ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

14.02.2018 м. ХарківСправа № 922/4446/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання: Мороз Ю.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Здравофарм", с. Сороківка
до Адміністративної колегії Харківського обласного Територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків
про визнання недійсним рішення
за участю представників сторін:

позивача - Марченко А.О. керівника;

відповідача - Тевелєвої Ю.В. довіреність №28 від 01.08.17р., Бродської А.І. довіреність №4 від 14.02.18р.;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Здравофарм" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Адміністративної колегії Харківського обласного Територіального відділення Антимонопольного комітету України, в якій позивач просить: визнати попереднє рішення недійсним Адміністративної колегії Харківського обласного Територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.10.2017р. №147-рк по справі №3/20-78-17 вчиняти певні дії недійсним. Також, позивач просить закрити провадження у справі №3/20-78-17, яке було розпочато на підставі розпорядження адміністративної колегії Харківського обласного Територіального відділення Антимонопольного комітету України від 19.09.2017р. №149-рп/к у зв'язку із наявністю в діях позивача під час здійснення господарської діяльності без дозволу позначення "Біле вугілля" під час здійснення господарської діяльності без дозволу ТОВ "ОМНІВАФАРМ КИЇВ", ознак порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбаченого статтею 4 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", у вигляді неправомірного використання позначення без дозволу (згоди) суб'єкта господарювання, який раніше почав використовувати його у господарській діяльності, що може призвести до змішування з діяльністю цього суб'єкта господарювання. Також, позивач просить відшкодувати судовий збір у розмірі 1600,00 грн. за рахунок відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.01.2018р. судом залишено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Здравофарм" без руху. Позивачу запропоновано усунути недоліки позовної заяви шляхом подання господарському суду Харківської області у 10-денний строк з дня вручення даної ухвали: докази сплати судового збору у розмірі 2400,00 грн.; та підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

16.01.2018р. позивачем надані на виконання вимог ухвали господарського суду Харківської області від 03.01.2018 року: оригінал платіжного доручення №33 від 15.01.2018р. про сплату судового збору у розмірі 2400,00грн.; підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.01.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Підготовче засідання призначено судом на "14" лютого 2018 р. о (об) 10:45.

Разом із позовною заявою позивачем подана до суду заява про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, а саме заборонити Харківському обласному Територіальному відділенню Антимонопольного комітету України вчиняти дії щодо виконання свого попереднього рішення від 24.10.2017р. №147-р/к по справі №3/20-78-17, яким заборонено ТОВ "Здравофарм" здійснювати реалізацію дієтичної добавки "БІЛЕ ВУГІЛЛЯ-ЗДРАВОФАРМ" та зобов'язано вжити заходів щодо зупинення обігу цього засобу, до прийняття судом рішення за позовною заявою про визнання попереднього рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення від 24.10.2017р. №147-р/к по справі 3/20-78-17 недійсним та набрання цим рішенням законної сили.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч.1 п.2 ст.137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд зазначає, що заявником у заяві про забезпечення позову не наведено обґрунтувань та не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки заявником не було надано доказів на підтвердження того, що незабезпечення позову порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні наданого до суду клопотання про забезпечення позову.

Також, суд враховує, що згідно ч.3 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", прийняття господарським судом до розгляду заяви про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України не зупиняє його виконання, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд вважає клопотання позивача про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти відповідачу дії щодо виконання свого попереднього рішення, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України , суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена згідно зі ст.256 ГПК України протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області.

Ухвалу підписано 16.02.2018р.

Суддя Ю.В. Светлічний