ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.02.2018 р. Справа № 914/157/16

За скаргою: Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс», Львівська обл., м. Старий Самбір
про:визнання протиправними дій начальника Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області щодо винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї від 14.12.2017р. ВП №54401042, скасування постанови начальника Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї від 14.12.2017р. ВП №54401042 у тій частині, що стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 14.03.2016р. у справі №914/157/16
у справі:№ 914/157/16
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСЛ Вуд Юкрейн»
до відповідача:Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс», Львівська обл.
про:стягнення 77400,00 грн. боргу за договором підряду на проведення лісозаготівельних робіт (типовий) №42 від 20.09.2014р.
Суддя Крупник Р.В. Секретар Палюх Г.І.
Представники сторін:
від скаржника: від позивача: ОСОБА_1 представник (довіреність б/н від 26.01.2018р.) не зявився
від органу ДВС:не зявився

Представнику скаржника розяснено права та обовязки, передбачені ст. 46 ГПК України. У відповідності до ч. 3 ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою програмно-апаратного комплексу «Оберіг». Заяв про відвід судді не надходило.

ВСТАНОВИВ:

19.01.2018р. на адресу господарського суду Львівської області від Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» надійшла скарга на дії державного виконавця.

Ухвалою від 22.01.2018р. суд прийняв скаргу до розгляду, який призначив на 02.02.2018р.

Представник скаржника в судове засідання зявився, подану скаргу підтримав, просив суд її задоволити повністю. Вимоги викладені в скарзі мотивує тим, що 14.03.2016р. господарським судом Львівської області винесено рішення у справі №914/157/16 про стягнення з відповідача на користь позивача 48762,00 грн. боргу та 868,14 грн. судового збору. На виконання вказаного рішення судом видано відповідний наказ, на підставі якого Старосамбірським РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області відкрито виконавче провадження. 20.12.2016р. начальником Старосамбірського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській обл. винесено постанову про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї ВП №54401042, відповідно до якої накладено арешт на всі кошти скаржника, які знаходяться в касі підприємства та надходять до неї. Вказані дії на думку скаржника є незаконними, оскільки з каси підприємства виплачується заробітна плата, натомість після винесення оскаржуваної постанови боржник немає змоги виплатити заробітну плату працівникам, в результаті чого порушуються права таких працівників на своєчасну та повну виплату заробітної плати.

Старосамбірський РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового розгляду. На виконання вимог ухвали суду на електронну адресу суду направив заперечення на скаргу з додатками. У запереченнях начальник Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області просить суд у задоволенні скарги відмовити повністю Заперечуючи проти скарги, начальник ВДВС посилається на положення ч. 2-3 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», якими передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 19-1 та 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, повязаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт. Крім цього, через касу підприємства виплачено 373265,29 грн., така сума навряд чи забезпечує місячний фонд оплати праці працівників. Таким чином, державний виконавець вважає, що він діяв з метою реального виконання рішення та у відповідності до приписів Закону України «Про виконавче провадження», підстав для задоволення скарги немає.

Позивач (стягувач) явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового розгляду.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, судом встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Львівської області від 14.03.2016р. у справі №914/157/16 за позовом ТОВ «ДСЛ Вуд Юкрейн» до Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс»про про стягнення 77400,00 грн. боргу за договором підряду на проведення лісозаготівельних робіт (типовий) №42 від 20.09.2014р., позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 48762,00 грн. боргу та 868,14 грн. судового збору, в решті позовних вимог відмовлено.

На примусове виконання вказаного рішення, 28.03.2016р. господарським судом видано відповідний наказ. На підставі ухвали від 30.05.2016р. судом ТОВ «ДСЛ Вуд Юкрейн» видано дублікат наказу від 28.03.2016р. №914/157/16.

15.06.2016р. начальником Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. на підставі заяви стягувача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №51462594 щодо примусового виконання наказу господарського суду Львівської області від 28.03.2016р. №914/157/16.

15.07.2016р. начальником Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. на підставі заяви стягувача винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №51462594.

09.08.2016р. заступником начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби начальником Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській обл. винесено постанову про передачу виконавчих проваджень, згідно котрої матеріали зведеного виконавчого провадження №51728538 (в т.ч. ВП №51462594) були передані з Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській обл.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 12.12.2016р. скасовано, зокрема, постанову державного виконавця ВПВР УДВС правління державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї ЗВП №50871238 від 08.09.2016 року у тій частині, яка стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 14.03.2016р. у справі №914/157/16. Вказана ухвала у встановленому законом порядку набрала законної сили та була мотивована неправомірністю дій державного виконавця щодо винесення постанови з огляду на те, що з каси підприємства здійснювалася виплата заробітної плати.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській обл. про передачу матеріалів виконавчого провадження від 29.12.2016р. ВП №51462594, виконавче провадження №51462594 було передано для виконання до Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл.

Згідно облікової карти на зведене виконавче провадження №51035232 Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл., до вказаного зведеного виконавчого провадження включено виконавче провадження №51462594 по примусовому виконанні наказу господарського суду Львівської області від 28.03.2016р. №914/157/16.

Як вбачається з матеріалів справи, у звязку з невиконанням боржником вимог виконавчого документа, 14.12.2017р. начальником Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. винесено постанову про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї ВП №54401042, відповідно до якої накладено арешт на кошти, що знаходяться у касі боржника (скаржника) або надходять до неї, в т.ч. по наказу господарського суду Львівської області від 28.03.2016р. №914/157/16.

Дії державного виконавця щодо винесення вказаної постанови скаржник вважає протиправними, а постанову незаконною, оскільки з каси підприємства-боржника здійснюється виплата заробітної плати працівникам.

Встановивши наведені обставини справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (положення ч. 1 ст. 327 ГПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 339, п. «а» ч. 1 ст. 340 ГПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Так, п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (положення ч. 1 ст. 13 Закону).

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону, виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положеннями п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону встановлено, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 48 Закону, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 19-1 та 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Приписами ч. 1-4 ст. 56 Закону визначено, зокрема, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Як вбачається з матеріалів справи, невиконання боржником наказу господарського суду Львівської області від 28.03.2016р. №914/157/16 слугувало підставою для арешту коштів, які знаходяться та надходять до каси боржника та винесення у звязку з цим оскаржуваної постанови.

Разом з тим, як встановлено судом з витягів з Касової книги Старосамбірського дочірнього ЛГП ОКСЛГП «Галсільліс» за 2017р., до винесення оскаржуваної постанови з каси боржника здійснювалася виплата заробітної плати працівникам. Також, довідкою за вих. №7 від 05.01.2018р. скаржником надано підтвердження того, що виплата заробітної плати виплачується через касу підприємства.

Із врахуванням викладеного суд зазначає, що винесення начальником Відділу Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї ВП №54401042, унеможливило виплату заробітної плати з каси підприємства. На переконання суду, дії державного виконавця щодо винесення оскаржуваної постанови є неправомірними, виходячи з наступного.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону встановлено, що виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Так, ст. 43 Конституції України визначено, зокрема, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За змістом ст. 115 КЗпП України, ст. 24 ЗУ «Про оплату праці» передбачено, що кожен громадянин має право на заробітну плату, яка повинна виплачуватися регулярно у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим трудовим колективом органом.

Положеннями ч. 5 ст. 97 КЗпП України встановлено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

З огляду на наведені норми законодавства та встановлені обставини справи, суд прийшов до висновку, що дана скарга в частині, яка стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 14.03.2016р. у справі №914/157/16 та тій частині, що стосується сум, які передбачені для виплати заробітної плати підлягає задоволенню, оскільки постанова прийнята державним виконавцем без дотримання необхідного балансу між негативними наслідками для трудових прав, свобод та інтересів працівників боржника і цілям, на досягнення яких спрямована оскаржувана постанова.

Суд наголошує, що виплата працівникам заробітної плати є пріоритетною перед погашенням заборгованості перед іншими кредиторами, натомість винесення державним виконавцем постанови про арешт коштів, що перебувають в касі боржника та надходять до неї виключають та водночас унеможливлюють своєчасну виплату заробітної плати, що призводить до грубого порушення конституційних прав громадян працівників Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс».

При цьому, в задоволенні скарги в частині скасування арешту на суми непризначені для виплати заробітної плати слід відмовити, оскільки арешт таких сум накладений державним виконавцем у відповідності до вимог Закону, у звязку з тривалим невиконанням боржником рішення суду, а відтак арешт інших сум, непризначених для виплати заробітної плати не порушує прав ні боржника, ні його найманих працівників.

Керуючись ст.ст. 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Cкаргу Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» задоволити частково.

2. Визнати дії начальника Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області щодо винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї від 14.12.2017р. ВП №54401042 протиправними у тій частині, яка стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 14.03.2016 року у справі №914/157/16, в межах суми, яка передбачена для оплати праці працівників.

3. Скасувати постанову начальника Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї від 14.12.2017р. ВП №54401042 у тій частині, що стосується виконання рішення господарського суду Львівської області від 14.03.2016р. у справі №914/157/16 та тій частині, що стосується сум, які передбачені для виплати заробітної плати.

4. В решті скарги відмовити.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 06.02.2018р.

Суддя Крупник Р.В.