номер провадження справи 5/131/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2018 Справа № 908/2170/17

Суддя Проскуряков К.В., при секретарі судового засідання Рачук О.О., розглянувши матеріали справи № 908/2170/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл ТК" (01030, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 5-В; )

До відповідача: Комунального підприємства "Водоканал" (69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 61; )

про стягнення 369 748,34 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Подсвірова Н.С., довіреність №07 від 03.01.2017 р.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

31.10.2017 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл ТК" до Комунального підприємства "Водоканал" про стягнення 365 541,75 грн.

31.10.2017 р. автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 31.10.2017 р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №908/2170/17, справі присвоєно номер провадження - 5/131/17, розгляд якої призначено на 04.12.2017 р. Розгляд справи неодноразово відкладався. Ухвалою від 14.12.2017 р. розгляд справи відкладено на 28.12.2017 р.

У зв'язку із набранням чинності 15.12.2017 р. нової редакції Господарського процесуального кодексу України, ухвалою суду від 28.12.2017 р. відкрито провадження у справі №908/2170/17 в порядку загального позовного провадження зі стадії розгляду справи по суті, судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 29.01.2018 р. з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні 29.01.2018 р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Судове засідання 29.01.2018 р. відповідно до статті 222 ГПК України здійснювалося із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК "Оберіг".

У судове засідання 29.01.2018 р. представник позивача не з'явився.

29.01.2018 р. до суду від позивача надійшла письмова відповідь від 23.01.2018 р. за вих. №1944 на відзив відповідача, як додатки до вказаної відповіді надано: оригінали фіскального чеку від 22.12.2017 р. №9262, опису вкладення у цінний лист як докази направлення на адресу відповідача заяви №1874 від 20.12.2017 р. на семи аркушах, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 22.11.2017 р. №659 та заява про збільшення розміру позовних вимог б/н, б/д з оригіналом платіжного доручення №1657 від 16.01.2018 р. про сплату судового збору у розмірі 198,54 грн.

З заяви про збільшення розміру позовних вимог, яка подана до суду 29.01.2018 р. вбачається, що позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 378 778,86 грн., яка складається з суми основного боргу у розмірі 329 378,00 грн., втрат від інфляції у розмірі 11 170,13 грн., пені в розмірі 34 384,52 грн., 3% річних в сумі 3 846,21 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 46 ГПК України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

Судом встановлено, що до вказаної заяви про збільшення розміру позовних вимог, позивачем не надано належних та допустимих доказів її направлення на адресу відповідача, отже вказану заяву суд не приймає до розгляду.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься клопотання від 20.12.2017 р. за вих. №1874 про уточнення суми позовних вимог, яка станом на 28.12.2017 р. складає: 369 748,34 грн., а саме: 329 378,00 грн. основної заборгованості, 11 170,13 грн. інфляційних втрат, 26 220,31 грн. пені та 2 979,90 грн. 3% річних, щодо якої в ухвалі суду від 28.12.2017 р. було зазначено, що з урахуванням вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" та ч. 3 ст. 163 ГПК України, при зверненні з вищевказаною заявою про збільшення розміру позовних вимог необхідно позивачу оплатити несплачену суму судового збору в розмірі 63,09 грн.

Отже, враховуючи, що позивачем разом з письмовою відповіддю від 23.01.2018 р. за вих. №1944 на відзив відповідача, надано суду оригінал платіжного доручення №1657 від 16.01.2018 р. про сплату судового збору у розмірі 198,54 грн. та докази направлення на адресу відповідача заяви №1874 від 20.12.2017 р. (оригінали фіскального чеку від 22.12.2017 р. №9262, опису вкладення у цінний лист від 22.12.2017 р., рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 22.11.2017 р. №659), суд вважає за можливе клопотання від 20.12.2017 р. за вих. №1874 про уточнення суми позовних вимог прийняти до розгляду як заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Таким чином, розглядаються позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 369 748,34 грн., з яких: основна заборгованість складає суму в розмірі 329 378,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 11 170,13 грн., пеня в сумі 26 220,31 грн. та 3% річних у розмірі 2 979,90 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 03.05.2017 р. між ТОВ "Техойл ТК" (позивач, постачальник) та КП "Водоканал" (відповідач, покупець) укладено договір № 0732/17 на закупівлю товару, за умови якого позивач зобов'язався поставити, а відповідач прийняти та оплатити товар. Відповідно до розділів 5 та 6 договору розрахунки виконуються на умовах відстрочки платежу протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару та за умови реєстрації податкової накладної. В порушенням умов договору відповідач оплатив товар не в повному обсязі, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість у розмірі 329 378,00 грн. У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов вищевказаного договору щодо оплати за отриманий товар, позивачем нараховано відповідачу з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 20.12.2017 р. за вих. №1874 інфляційні втрати в розмірі 11 170,13 грн., пеню в сумі 26 220,31 грн. та 3% річних у розмірі 2 979,90 грн.

Позивач посилається на ст.ст. 629, 625, 530, 526 Цивільного кодексу України, ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань та просить суд позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача надав суду письмовий відзив від 25.01.2018 р. за вих. №1165 на позовну заяву, підтримав доводи, викладені у письмових поясненнях від 13.12.2017 р. пояснивши, що при укладанні сторонами договору № 0732/17 від 03.05.2017 р. було погоджено спосіб та порядок розрахунків, а саме в п.5.1 договору визначено, що розрахунки по цьому договору виконуються на умовах відстрочки платежу протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару та за умови реєстрації податкової накладної. У п. 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період. Позивач, як продавець товарів/послуг, зобов'язаний був скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, однак, такий обов'язок було виконано Позивачем із порушенням вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України. Також, зазначає, що постачання товару від позивача не мало ритмічного характеру, оскільки відбувалось 11.05.2017р., 02.06.2017р. та 29.06.2017р., отже і посилання позивача на можливість складання зведених податкових накладних не відповідає обставинам по справі. Порядок складання та реєстрації податкових накладних та норми ПКУ передбачають, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням відповідних граничних строків та виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця, та у відповідних випадках покупця товарів/послуг. Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією. Відповідач звертався до податкового органу двічі, однак станом на 13.12.2017 р. відповіді від податкового органу не надходило. Отже, позивач податкові накладні, у момент виникнення своїх податкових зобов'язань - відвантаження товару, не склав та не зареєстрував у відповідних податкових періодах, чим порушив вимоги Податкового Кодексу України та Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних. Таким чином, відповідач при отриманні товару від позивача не отримав податкову накладну, зареєстровану у відповідності із вимогами ПКУ та не включив зазначені суми податку на додану вартість до складу свого податкового кредиту у відповідних податкових періодах. Отже, Позивач свої зобов'язання по договору не виконав у повному обсязі, а саме не зареєстрував у відповідності із вимогами ПКУ податкові накладні, а отже підстави щодо сплати по договору у відповідача станом на день подання позову відсутні. На підставі викладеного, відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

03.05.2017 р. між Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл ТК" (далі - Постачальник) та Комунальним підприємством "Водоканал" (далі - Покупець) укладено договір постачання №732/17 на закупівлю товару, відповідно до п.1.1. якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцеві Товар: лот № 1 - бензин А-92 та дизельне паливо по талонах у Вознесенівському районі міста Запоріжжя (код за ДК 021-2015: 09130000-9 - Нафта і дистиляти), а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар.

Відповідно до п. 1.2. договору, найменування / асортимент Товару, коди УКТ ЗЕД. одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю Товару у Специфікаціях, які є невід'ємною частиною Договору.

У пункті 4.1 договору передбачено, що Постачальник відвантажує товар у вигляді талонів на отримання нафтопродукті на адресу Покупця за цінами, що визначаються у погодженій сторонами специфікації на товар, що до додається до договору.

Товар вказаний в п 1.1. даного договору, поставляється Покупцю партіями, згідно заявок Покупця відповідно до умов договору. (п.4.2.)

Термін постачання не повинен перевищувати 2-х робочих днів з моменту отримання заявки факсимільним зв'язком або електронною поштою. (п.4.3.)

Згідно з п. 4.4. договору, сторони домовилися про те, що момент переходу права власності на товар зазначений у п. 1.1 (факт його продажу), який наступає при передачі товару, документально підтверджується видатковою накладною, оформленою між Покупцем і Постачальником, заповненої відповідно до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні". Постачальник видає Покупцеві (представникові Покупця) талони в момент видачі видаткової накладної, і інформація про видані талони вказується в цій видатковій накладній.

Відповідно до п. 4.5. договору, звіряння розрахунків здійснюється не пізніше 10 робочого дня місяця, наступного за звітним, або на вимогу однієї зі сторін. Для здійснення звірення і підписання всіх необхідних документів Покупець направляє уповноваженого представника. Довіреність на уповноваженого представника може бути видана на весь термін дії даного Договору. У випадку скасування довіреності, виданої уповноваженій особі, Покупець зобов'язаний негайно сповістити про це Постачальника. Для документообігу використовується програма «М.Е.Doc IS або «М.Е.Doc Online. Протягом 15 календарних днів, наступних за днем складання податкової накладної (розрахунку коригування), Постачальник повинен відправити КП «Водоканал» засобами електронного зв'язку податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що розрахунки по цьому договору виконуються на умовах відстрочки платежу протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару та за умови реєстрації податкової накладної.

У пунктах 5.2., 5.3., 5.4. договору визначено, що розрахунки проводяться шляхом безготівково перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. (п.5.2.) Розрахунки Покупець проводить на підставі рахунків, що виставлені Постачальником, на його рахунок останнього по реквізитам зазначеним в цьому договорі. (п.5.3.). Оплата перераховується Постачальнику при наявності рахунку на оплату. (п.5.4.)

Згідно з п. п.7.1.1. договору Покупець зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари.

Пунктом 7.2.4. договору передбачено, що Покупець має право повернути рахунок Постачальнику без здійснення оплати в разі неналежного оформлення документів (відсутність печатки, підписів тощо).

Відповідно до п.7.3.3. договору Постачальник зобов'язаний своєчасно надати Покупцю зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, складену в електронній формі і з дотриманням умов щодо реєстрації електронного підпису уповноваженої особи Постачальника у визначеному законодавством порядку.

Згідно з п. 8.1. договору, відповідно до вимог Податкового кодексу України ст. 187 та ст. 120.1, також Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №1307 від 31.12.2015 р. Постачальник зобов'язаний надати Покупцю складені в електронній формі, та оформлені належним чином податкові накладні/розрахунки коригування на всю суму податкових зобов'язань з податку на додану вартість, та своєчасно зареєстровані в ЄРПН.

Відповідно до п. 11.3 договору, за порушення Покупцем передбачених даним договором строків оплати, Покупець сплачує на користь Постачальника пеню в розмірі та порядку передбаченому законодавством.

Пунктом 15.10 договору передбачено, що право власності на товар від Постачальника до Покупця переходить у момент підписання сторонами видаткової накладної на товар зазначений у п.1.1. До моменту фактичної відпустки палива Покупцеві по талонах, паливо перебуває на зберіганні в Продавця. Сторони погодили, що всі умови й місця зберігання палива Постачальник визначає самостійно без яких-небудь обмежень і погоджень із Покупцем. Постачальник має право здійснювати змішання палива, що перебуває на зберіганні, одного роду й однієї якості. Сторони визначили, що в рамках даного договору звичайним строком зберігання є період тривалістю до 183 календарних днів з моменту підписання кожної видаткової накладної на паливо й видачі талонів на паливо (з моменту надходження палива на зберігання), для кожної партії палива зазначеного в даній накладній. Початком обчислення строку виконання зобовяазння Постачальника відпустити паливо Покупцеві по талонах є дата підписання сторонами видаткової накладної на паливо. Передача Покупцеві палива зі зберігання без пред'явлення талона не здійснюється. У випадку, якщо Покупець не скористається своїм правом одержати паливо в період звичайного строку зберігання (183 календарних днів), сторони прийшли до згоди, що паливо залишається на зберіганні у Постачальника на період не більше 2 строку зберігання (366 календарних днів - зберігання понад звичайний строк зберігання) і даний період є періодом, протягом якого в порядку ст. 256 і ст. 257 ГК України Покупець має право висунути вимогу до Постачальника по поверненню палива. Після закінчення понад звичайний строк зберігання Покупець втрачає право на це паливо.

Згідно з п.15.11. договору, для відпустки палива приймаються талони без помарок і виправлень, із штрих-кодом, що читається. Талон, по якому здійснена відпустка палива, залишається на АЗС. Сторони домовились про те, що факт відпустки палива (виконання обов'язку Постачальника передати паливо у власність Покупцеві) підтверджується пред'явленим талоном, що враховується Постачальником. При здійсненні звірки за основу беруться дані Постачальника.

Відповідно до пункту 17.1. договору, розрахунки за товар, у т.ч. розрахунки на умовах передоплати, здійснюються Покупцем на адреси та реквізити Постачальника, зазначені в рахунках Постачальника в цьому договорі. Про зміну адрес і реквізитів сторони не пізніше трьох робочих днів з моменту таких змін письмово повідомляють одна одну. Дані письмові повідомлення є невід'ємною частиною цього договору.

У Додатку №1 до договору сторони визначили товарну позицію, найменування товару - бензин А-92 (паливні картки) код УКТ ВЄД , дизпаливо (паливні картки), код УКТ ВЄД , статтю виплат БДДС - 2.1.02.1, кількість, ціну, терміни виконання постачання - 2017 р., фактичну вартість закупівлі - 10410,00 грн. (бензин А-92), 30060,00 грн. (дизпаливо), фактичну вартість закупівлі - 40 470,00 грн., невибраний залишок планового наряд-заказу, з початку року - 768 930,00 грн.

Статтями 11, 509 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з положеннями ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами статті 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Строком договору, відповідно до ст. 631 ЦК України, є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1. ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На виконання умов вказаного договору, позивач поставив відповідачу товар, а відповідач прийняв товар на загальну суму 329 378,00 грн., що підтверджується Видатковими накладними № ТКТ-000222 від 11.05.2017 р. на суму 40 470,00 грн., № ТКТ-000346 від 02.06.2017 р. на суму 129 878,00 грн., №ТКТ-0000429 від 29.06.2017 р. на суму 159 030,00 грн., довіреностями №дов-000415 від 10.05.2017 р., №дов-0000552 від 02.06.2017 р., які видані КП «Водоканал» уповноваженому представнику ОСОБА_2 на отримання від ТОВ «Техойл ТК» цінностей за договором №0732/17 від 03.05.2017 р.

Таким чином, відповідно до вимог п. 15.10 договору право власності на вказане паливо перейшло до відповідача у відповідні дати підписання сторонами видаткових накладних та паливо лише знаходилось у продавця (позивача) на зберіганні, та в подальшому, позивачем складались Акти фактичної вибірки за бланками - дозволами на загальну суму 329 378,00 грн., а саме: від 31.05.2017 р. на суму 20 341,80 грн., від 30.06.2017 р. на суму 105 823,00 грн., від 31.07.2017 р. на суму 126 736,60 грн., від 31.08.2017 р. на суму 74 379,40 грн., від 30.09.2017 р. на суму 2 097,20 грн., які підтверджують обсяги використання відповідачем товару (виборки зі зберігання).

Відповідно до пунктів 5.3., 5.4. договору позивачем виставлені відповідачу рахунки - фактури на оплату товару на суму 329 378,00 грн.: №ТК-0000229 від 11.05.2017 р. на суму 40 470,00 грн., №ТК-0000386 від 02.06.2017 р. на суму 129 878,00 грн., №ТК-0000516 від 27.06.2017 р. на суму 159 030,00 грн.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що розрахунки по цьому договору виконуються на умовах відстрочки платежу протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару та за умови реєстрації податкової накладної.

Відповідно до п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно допункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов'язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

Ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць (ст. 201.4 ст. 201 ПК України).

Відповідно до Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. №1246 розрахунок коригування, складений постачальником (продавцем) до податкової накладної, складеної на отримувача (покупця) - платника податку, підлягає реєстрації. (п. 9)

Згідно з п. 10 вказаного Порядку, після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця).

Після складення розрахунку коригування, що підлягає реєстрації отримувачем (покупцем), та накладення на нього постачальником (продавцем) електронного цифрового підпису відповідно до абзаців першого - шостого цього пункту такий розрахунок коригування надсилається для реєстрації отримувачу (покупцю), який накладає на нього власний електронний цифровий підпис у порядку, передбаченому для постачальника (продавця).

У пункті 11 зазначеного Порядку передбачено, що після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться відповідні перевірки. (п. 12)

Згідно з п.п. 13, 14 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Пунктом 17 Порядку передбачено, що у разі відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення реєстрації таких податкових накладних та/або розрахунків коригування відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу, формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, в якій зазначаються відомості та перелік документів, визначених підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Відповідно до п. 18 Порядку, на момент прийняття відповідно до підпункту 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Кодексу комісією рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування щодо таких податкової накладної та/або розрахунку коригування проводяться перевірки, визначені пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого). За результатами таких перевірок формується квитанція про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, яка надсилається платнику податку разом з відповідним рішенням комісії. Квитанція про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування, щодо яких комісією прийнято рішення про їх реєстрацію, одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Згідно з п. 24 зазначеного Порядку, не пізніше операційного дня, що настає за днем надходження запиту, платнику податку надсилається повідомлення в електронній формі та податкова накладна та/або розрахунок коригування відповідно до запиту.

Відповідно до п.7.3.3. договору Постачальник зобов'язаний своєчасно надати Покупцю зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, складену в електронній формі і з дотриманням умов щодо реєстрації електронного підпису уповноваженої особи Постачальника у визначеному законодавством порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та роздруківки з бази даних програми«М.Е.Doc» станом на 06.11.2017 р., позивач за допомогою вказаної програми склав наступні податкові накладні на користь відповідача: від 31.05.2017 р. №150 на суму 20 341,80 грн., від 30.06.2017 р. №138 на суму 105 822,98 грн., від 31.07.2017 р. №98 на суму 126 736,58 грн., від 31.08.2017 р. №202 на суму 74 379,40 грн., від 30.09.2017 р. №157 на суму 2 097,20 грн., однак податкові накладні №150, 202 були відхилені КП «Водоканал», на його думку, оскільки вони не відповідають первинним документам.

Проте, позивач зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних: податкову накладну від 31.05.2017 р. №150 - 15.06.2017 р. за № , податкову накладну від 30.06.2017 р. №138 - 19.07.2017 р. за № , податкову накладну від 31.07.2017 р. №98 - 15.08.2017 р. за № , податкову накладну від 31.08.2017 р. №202 - 15.09.2017 р. за № , податкову накладну від 30.09.2017 р. №157 - 12.10.2017 р. за № , що підтверджується Квитанціями про реєстрацію податкових накладних / розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, відповідач оплату за отриманий товар так і не здійснив, посилаючись, що позивач в порушення умов договору та Податкового кодексу України податкові накладні у відповідних періодах не зареєстрував, а саме в момент здійснення переходу права власності на товар або здійснення першої події - відвантаження товару, у зв'язку з чим відповідачем у червні 2017 р. було заповнено додаток №8 до податкової декларації з податку на додану вартість «Заява про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування (Д8)» із зазначенням про неотримання податкової накладної від позивача на суму 108 231,67 грн. (сума ПДВ 21 646,33 грн.) та податкової накладної на суму 33 725,00 грн. (сума ПДВ 6 745,00 грн.).

Також у липні 2017 р. КП «Водоканал» було заповнено додаток №8 до податкової декларації з податку на додану вартість «Заява про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування (Д8)» із зазначенням про неотримання податкової накладної від позивача на суму 132 525,00 грн. (сума ПДВ 26 505,00 грн.)

Ухвалами від 28.12.2017 р. судом витребувано у Головного управління ДФС у м. Києва та ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві акт документальної перевірки ТОВ "Техойл ТК" з питань правильності відображення податкових зобов'язань по взаємовідносинам із КП "Водоканал" по Договору № 0732/17 від 03.05.2017 р.

Листом від 15.01.2018 р. за вих. №51/9/26-59-10-11 ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві на виконання вимог ухвали суду від 28.12.2017 р. повідомила, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 р. №1797-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017 р., внесено зміни до Податкового кодексу України, а саме пунктом 8 розділу I Закону № 1791-VIII доповнено Кодекс статтею 193 якою визначено перелік сервісних функцій державних податкових інспекцій. На виконання вимог наказів ДФС від 28.12.2016 р. № 1042 «Про внесення змін до окремих наказів ДФС», від 23.02.2017 р. № 126 «Про внесення змін до наказу ДФС від 11.01.2016 р. та від 28.03.2017 р. № 209 "Про внесення змін до наказу ДФС від 25.12.2015 р. № 996 «Про затвердження чисельності працівників податкових органів ДФС», ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві наказом від 30.03.2017 р. №114 «Про зміни в організаційній структурі ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві» введено в дію перелік змін до організаційної структури ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві. Крім того, на виконання вимог наказу ДФС від 18.07.2017 р. №482 «Про внесення змін до окремих наказів ДФС» 04.08.2017 р. затверджено перелік змін до організаційної структури в ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у місті Києві. У зв'язку із введеними в дію змінами до організаційної структури в ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві, функціональні повноваження щодо проведення документальних перевірок належать Головному управлінню ДФС у місті Києві, а тому у ДПІ у Шевченківському районі Головною управління ДФС у місті Києві відсутні матеріали документальної перевірки ТОВ «Техойл ТК» з питань правильності зобов'язань по взаємовідносинам із КП «Водоканал» по договору №0732/17 від 03.05.2017 р.

Станом на 29.01.2018 р. від Головного управління ДФС у м. Києва жодних повідомлень, пояснень або листів до суду, з порушеного питання, не надходило.

Позиція позивача, що відповідно до положень п. 4.4. Договору, сторони узгодили, що момент переходу права власності на Товар документально підтверджується видатковою накладною, при цьому факт передання палива у власність згідно з п.15.11. договору підтверджується пред'явленим талоном, що враховано Постачальником в Актах фактичної вибірки палива по талонах, суперечить пункту 4.4. договору, у якому визначено, що момент переходу права власності на товар зазначений у п. 1.1 (факт його продажу), який наступає при передачі товару, документально підтверджується видатковою накладною, оформленою між Покупцем і Постачальником, заповненої відповідно до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні".

Згідно з п.15.11. договору, для відпустки палива приймаються талони без помарок і виправлень, із штрих-кодом, що читається. Талон, по якому здійснена відпустка палива, залишається на АЗС. Сторони домовились про те, що факт відпустки палива (виконання обов'язку Постачальника передати паливо у власність Покупцеві) підтверджується пред'явленим талоном, що враховується Постачальником. При здійсненні звірки за основу беруться дані Постачальника.

Суд, здійснивши системний аналіз пунктів 4.4 та 15.11 договору, приходить до висновку, що право власності на товар перейшло до відповідача в момент підписання сторонами видаткових накладних, в подальшому відповідач здійснював вибірку товару по талонах, що свідчить про фактичну відпустку відповідачу палива, яке знаходиться на зберіганні у позивача.

Крім того, у п. 15.11. договору зазначено, що при здійсненні звірки за основу беруться дані Постачальника, отже позивачем на виконання вказаного пункту договору були складені вище перелічені Акти вибірки за бланками - дозволами на загальну суму 329 378,00 грн. та відповідно по цим сумам позивачем були оформлені податкові накладні на користь відповідача, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних за правилами Податковим кодексом України.

Отже, посилання відповідача на те, що позивачем податкові накладні не зареєстровані у відповідних періодах, що є порушенням п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України та умов договору, судом до уваги не приймається, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що він вжив усіх необхідних заходів щодо підтвердження реєстрації податкових накладних позивачем на користь відповідача; реєстрація податкових накладних, які позивач виписав на користь відповідача, була зупинена та/або заблокована у зв'язку з чим ДФС направив сторонам квитанцію про відмову в реєстрації податкових накладних та/або розрахунку коригування.

Суд також враховує, що саме до повноважень ДФС входить здійснення перевірок податкових накладних, які надходять до ДФС та за результатами такої перевірки формується квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Як вказано вище, позивачем представлено суду квитанції про реєстрації зазначених податкових накладних, доказів зворотного, а саме квитанції про неприйняття або зупинення реєстрації податкових накладних, відповідач суду не надав.

Тобто те, що відповідач не погодившись з вказаними податковими накладними, оформив «Заяву про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної …», не свідчить про скасування реєстрації податкових накладних, оскільки, ні в Податковому кодексі України, ін в Порядку, не міститься норми, що реєстрація податкових накладних зупиняється, скасовується або настають інші негативні наслідки в разі оформлення покупцем зазначеної заяви, а вони лише є підставою відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України для проведення ДФС потягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви документальної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

Оскільки, відповідач не наділений повноваженнями щодо прийняття рішення про зупинення або неприйняття спірних податкових накладних, та в квитанціях, наданих позивачем до матеріалів справи в графі «Документ доставлено до ДФС України» вказано, що документ прийнято, тобто усі податкові накладні на час прийняття цього рішення є зареєстрованими.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що враховуючи п. 5.1. договору строк оплати за видатковими накладними настав з урахуванням дати фактичної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних з відстрочкою платежу 30 календарних днів, а саме:

- за податковою накладною від 31.05.2017 р. №150, яка зареєстрована 15.06.2017 р. за № , строк оплати до 15.07.2017 р. включно;

- за податковою накладною від 30.06.2017 р. №138, яка зареєстрована 19.07.2017 р. за № строк оплати до 18.08.2017 р. включно;

- за податковою накладною від 31.07.2017 р. №98, яка зареєстрована 15.08.2017 р. за № , строк оплати до 14.09.2017 р. включно;

- за податковою накладною від 31.08.2017 р. №202, яка зареєстрована 15.09.2017 р. за № , строк оплати до 15.10.2017 р. включно;

- за податковою накладною від 30.09.2017 р. №157, яка зареєстрована 12.10.2017 р. за № , строк оплати до 11.11.2017 р. включно.

Однак, відповідач свої зобов'язання за договором постачання №732/17від 03.05.2017 р. щодо оплати за отриманий товар не виконав, а тому суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 329 378,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За порушення відповідачем строків оплати за отриманий товар, позивачем нараховано пеню за період з 16.07.2017 р. по 28.12.2017 р. в розмірі 26 220,31 грн.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Судом встановлено, що в обґрунтування нарахування відповідачу пені, позивач посилається на Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Сторони можуть домовитись про збільшення або зменшення встановленого законом розміру пені, зазначивши про це в договорі.

Як вбачається з умов договору постачання №732/17від 03.05.2017 р. сторонами не узгоджено такого виду відповідальності за порушення строків здійснення оплати за отриманий товар як пеня, також не визначено розмір пені, отже посилання позивачем на Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» є необґрунтованим та вимоги щодо стягнення з відповідача пеню за період з 16.07.2017 р. по 28.12.2017 р. в розмірі 26 220,31 грн. є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму інфляційних втрат за період з 16.07.2017 р. по 14.12.2017 р. в розмірі 11 170,13 грн. та 3% річних за період з 16.07.2017 р. по 28.12.2017 р. у розмірі 2 979,90 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.

Суд перевіривши розрахунок 3% річних зазначає, що заява про збільшення розміру позовних вимог, датована 20.12.2017 р., однак, розрахунок було здійснено позивачем вже до 28.12.2017 р., тобто на майбутнє, що є неприпустимим, тому суд вважає за необхідне здійснити власний розрахунок 3% річних за період з 16.07.2017 р. по 20.12.2017 р.

Відповідно до розрахунку 3% річних, здійсненого судом за допомогою КП "Законодавство", стягненню з відповідача підлягає сума у розмірі 2 788,71 грн.

Перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування інфляційних втрати за допомогою КП "Законодавство" за період з 16.07.2017 р. по 14.12.2017 р. в розмірі 11 170,13 грн., суд вважає його таким, що розрахований вірно та вказана сума підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, позивачем було сплачено суму судового збору в розмірі 5 681,68 грн., однак судом розглядались позовні вимоги щодо стягнення з відповідача загальної суми заборгованості в розмірі 369 748,34 грн., отже сума судового збору з цієї заявленої суми складає 5 546,23 грн., та враховуючи, що розмір судового збору покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, то судовий збір у розмірі у розмірі 5 150,06 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Суд зазначає, що сума судового збору в розмірі 135,45 грн., яка була переплачена позивачем за подання заяви про збільшення розміру позовних вимог, може бути повернута позивачу відповідно за його письмовою заявою згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 233, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Водоканал" (69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 61; р/р 0001 в АКБ «Індустріалбанк», МФО 313849, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл ТК" (01030, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 5-В; р/р 8926 в ПАТ «ОТП Банк», м. Київ, МФО 300528, ) заборгованість за договором постачання №732/17 на закупівлю товару від 03.05.2017 р. суму основного боргу у розмірі 329 378 (триста двадцять дев'ять тисяч триста сімдесят вісім) грн. 00 коп., 3% річних в розмірі 2 788 (дві тисячі сімсот вісімдесят вісім) грн. 71 коп., інфляційні втрати в розмірі 11 170 (одинадцять тисяч сто сімдесят) грн. 13 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 150 (п'ять тисяч сто п'ятдесят) грн. 06 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

3. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 08.02.2018 р.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.