ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2018 р.Справа № 922/4217/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Прокуратури Харківської області, м. Харків
до Чугуївської міської ради, м. Чугуїв
про визнання права власності
за участю представників учасників справи:

прокурора: Горгуль Н.В. (посв. №036152) від 29.01.2015;

відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Прокуратура Харківської області звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Чугуївської міської ради Харківської області про визнання за державою Україна в особі прокуратури Харківської області права власності в цілому на нежитлову будівлю, літ. "Г", розташовану за адресою: вул.Леонова, 4-а, м.Чугуїв, Харківська область, цільове призначення - гараж, загальною площею 47,6 кв.м.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.12.2017 справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання на 16.01.2018 о 12:10 год.

16.01.2018 від відповідача надійшов відзив на позов (вх. № 1123) за змістом якого просить позивача уточнити адресу оспорюваного нерухомого майна.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 16.01.2018, на підставі ч. 2 статті 183 ГПК України судом відкладено підготовче засідання на 05.02.2018 об 11:00 год.

05.02.2018 сторони через канцелярію суду надали клопотання щодо початку судового розгляду справи по суті.

05.02.2018 у судовому засіданні за клопотанням представника прокуратури на підставі п. 4 ч. 5 статті 183 ГПК України судом оголошено перерву в підготовчому засіданні до 05.02.2018 12:50 год.

Після перерви, у підготовчому засіданні представник прокуратури повідомив суд, що укласти мирову угоду позивач не бажає, уточнень позовних вимог позивач не має, позивачем повідомлено про всі обставини справи, які йому відомі, та позивачем надані усі докази, на які він посилається у позові.

В підготовче засідання 05.02.2018 відповідач уповноваженого представника не направив, через канцелярію суду надав клопотання в якому зазначає, що проти задоволення позову не заперечує, справу просить розглянути по суті без участі його уповноваженого представника.

Приймаючи до уваги, що під час підготовчого засідання судом вирішено всі питання та вчинено всі дії, зазначені у ч. 2 статті 182 ГПК України, зясувавши, що сторони надали всі наявні докази, на які вони посилаються, за письмовою згодою учасників справи (вих. № 3121, 3076 від 05.02.2018), керуючись ч. 6 статті 183, п. 3 ч. 2 статті 185 ГПК України суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та початок розгляду справи по суті відразу після закриття підготовчого провадження.

Судом відкрито судове засідання по розгляду справи по суті 05.02.2018.

Повноважний представник прокуратури позовні вимоги підтримав, посилаючись на положення ст.344 ЦК України просив визнати за державою Україна в особі прокуратури Харківської області права власності в цілому на нежитлову будівлю, літ. "Г", розташовану за адресою: вул.Леонова, 4-а, м.Чугуїв, Харківська область, цільове призначення - гараж, загальною площею 47,6 кв.м.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та дослідивши надані учасниками судового процесу докази, заслухавши промову представника прокуратури у судових дебатах, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

В силу ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, передбачений ст. 16 ЦК України, яка при цьому визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання права.

Відповідно до ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) права та законні інтереси суб'єктів господарювання захищаються шляхом визнання наявності або відсутності прав. Позов про визнання права подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Тобто, метою подання цього позову є усунення невизначеності у суб'єктивному праві, належному особі, а також створення сприятливих умов для здійснення суб'єктивного права особою.

В ході розгляду справи, судом встановлено, що з 1990 по листопад 2009 року Чугуївська міжрайонна прократура знаходилась на 4 поверсі нежитлової будівлі по вул.Леонова 4, м.Чугуїв, Харківської області.

Поряд з адміністративною будівлею розміщення Чугуївської міжрайонної прокуратури у 1990 році позивачем було побудовано гараж за рахунок коштів Регіонального благодійного фонду "Правопорядок", який був розміщений біля будівлі Чугуївської міжрайонної прокуратури для зберігання службового автомобіля Чугуївської міжрайонної прокуратури.

Проте, фактично нежитлове приміщення-гараж, який знаходиться за адресою: вул. Леонова, 4-а, м.Чугуїв, Харківська область Чугуївська місцева прокуратура на цей час використовує без правових підстав.

Листом №02.0246/1672 від 16.08.2017 Чугуївською міською радою Харківської області повідомлено позивача про те, що відповідно до листа КП "Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 05.08.2017 року №439 згідно з реєстраційними матеріалами Бюро станом на 31.12.2012 року право власності на спірну будівлю-гараж не зареєстровано, а інвентаризаційна справа в архіві КП "Чугуївське МБТІ" відсутня.

На замовлення прокуратури Харківської області 17.10.2014 КП "Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації" було проведено поточну технічну інвентаризацію нежитлової будівлі та виготовлено технічний паспорт (а.с.14-19) на спірну нежитлову будівлю, літ."Г", розташовану за адресою: вул. Леонова, 4-а, м.Чугуїв, Харківська область, загальною площею 47,6 кв.м. Згідно з експлікацією до вказаного технічного паспорта цільове призначення будівлі - гараж.

Вказана будівля гаражу розташована на земельній ділянці, яка в установленому законом порядку нікому не відведена.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з договорів, правочинів та інших юридичних фактів.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобовязаний утримувати майно, що належить йому.

Чинним законодавством України передбачено, що власник самостійно (чи в особі уповноваженого органу) може вчиняти дії щодо обєкту права власності. Право розпорядження майном є одним зі складових права власності, як це передбачено ст. ст. 317, 319 ЦК України, та полягає у можливості власника самостійно вирішувати фактичну та юридичну долю майна.

Порядок реєстрації права власності на нерухоме майно в Україні визначається Законом України Про державну реєстрацію речових прав та їх обмежень.

Відповідно до ст. 4 Закону України Про державну реєстрацію речових прав та їх обмежень, речові права на нерухоме майно, зокрема, право власності фізичних та юридичних осіб на нерухоме майно, що знаходиться на території України, підлягає обов'язковій державній реєстрації.

На цей час відсутність державної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна обмежує власника (в особі уповноваженого органу) у здійсненні права власності на нерухоме майно та позбавляє можливості його утримувати належним чином (здійснювати поточний ремонт, проводити реконструкцію, вчиняти інші дії та заходи щодо подальшої експлуатації обєкту). За таких обставин право власника має бути захищено судом шляхом його визнання, як це передбачено ст. 16 ЦК України.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 326 ЦК України у державній власності є майно, яке належить державі Україна. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб'єктами.

Згідно із Законом України Про прокуратуру районні прокуратури не мають самостійного відокремленого балансу та є структурними підрозділами Прокуратури Харківської області, яка, в свою чергу є юридичною особою. У даному випадку, органом, уповноваженим управляти майном, що перебуває у державній власності, є Прокуратура Харківської області. З огляду на це право власності на вищевказані будівлі повинно бути визнане за Прокуратурою Харківської області.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає, з моменту завершення будівництва (створення майна).

Згідно з вимогами ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинними, якщо вони збудовані (реконструйовані) або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно з ч. З ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Статтею 386 ЦК України закріплено право на захист права власності, яке здійснюється судом, а власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідності до ст. 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав та їх обмежень підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, зокрема є і рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрали законної сили.

Відповідно до вимог ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Факт добросовісного та відкритого володіння чужим майном, підтверджується тим, що прокуратура Харківської області проводила починаючи з 1990 року сплату усіх комунальних платежів (сплата за теплоносії, тощо) за рахунок бюджетних коштів. В матеріалах справи міститься лист №2058 від 15.09.2017 Чугуївського районного відділення "Харківенергозбут" з якого вбачається наявність раніше укладеного між Чугуївським РВЕ АК "Харківобленерго" та Прокуратурою Харківської області договору №157 від 25.01.1990р. на приміщення прокуратури та будівлю гаража за адресою: вул. Леонова, 4-а, м.Чугуїв, Харківська область за яким проводились розрахунки за спожиту електроенергію.

Крім того, оскільки право власності за набувальною давністю набувається за рішенням суду, то на момент прийняття рішення право володіння позивача не має бути припинено.

Отже, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що сукупність обставин справи свідчить про добросовісність заволодіння, відкритість, безперервність, тривалість та безтитульність володіння позивачем спірним об'єктом, а отже, і про наявність правових підстав для визнання за позивачем права власності на зазначений об'єкт на підставі ст. 344 ЦК України за набувальною давністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за державою Україна в особі прокуратури Харківської області (вул. Богдана Хмельницького, 4, м. Харків, код 02910108) право власності в цілому на нежитлову будівлю, літ. «Г», розташовану за адресою: вул. Леонова, 4-а, м. Чугуїв, Харківська область, цільове призначення -гараж, загальною площею 47,6 кв.м.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення буде розміщено на сайті судової влади за адресою: http://court/gov.ua

Повне рішення складено 07.02.2018 р.

Суддя ОСОБА_1