувати здійснену переписку з ДВС про необхідність зняття арешту з даного рахунку на підставі існування заборони щодо накладення арешту на рахунки, з яких виплачується заробітна плата. Скарга в даному випадку подана в зв'язку з бездіяльністю органу ДВС по скасуванню арешту. Також вважає правомірними висновки суду першої інстанції щодо незаконності дій державного виконавця в частині накладення арештів на спецрахунки ДКП "Луцьктепло" в ПАТ АБ "Укргазбанк", відкритих на виконання вимог ОСОБА_10 України "Про теплопостачання" та на здійснення інвестиційних програм. За наведених обставин просить відмовити в задоволенні скарг, а ухвалу господарського суду Рівненської області залишити без змін.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав викладені у відзивах заперечення.

Відповідач -2 МПП ВКФ "Інвест-VEZ" письмових заперечень не надав, явку представника в судове засідання не забезпечив. Ухвали суду, які направлялись на адресу відповідача-2 були повернуті поштовим відділенням з поміткою "Повертається по закінченню терміну зберігання". З огляду на вказане судом відмічається, що обов'язок з направлення процесуальних документів на відому адресу сторони судом виконано, а негативні процесуальні наслідки через неотримання стороною власної кореспонденції покладаються на неї.

Поряд з цим, 02 лютого 2018 року на електронну адресу суду надійшла заява Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" від 01.02.2018 р. № 31/04-296 про залучення останньої до участі в справі № 5019/1121/12 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Оригінал вказаної заяви надійшов до суду засобами поштового зв'язку 05.02.2018 року.

Заява мотивована тим, що ухвалою господарського суду Рівненської області від 28.11.2017 р. у справі № 5019/1121/12 задоволено скарги ДКП "Луцьктепло" на дії органу ДВС у зведеному виконавчому провадженні № 51936816, стягувачем в якому поряд з ТОВ "Тепелен" також являється і ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України". Посилаючись на судові рішення в інших господарських справах, якими були задоволені скарги Компанії на бездіяльність органів ДВС, вказує, що виконавчою службою порушуються права ДК "Газ України" щодо отримання належних їй як стягувачу коштів у рамках зведеного виконавчого провадження, оскільки перерахування стягнутих з боржника грошових коштів здійснюється лише одному стягувачу - ТОВ "Тепелен". За наведених підстав вважає, що рішення у справі № 5019/1121/12 вплинути на права ДК "Газ України", зокрема, щодо отримання належних їй як стягувачу коштів у рамках виконавчого провадження № 28694996. Відтак, посилаючись на ст. 50 ГПК України, просить залучити до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Колегія суддів розглянувши подану заяву, врахувавши обставини справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ДК "Газ України" з огляду на таке.

За умовами ч. 1 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача, у разі коли рішення у справі може влинути на їхні права або обов'язки щодо однієї із сторін.

Предмет спору в контексті норм ГПК - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондується зі способами захисту права, визначеними ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України. Спір вирішується в порядку позовного провадження. В даній справі предметом спору є стягнення з відповідачів грошових коштів в сумі 28209851,77 грн. та рішення з даного спору вже прийнято судом.

В даний час здійснюється апеляційний розгляд скарг на дії органів Державної виконавчої служби під час виконання прийнятого судового рішення, а не вирішення спору по суті. Відповідно чинне процесуальне законодавство не передбачає вступ у справу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стадії судового розгляду скарг на дії органів Державної виконавчої служби.

Відтак у суду відсутні процесуальні підстави для залучення до участі в справі № 5019/1121/12 Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, рішенням Господарського суду Рівненської області від 04.09.2012 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепелен" до Державного комунального підприємства "Луцьктепло", Малого приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Інвест-VEZ" про стягнення в сумі 28 209 851,77 грн. задоволено. Присуджено до стягнення солідарно з Державного комунального підприємства "Луцьктепло" та Малого приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Інвест-VEZ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепелен" 28 209 851,77 грн. заборгованості та 64 380,00 грн. судових витрат.

22.10.2012 року місцевим господарським судом на виконання рішення суду видано відповідний наказ.

14.09.2017 року від Державного комунального підприємства "Луцьктепло" на адресу господарського суду надійшла скарга від 12.09.2017 року № 4228/08 на постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 10.08.2017 року та заява № 4228/08 від 12.09.2017 року про забезпечення скарги, які ухвалою суду призначені до розгляду в судовому засіданні.

26.10.2017 року на адресу господарського суду від Державного комунального підприємства "Луцьктепло" надійшла скарга від 13.10.2017 року № 4753/08 на постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 13.06.2017 року.

30.10.2017 року від Державного комунального підприємства "Луцьктепло" до Господарського суду Рівненської області надійшла скарга від 27.10.2017 року № 4935/08 на постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 06.10.2017 року.

Ухвалами господарського суду Рівненської області від 27.10.2017 року та 31.10.2017 року скарги Державного комунального підприємства "Луцьктепло" на постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника призначені до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 06.11.2017 року скарги Державного комунального підприємства "Луцьктепло" від 12.09.2017 року №4228/08, від 13.10.2017 року № 4753/08 та від 27.10.2017 року № 4935/08 на постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника об'єднано в одне провадження.

14.11.2017 року від Державного комунального підприємства "Луцьктепло" до Господарського суду Рівненської області надійшла скарга від 13.11.2017 року № 5258/08 на постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 29.08.2017 року.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 28.11.2017 року скарги Державного комунального підприємства "Луцьктепло" від 12.09.2017 року №4228/08, від 13.10.2017 року № 4753/08, від 27.10.2017 року № 4935/08 та від 13.11.2017 року № 5258/08 на постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника об'єднано в одне провадження.

Як вбачається, скарга ДКП "Луцьктепло" від 12.09.2017 року № 4228/08 на дії Головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ ОСОБА_9 обгрунтована тим, що згідно постанови Головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ про арешт коштів боржника від 10.08.2017 року по ВП № 40022768 державним виконавцем в порушення вимог чинного законодавства накладено арешт на кошти ДКП «Луцьктепло» на усіх рахунках у банківських установах, в тому числі і на рахунки зі спеціальним режимом використання, відкриті у Філії Волинське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» та ПАТ «Укргазбанк». Відтак, просить скасувати постанову Головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ ОСОБА_9 про арешт коштів боржника від 10.08.2017 року в частині накладення арешту на кошти, які містяться на рахунках ДКП "Луцьктепло" № 70, № 70, № 70, № 70, відкритих у Філії Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, та рахунках № 571, № 1, відкритих у ПАТ АБ Укргазбанк та зобовязати Головного державного виконавця зняти арешт з коштів ДКП "Луцьктепло", що містяться на цих рахунках.

Скарга ДКП "Луцьктепло" від 13.10.2017 року № 4753/08 на дії Головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ ОСОБА_9 обгрунтована тим, що згідно постанови Головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ про арешт коштів боржника від 13.06.2017 року по ВП № 40022768 державним виконавцем в порушення вимог чинного законодавства накладено арешт на кошти ДКП «Луцьктепло» на усіх рахунках у банківських установах, в тому числі і на рахунки зі спеціальним режимом використання, відкриті у Філії Волинське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» та ПАТ «Укргазбанк». Відтак, просить скасувати постанову Головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ ОСОБА_9 про арешт коштів боржника від 13.06.2017 року в частині накладення арешту на кошти, які містяться на рахунках ДКП "Луцьктепло" № 70, № 70, № 70, № 70, відкритих у Філії Волинське обласне управління публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, та рахунках № 571, № 1, відкритих у ПАТ АБ Укргазбанк та зобовязати Головного державного виконавця зняти арешт з коштів ДКП "Луцьктепло", що містяться на цих рахунках.

Скарга ДКП "Луцьктепло" від 27.10.2017 року № 4753/08 на дії Головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ ОСОБА_9 обгрунтована тим, що згідно постанови Головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ про арешт коштів боржника від 06.10.2017 року по ВП № 40022768 державним виконавцем в порушення вимог чинного законодавства накладено арешт на кошти ДКП «Луцьктепло», що містяться на рахунку №1442, відкритому в ПАТ «КРЕДОБАНК», який призначений для оплати праці працівників боржника, сплати єдиного соціально внеску та податку з доходів фізичних осіб. Відтак, просить скасувати постанову Головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ ОСОБА_9 про арешт коштів боржника від 06.10.2017 року в частині накладення арешту на кошти, які містяться на рахунку ДКП "Луцьктепло" №1442, відкритому в ПАТ «КРЕДОБАНК», та зобовязати Головного державного виконавця зняти арешт з коштів ДКП "Луцьктепло", що містяться на цьому рахунку.

Скарга ДКП "Луцьктепло" від 13.11.2017 року № 5258/08 на дії Головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ ОСОБА_9 обгрунтована тим, що згідно постанови Головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ про арешт коштів боржника від 29.08.2017 року по ВП № 40022768 державним виконавцем в порушення вимог чинного законодавства накладено арешт на кошти ДКП «Луцьктепло», що містяться на рахунку №3888 у Філії "Волинське головне регіональне управління" ПАТ КБ "Приватбанк", який призначений для оплати праці працівників боржника. Відтак, просить скасувати постанову Головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ ОСОБА_9 про арешт коштів боржника від 29.08.2017 року в частині накладення арешту на кошти, які містяться на рахунку ДКП "Луцьктепло" № 3888, відкритому у Філії "Волинське головне регіональне управління" ПАТ КБ "Приватбанк", та зобовязати Головного державного виконавця зняти арешт з коштів ДКП "Луцьктепло", що містяться на цьому рахунку.

Як встановлено апеляційним судом, постанови Головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ про арешт коштів боржника від 10.08.2017 року, від 13.06.2017 року, від 06.10.2017 року та від 29.08.2017 року по ВП № 40022768 винесені головним державним виконавцем Шевченко М.Р. у виконавчому проваджені №40022768.

При цьому слід зазначити, що дане виконавче провадження №40022768 постановою державного виконавця від 11.08.2016 року приєднане до зведеного виконавчого провадження № 51936816.

Крім того, в постанові Головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ про арешт коштів боржника від 13.06.2017 року та від 06.10.2017 року зазначено чотири накази про стягнення з Боржника заборгованості, а саме:

1) наказ №5004/165/12-1 від 27 березня 2012 року, який виданий господарським судом Волинської області про стягнення з Боржника на користь Стягувача 21 244 844 грн 64 коп.;

2) наказ №5019/1121/12 від 22 жовтня 2012 року, який виданий господарським судом Рівненської області про стягнення з Боржника на користь Апелянта 28 209 851 грн 77 коп. заборгованості та 64 380 грн судових витрат;

3) наказ №903/336/14-1 від 11 серпня 2014 року, який виданий 11 серпня 2014 року господарським судом Волинської області про стягнення з Боржника на користь ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 19 996 716 грн 30 коп. основного боргу, 1 227 725 грн 57 коп. річних, 170 891 грн 91 коп. інфляційних та 72 794 грн 98 коп. витрат по сплаті судового збору;

4) наказ №07/138-1 від 03 березня 2011 року, який виданий господарським судом Волинської області про стягнення з Боржника на користь Стягувача 20 387 562 грн, 23 951 грн 23 коп. витрат по сплаті державного мита та 221 грн 67 коп. витрат на інформаційо-технічне забезпечення судового процесу.

В постанові Головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ про арешт коштів боржника від 29.08.2017 року зазначено наказ №903/336/14-1 від 11 серпня 2014 року, який виданий 11 серпня 2014 року господарським судом Волинської області про стягнення з Боржника на користь ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 19 996 716 грн 30 коп. основного боргу, 1 227 725 грн 57 коп. річних, 170 891 грн 91 коп. інфляційних та 72 794 грн 98 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рівненський апеляційний господарський суд констатує, що згідно частини 1 статті 116 ГПК України: виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом; наказ видається стягувачеві або надсилається йому після набрання судовим рішенням законної сили; накази про стягнення судового збору надсилаються до місцевих органів державної податкової служби.

Відповідно до ч.1 ст.121-2 ГПК України (чинній на момент винесення оскаржуваної ухвали), скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Разом з тим, в пункті 9.1 постанови Пленуму ВГСУ від 17 жовтня 2012 року №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", роз'яснено, що за змістом статті 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), і в тому ж складі суду (якщо цьому не перешкоджають об'єктивні обставини, як-от звільнення судді, його захворювання, перебування у відпустці тощо). Оскільки прийняття органами Державної виконавчої служби, їх посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень господарських судів підпадає в розумінні статті 121-2ГПК під ознаки дій цих органів та осіб, то відповідні рішення також підлягають оскарженню до названих судів.

Згідно ч.1 ст.48 ОСОБА_10 України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації; про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Частиною 2 статті 48 України "Про виконавче провадження" передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах; забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 191 та 261 ОСОБА_10 України "Про теплопостачання", статті 151 ОСОБА_10 України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до ОСОБА_10 України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно ч.4 ст.48 України "Про виконавче провадження", на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення; арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Приписами частин 1 та 2 статті 56 України "Про виконавче провадження" визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення; арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч.3 ст.56 України "Про виконавче провадження", арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (ч.4 ст.56 України "Про виконавче провадження").

Як зазначалося вище, відповідно до винесених державним виконавцем постанов про арешт коштів боржника по ВП №40022768 від 10.08.2017 року, від 13.06.2017 року, від 06.10.2017 року та від 29.08.2017 року, дане виконавче провадження приєднане до зведеного виконавчого провадження №51936816, а накази видані господарським судом Рівненської області (наказ №5019/1121/12 від 22 жовтня 2012 року) та господарським судом Волинської області (наказ №5004/165/12-1 від 27 березня 2012 року; наказ №903/336/14-1 від 11 серпня 2014 року та наказ №07/138-1 від 03 березня 2011 року). В даних наказах стягнення проводиться з Боржника на користь різних юридичних осіб, в тому числі і на користь Апелянта.

Згідно п.9.12 постанови Пленуму ВГСУ від 17 жовтня 2012 року №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за змістом статті 121-2 ГПК судові засідання у розгляді скарг на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів повинні проводитись господарськими судами окремо за різними справами; у разі подання скарги на дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби у зведеному виконавчому провадженні, в якій об'єднано вимоги за кількома виконавчими документами в різних справах, розглянутих різними судами, господарський суд з посиланням на пункт 5 частини першої статті 63 ГПК має повернути таку скаргу для розділу заявником відповідних вимог та подання скарг у кожній справі окремо.

Враховуючи викладене колегія суддів зазначає, що обмеження щодо розгляду скарг на дії (бездіяльність) органів ДВС у межах зведеного виконавчого провадження діє лише у разі об'єднання вимог за виконавчими документами у різних справах, розглянутих різними судами.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.63 ГПК України (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної ухвали), суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що боржником подано скарги на бездіяльність органу ДВС щодо виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду справ, які перебувають у провадженні декількох судів (а саме: господарського суду Рівненської області та господарського суду Волинської області), то апеляційний господарський суд приходить до висновку, що в такому випадку скарга на бездіяльність органу ДВС підлягає поверненню в порядку п.2 ч.5 ст.174 ГПК України (в редакції чинній на момент винесення постанови).

При цьому, Рівненський апеляційний господарський суд звертає увагу на той факт, що розгляд такої скарги в одній справі не лише призводить до порушення, що описано вище і стало причиною скасування оскаржуваної ухвали, але й призводить до порушення права на судовий захист інших стягувачів за іншими виконавчими документами (стягнення по яким здійснюється в зведеному виконавчому провадженні).

Відтак, дане призвело до того, що стягувач за наказом №5004/165/12-1 був позбавлений свого права на судовий захист, що є неприпустимим в силу дії пункту 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод".

Враховуючи все вищевикладене, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що ухвалу господарського суду Рівненської області від 28 листопада 2017 року у справі №5019/1121/12 слід скасувати, а оскільки чинними нормами ГПК України в суду апеляційної інстанції не передбачено повноважень щодо вирішення питання про повернення скарги без розгляду на підставі пункту 2 частини 5 статті 174 ГПК України, тому суд апеляційної інстанції повертає дану справу до місцевого господарського суду, для вирішення даного питання.

Керуючись ст.ст. 129, 275, 276-280, 281-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Тепелен" та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволити частково.

2. Ухвалу господарського суду Рівненської області від 28.11.2017 року у справі №5019/1121/12 - скасувати.

3. Справу №5019/1121/12 направити до господарського суду Рівненської області для вирішення питання про повернення скарг Державного комунального підприємства "Луцьктепло" від 12.09.2017 року №4228/08, від 13.10.2017 року № 4753/08, від 27.10.2017 року № 4935/08 та від 13.11.2017 року № 5258/08 на постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів на підставі п.2 ч.5 ст.174 ГПК України.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку, встановленому ст. ст.287-291 ГПК України.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Огороднік К.М.