ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1041/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., секретаря судового засідання Поліводи С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Заступника військового прокурора Івано-Франківського гарнізону, вул. Чорновола,9, м. Івано-Франківськ, 76018, в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є: Державна екологічна інспекція у Івано-Франківській області, вул. А. Сахарова, 23 А, м. Івано-Франківськ, 76014,

до відповідача: Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", вул. Ребета, 6, м. Івано-Франківськ, 76014,

про стягнення шкоди заподіяної порушенням природоохоронного законодавства в сумі 521 715,19 грн.

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - прокурор військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону, (службове посвідчення № 033485 від 18.05.2015 року))

ОСОБА_2 - завідувач юридичного сектору, (доручення № 02-19/34 від 04.01.2018 року)

ОСОБА_3 - головний спеціаліст відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду, рослинного і тваринного світу - державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Івано-Франківської області, (доручення № 02-19/126 від 17.01.2018 року)

від відповідача: ОСОБА_4 - головний лісничий Прикарпатського військового лісгоспу ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", (довіреність № 90 від 23.01.2018 року; паспорт серія СС № 956231 від 22.06.2000 року)

ОСОБА_5 - начальник юридичного відділу ДП "Івано-Франківський ОСОБА_6 - адвокат, (угода про надання правової допомоги № 36 від 12.12.2016 року; посвідчення адвоката № 261)

установив: Заступник військового прокурора Івано-Франківського гарнізону звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області із позовом в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є Державна екологічна інспекція у Івано-Франківській області, до Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" про стягнення шкоди заподіяної порушенням природоохоронного законодавства в сумі 521 715,19 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що у період з 01.11.2016 по 04.11.2016 Державною екологічною інспекцією в Івано-Франківській області була проведена перевірка додержання Прикарпатським військовим лісгоспом ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" вимог природоохоронного законодавства щодо охорони, захисту, використання та відтворення лісів.

За наслідками перевірки складено акт від 04.11.2016, в якому зафіксовано факт незаконної порубки дерев, що знаходиться на території та у підпорядкуванні ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" .

Зокрема, виявлено порушення у виділі 1 кварталу №7 Майданського військового лісництва, а саме: при натурному обстеженні виявлено незаконну рубку 35 дерев ялиці білої, 32 дерев граба звичайного, 10 дерев осики,2 дерев липи, 6 дерева бука, 3 дерев вільхи чорної, 2 дерев берези .

Вказана перевірка проводилась головним спеціалістом відділу екологічного контролю природно-заповідного фонду, рослинного і тваринного світу державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища ДЕІ в Івано-Франківській області ОСОБА_3С, прокурорами військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в присутності посадових осіб відповідача, які від підпису акта перевірки відмовились.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу" посадовими особами позивача розраховано шкоду в сумі 5217157,19 грн.

Оскільки ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" в добровільному порядку не відшкодував шкоду заподіяну навколишньому середовищу, військовий прокурор звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою в інтересах держави в особі ДЕІ в Івано-Франківській області, у якій просив стягнути шкоду, заподіяну порушенням природоохоронного законодавства в сумі 97 467,96 грн., шляхом перерахування цих коштів Державної екологічної інспекції у Івано-Франківській області.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві (вх.№12273/16 від 24.11.16) та запереченнях на відповідь на відзив (вх.№2045/18) та просить суд позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов заперечив та просить суд в позові відмовити. В своїх заперечення посилається на те, що вирубка є законною та проведена з дотриманням чинного законодавства і з отриманням на це всіх спеціальних дозволів. Факти наведені в акті перевірки щодо самовільної рубки деревини в кварталі №7, виділ 1 на площі 1,5 га не відповідають дійсності. Рубка дерев здійснена на виділеній для цієї мети ділянці і не виходить за її межі та в кількості визначеній у лісорубному квитку №19 від 10.05.2015 року.

В огрунтування заперечень відповідач посилається на висновки наведенні у науковому обгрунтуванні Національного лісотехнічного університету України(арк.спр.175-202).

Розглянувши матеріали справи із врахуванням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, вислухавши представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

Згідно ст.5 ЗУ "Про охорону навколишнього природного середовища" ліс, як природний ресурс загальнодержавного значення, підлягає державній охороні і регулюванню на всій території України.

Підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов'язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень (п.5 ч.1 ст.64 Лісового кодексу України).

Відповідно до ст.69 ЛК України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Спеціальний дозвіл на інші види спеціального використання лісових ресурсів видається власниками лісів або постійними лісокористувачами. На виділених лісових ділянках можуть використовуватися лише ті лісові ресурси і лише для цілей, що передбачені виданим спеціальним дозволом.

За вимогами п.2 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 р. № 761 лісорубний або лісовий квиток є основним документом,на підставі якого здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів; ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів лісу, встановлюються строки здійснення лісових користувань та вивезення заготовленої продукції, строки і способи очищення лісосік від порубкових решток, а також облік природного поновлення лісу, що підлягає збереженню; ведеться облік плати, нарахованої за використання лісових ресурсів.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 травня 2016 року на підставі дозволу івано-Франківського ОУЛМГ №03-14/55-209 від 25.02.2016 Прикарпатському військовому лісгоспу було видано лісорубний квиток Серія 02 ЛКБ №418691 (№19) для проведення суцільної-санітарної рубки в Майданському лісництві ( а.с.77).

ОСОБА_5 квитком передбачена можливість проведення суцільної санітарної рубки в кварталі 7 виділі 1 на площі 1,5 га. Окрім цього визначено, що не підлягають вирубанню дерева за межами ділянки.

Відповідно до п. 25 "Санітарних правил в лісах України", затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 555 від 27.07.1995р. суцільні санітарні рубки проводяться лісокористувачами шляхом вирубування одночасно всіх дерев насадження або його частини на площі 0,1 гектара і більше, пошкоджених шкідниками, хворобами та внаслідок стихійних природних явищ і техногенних впливів до ступеня втрати цими насадженнями біологічної стійкості.

Державною екологічною інспекцією в Івано-Франківській області під час проведення перевірка додержання Прикарпатським військовим лісгоспом ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" вимог природоохоронного законодавства щодо охорони, захисту, використання та відтворення лісів, виявлено порушення у виділі 1 кварталу №7 Майданського військового лісництва, а саме: при натурному обстеженні виявлено незаконну рубку 35 дерев ялиці білої, 32дерев граба звичайного,10 дерев осики,2 дерев липи, 6 дерева бука,3 дерев вільхи чорної, 2 дерев берези .

Зокрема, Держекоінспекцією встановлено:

- розходження між матеріалами відводу ділянки до рубки (проведеної контрольною бусольною зйомкою по даних румбах та довжинах промірів) та контуром фактичного вирубування за межами контуру відведення ділянки до рубки (по румбах та довжинах промірів плану схеми відводу ділянки до рубки) в 30-ти метровій смузі лісосіки зрубано 90 дерев .

Відповідно до частини 4 статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно з частиною 1 статті 105 ЛК України, порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 105 ЛК України, за порушення лісового законодавства дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність несуть винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників, вина яких встановлена у законному порядку.

Стаття 107 ЛК України зобов'язує підприємства, установи, організації і громадян відшкодовувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування,якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, позадоговірна (деліктна) відповідальність, яка є видом цивільно-правової відповідальності, настає при існуванні складу правопорушення, що включає такі елементи, як: а) протиправність поведінки; б) шкода; в) причинний зв'язок між ними; г) вини заподіювача шкоди. Зазначені підстави визначаються загальними, оскільки для вирішення деліктного зобов'язання їх існування потрібне в усіх випадках, якщо інше не обумовлено законом.

В ході дослідження наявних у справі доказів, судом встановлено, що вирубка лісу проводилась згідно з картографічними матеріалами, виготовленими ВО "Укрдержліспроект", якими користується лісогосподарське підприємство (копія планшету №1 арк.спр.90,100), перевіряючими ж визначено інше розміщення ділянки, що і призвело до виникнення спору.

Під час розгляду справи , представником позивача та посадових осіб, за участю яких було виявлено та зафіксовано порушення природоохоронного законодавства, було надано письмові та усні пояснення з яких вбачається, що суть правопорушення при проведенні суцільної санітарної рубки полягає у незаконному зрубуванні деревини поза межами виділеної в рубку лісосіки.

Отже, предметом доказування позивача є доведення як самої відмінності площ відведення та фактичної рубки, надання доказів схематичного відображення ділянки, на якій було проведено незаконну рубку, так і встановлення її точної площі, вираженої в одиницях виміру і конфігураціях.

Слід враховувати, що у відповідності до пункту 1.4 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, акт перевірки - документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб'єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

Складовою частиною перевірки є оформлення результатів перевірки (складання акта перевірки, оформлення інших матеріалів перевірки) (пункт 4.1)

До акта перевірки додаються (за наявності) порівняльні таблиці, графіки, схеми, оформлені належним чином, підписані та надані посадовими особами суб'єкта господарювання, що перевіряється (пункт 4.15)

Згідно п.4.14 Порядку не допускається включення до акта перевірки інформації або висновків, які не підтверджені документально.

Слід також зазначити, що Методичні вказівки з відведення і таксації лісосік, видачі лісорубних квитків та огляду місць заготівлі деревини в лісах Держкомлісгоспу, затверджених Наказом Державного комітету лісового господарства України 22.11.2010 N 403 містять правила огляду місць використання лісових ресурсів.

Згідно пункту 8.9 даної методики при огляді встановлюються повнота і правильність розробки лісосік, відповідність технології розробки (ширина пасік і волоків, розміщення вантажних майданчиків, складів та інших додаткових об'єктів, дотримання лісівничих вимог) карті технологічного процесу, а також нормативно-правовим актам з ведення лісового господарства, зокрема:

-стан меж лісосіки і 30-метрових смуг, суміжних з нею, а також збереження межових, квартальних, лісогосподарських та інших стовпів;

-кількість заготовленої деревини;

-наявність невивезеної деревини, а також умови зберігання її в лісі;

-наявність недорубів;

-збереження насінників і дерев, які не підлягають вирубуванню;

-наявність завислих дерев;

-збереження номерів і клейм на стовбурах дерев і пнях;

-збереження підросту, молодняку та лісових культур;

-якість очищення лісосік;

-збереження ґрунтів від ерозії;

-призначені для вирубки, але не зрубані дерева;

-порушення нормативно-правових актів з ведення лісового господарства;

При огляді деревостанів, пройдених рубками догляду за лісом, встановлюється лісівнича оцінка їх якості (своєчасність проведення цих рубок, інтенсивність, правильність призначення дерев для вирубки тощо), і відображається в акті огляду.(пункт 8.10)

Огляд починається з обстеження меж лісосік і 30-метрових смуг, суміжних з ними. Встановлюється відповідність місць вирубування даним відведення лісосік (кресленню, абрису). (пункт 8.15)

При виявленні рубки лісу за межами переданих лісокористувачу лісосік, в тому числі на 30-метрових смугах, суміжних з ними, кількість зрубаної деревини на суцільних зрубах, встановлюється виходячи з середнього запасу на 1 гектарі за даними лісорубного квитка і площі фактичної вирубки за межами лісосік (пункт 8.17)

Вищезазначені нормативні положення свідчать про те, що в разі виявлення факту виходу за межі лісосіки, інспектор повинен шляхом зіставлення площі вирубування з даними відведення лісосік (в тому числі і з даними площі лісосіки, яка повинна була бути виділена) визначити та документально підтвердити точну площу фактичної вирубки за межами лісосік.

Суд, проаналізувавши зміст Акту перевірки, та оцінивши останній з точки зору наявності в ньому документальних доказів фіксації правопорушення, яке полягає у незаконній рубці 90 дерев, встановив відсутність планів або схем, як додатків до акту, в яких був би відображений факт виходу за межі дозволеної лісосіки. Вбачається відсутність належним чином оформленої схеми фактичної рубки деревини, схеми відведення лісосік (в тому числі і площі лісосіки, яка повинна була бути виділена), жодного картографічного відображення площі виходу, де було проведено незаконну рубку 90 дерев. Акт містить лише відомості про факт та зміст виявленого порушення природоохоронного законодавства з посиланням на нормативний припис, який не було дотримано лісокористувачем. А отже, при складанні даного документу, всупереч вимогам п.4.14 Порядку було включено інформацію та висновки, які не підтверджені документально з боку представника екологічної інспекції.

Під час судового засідання на запитання суду з приводу способу виявлення факту виходу за межі лісосіки представник позивача підтвердив не складання схеми площі фактичної рубки та площі рубки; виявлення невідповідності площі фактичної рубки з дозволеною пояснив виключно застосуванням вимірювальної техніки на місцевості з орієнтуванням на координати лісосіки, визначені у плані відведення лісорубного квитка.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази та надані пояснення сторін та посадової особи, яка приймала безпосередню участь у виявленні правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність жодних доказів на підтвердження факту будь якого виходу відповідача при рубці дерев за межі допустимої площі. Так, ні в акті, ні в письмових поясненнях позивачами не було надано жодного доказу стосовно точної площі відведеної в рубку ділянки, фактичної площі рубки, та конкретної площі ділянки на якій відбулась рубка 90 дерев.

Щодо посилання позивача на наявність підпису представника лісокористувача у польовій відомості, що є додатком до акту перевірки слід зазначити, що в даному випадку наявність підпису представника відповідача не спростовує висновку суду стосовно недоведеності факту виходу за межі виділеної лісосіки, оскільки в ній не міститься інформації щодо конкретного місця відповідного перерахунку, дана відомість, за умови відсутності документального підтвердження факту виходу, визначає не сам факт правопорушення, а фактично є лише перерахунком кількості дерев на визначеній інспектором ділянці.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив факт підписання польової перелікової відомості пнів без зауважень, тим, що в момент складання даної відомості відповідний перерахунок не здійснювався в контексті незаконної рубки, крім того зауважив, що після підписання даного документу інспектор міг додати до її тексту фразу "за межами лісосіки", оскільки вона виконана не типогфським способом.

З огляду на викладене, оцінюючи Польову перелікову відомість пнів у виділі 1 кварталу 7 Майданського лісництва від 03 листопада 2016 року (а.с.117), суд зазначає, що відповідний доказ не є свідченням виходу за межі відведеної лісосіки.

З огляду на вимоги ч.ч.1,3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З аналізу наведеного вище суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог та таких, що не підлягають задоволенню. Таким чином в позові слід відмовити.

Щодо судового збору, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір", який відповідно до статті 10 набрав чинності з 01.11.2011 р. (із змінами та доповненнями) за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством справляється судовий збір.

Відповідно до частини 1 статті 4 вищевказаного закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плати; позовної заяви немайнового характеру - розміру мінімальної заробітної плати.

У відповідності до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2016 р. становить 1378,00 грн.

В спірному випадку позовні вимоги заявлені позивачем є вимогою майнового характеру. Отже, сплата судового збір по справі повинна складати 7825 грн.73 коп.

При зверненні позивача із даним позовом до суду, в прохальній частині позовної заяви останній просив суд про відстрочку сплати судового збору у даній справі.

Ухвалою суду про порушення провадження у справі від 25.11.16 року сплату судового збору відстрочено до 12.12.16.

13 грудня 2016 року заступником військового прокурора Івано-Франківського гарнізону подав суду клопотання (вх. № 18059/16 від 13.12.16) про відстрочення сплати судового збору у даній справі до прийняття рішення.

Ухвалою суду від 13.12.2016 року сплату судового збору відстрочено до 17.01.2017 року, після чого ухвалою суду від 17.01.17 за клопотанням заступника військового прокурора Івано-Франківського гарнізону (вх. № 644/17 від 17.01.17) судовий збір відстрочено до прийняття рішення у справі.

З врахуванням наведеного та у зв'язку з відмовою в позові , суд, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, приходить до висновку про стягнення з військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону в дохід державного бюджету судового збору в розмірі 7825 грн.73 коп.

Керуючись ст.5 ЗУ "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 3 Закону України "Про судовий збір", ст. 64, 69, 107 Лісового кодексу України, ст. 1166 Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 86, 123, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

відмовити в позові заступника військового прокурора Івано-Франківського гарнізону західного регіону в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є: Державна екологічна інспекція у Івано-Франківській області, до Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", про стягнення шкоди заподіяної порушенням природоохоронного законодавства в сумі 521 715,19 грн.

Стягнути з військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону (вул. Чорновола,9, м. Івано-Франківськ, 76018) військової прокуратури Західного регіону (вул. Клипарівська, 20, м. Львів, 79007, код 38326057) в дохід Державного бюджету України (стягувач: Державна судова адміністрація України, вул.Липська,18/5, м. Київ, 01601, , реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету: ГУК у м. Київ, 22030106, , Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача 820019, рахунок 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106) 7825 грн. 73 коп. (сім тисяч вісімсот двадцять п'ять гривень сімдесят три копійки) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено 13.02.18

Суддя Фанда О.М.