ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"12" лютого 2018 р.м. Одеса Справа № 916/3136/17

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання: Карагяур В.М.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: Долготер Ю.І - керівник (паспорт НОМЕР_1, виданий РВ УМВС України в Одеській обл. 09.06.1997р.);

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Луговацького Сергія Дмитровича;

до відповідача: Приватного підприємства „Евро ДЮ 2004";

про стягнення 13 597,79 грн.

ВСТАНОВИВ:

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Фізична особа-підприємець Луговацький Сергій Дмитрович

звернувся до господарського суду Одеської області із позовною заявою до відповідача - Приватного підприємства „Евро ДЮ 2004", в якій просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 33 597,79 грн., з яких: 29 195,00 грн. - заборгованість за договором, 3 071,47 грн. - пеня, 360,00 грн. - 3% річних, 971,32 грн. - інфляційне збільшення боргу та покласти судові витрати на відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що на підставі укладеного між сторонами договору про перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та міжміському сполученні № 04/07/2017 від 04.07.2017р., позивачем було вчасно та в повному обсязі виконано свої зобов'язання, між тим, відповідач за фактично надані послуги своєчасно та у повному обсязі не розрахувався, в зв'язку з чим у нього утворилась визначена у позовних вимогах заборгованість.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2017р. справу №916/3136/17 розподілено до розгляду судді Невінгловської Ю.М.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.12.2017р. за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/3136/17 за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 17.01.2018 року.

15.01.2018 року до Господарського суду Одеської області надійшла заява (вх. ГСОО № 762/18) від адвоката Глівінської С.Й., яка діє в інтересах Фізичної особи-підприємця Луговацького Сергія Дмитровича, згідно якої просить суд розгляд справи провести без її участі, в зв'язку з неможливістю прийняти участь у судовому засіданні.

Крім того, 15.01.2018 року до Господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява (вх. ГСОО 2-222/18), згідно якої в порядку ст.ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, останній просить суд стягнути з відповідача на користь Фізичної особи-підприємця Луговацького Сергія Дмитровича витрати за адвокатські послуги у розмірі 5000,00 грн.

Ухвалою суду від 17.01.2018 року, в порядку ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи нез'явлення в судове засідання представника відповідача, за відсутності належних доказів вручення відповідачу ухвали суду від 19.12.2017 року, розгляд справи було відкладено на 12.02.2018 року.

У судове засідання, призначене на 12.02.2018 року представник позивача не з'явився, між тим, разом із супровідним листом (вх. ГСОО № 2905/18 від 09.02.2018р.) надав до суду докази часткової сплати відповідачем після відкриття провадження у справі вартості наданих послуг з транспортного обслуговування у розмірі 20 000,00 грн.

У судовому засіданні 12.02.2018р. представник відповідача надав до суду копії платіжних доручень на загальну суму 29 195,00 грн., а саме платіжне доручення № 238 від 28.12.2017р. на суму 20 000,00 грн. та №242 від 09.02.2018 р. на суму 9195,00 грн. відповідно до зазначеного в них призначення платежу, вказані грошові кошти сплачено за транспортні послуги згідно рахунку № 2/07 від 10.07.2017р.

Ухвалою суду від 12.02.2018 року, враховуючи, що під час розгляду справи відповідачем перераховано грошові кошти у розмірі 29 195,00 грн. за рахунком №2/07 від 10.07.2017р., провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 29 195,00 грн., на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України було закрито, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Відповідач відзиву на позов не надав, разом з тим у судовому засіданні від 12.02.2018 року, зазначив, що ним вже сплачено суму основної заборгованості у повному обсязі. Водночас, вказав, що заперечує щодо стягнення витрат за послуги адвоката у розмірі 5000,00 грн. та просив суд зменшити їх розмір, посилаючись на нескладність справи та на факт неявки адвоката у судове засідання.

Приймаючи до уваги те, що позивачем подано клопотання про розгляд справи за його відсутності, в порядку ст. 196 Господарського процесуального кодексу України, позивач повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання, а також враховуючи, що нез'явлення представника позивача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи по суті без участі представника Фізичної особи-підприємця Луговацького Сергія Дмитровича.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши належність, допустимість доказів, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши обставини справи, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Положеннями п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, а в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як встановлено матеріалами справи, 04.07.2017 року між Приватним підприємством „Евро ДЮ 2004" (надалі - замовник) та Фізичною особою-підприємцем Луговацьким Сергієм Дмитровичем (надалі - перевізник) укладено Договір про перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та міжміському сполученні (надалі - договір), згідно умов якого замовник замовляє, а перевізник надає послуги з організації і виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародних чи міжміських (по території України) сполученнях.

Згідно з п.п. 2.1.1 договору, замовник зобов'язується письмово направити заявку перевізнику з усією необхідною інформацією про характер та особливості вантажу, адресу завантаження/розвантаження, місце митного оформлення/очищення, термін доставки, контактну особу, вартість послуг, додаткові умови.

Підпунктом 2.2.4 договору встановлено, що перевізник зобов'язується погоджувати з замовником ставки на кожну з послуг, що надаються, чи на сукупність послуг, що надаються у цілому.

Розділом 3 договору передбачено, що ціни за даним договором встановлені в гривнях (п. 3.1); ціни, що відповідають конкретному перевезенню (групи однотипних перевезень) узгоджуються додатково перед кожним перевезенням (групою однотипних перевезень) (п. 3.2 ).

Умовами п. 9.1 договору передбачено, що даний договір набирає сили з моменту підписання і діє протягом одного року чи до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

На виконання умов вищевказаного договору, згідно заявки відповідача на перевезення вантажу від 04.07.2017р. (а.с. 17), перевізником Фізичною особою-підприємцем Луговацьким Сергієм Дмитровичем здійснено міжнародне перевезення вантажу м. Хевлін (Чехія) - п/п Краківець (Чехія) - м. Львів (Україна) - м. Харків (Україна) вартість якого становить 37 895,00 грн. Факт здійснення такого перевезення позивачем підтверджується товарно-транспортною накладною (CMR), з відповідними відмітками відправника, перевізника, митних органів та вантажоодержувача (а.с. 18).

Таким чином, позивачем фактично надано Приватному підприємству „Евро ДЮ 2004" послуги за договором перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та міжміському сполученні від 04.07.2017р. на суму 37 895,00 грн., що підтверджується актом здачі-приймання наданих послуг № 114 від 12.07.2017р., який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відповідними печатками.

Згідно відомостей зазначених у даному акті, у замовника - Приватного підприємства „Евро ДЮ 2004" відсутні будь-які зауваження та застереження щодо якості та строків виконання перевезення та документи, які є підставою для оплати замовником отримані.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов'язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до п. 1.3 договору, конкретні умови по кожному замовленню обумовлюються у заявці. Допускається одержання заявки по факсимільному зв'язку та/або по електронній пошті (E-mail). Умови, що викладені у конкретній заявці мають переважне право перед умовами договору.

У відповідності до п. 3.4 договору, оплата послуг перевізника здійснюється на протязі 2-х днів з моменту отримання оригіналів належним чином оформлених наступних документів: акт виконаних робіт; рахунок-фактура за надані послуги; податкова накладна; товарно-транспортна накладна (ТТН). Водночас, положеннями п. 13 заявки відповідача на перевезення вантажу від 04.07.2017р. визначено: „Умови сплати за перевезення - За безготівковим розрахунком по факту розмитнення а/м".

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як встановлено матеріалами справи, Фізичною особою-підприємцем Луговацьким Сергієм Дмитровичем було виставлено до сплати відповідачу рахунок-фактуру № 1/07 від 07.07.2017р. на суму 8700,00 грн., який був сплачений за платіжним дорученням № 192 від 12.07.2017р. та рахунок-фактуру № 2/07 від 10.07.2017р. на суму 29 195,00 грн.

При цьому, із матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи, а саме 28.12.2017р. та 09.02.2018р. відповідачем було здійснено перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача у розмірі 29 195,00 грн., згідно платіжних доручень № 238 та № 242 з призначенням платежу „ За трансп. послуги згідно рах. 2/07 від 10.07.17".

Таким чином, зобов'язання відповідача щодо сплати вартості фактично наданих послуг за договором №04/04/2017 від 04.07.2017 року мало бути виконано до 14.07.2017 року.

Отже, в порушення вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України Приватне підприємство „Евро ДЮ 2004" своєчасну оплату за надані позивачем послуги з перевезення вантажу здійснено не було.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Стосовно вимог позивача про стягнення з Приватного підприємства „Евро ДЮ 2004" пені у розмірі 3 071,47 грн., нарахованої за період з 14.07.2017 року по 11.12.2017 року, суд зазначає наступне:

За приписами ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ст. 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України).

За приписами ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Як встановлено судом, укладений між сторонами договір № 04/07/2017 від 04.07.2017р. не містить положень щодо сплати неустойки за порушення зобов'язання, а лише зазначено про взаємну відповідальність за невиконання чи неналежне виконання умов даного договору (п. 5.1.1 договору), а тому застосування до відповідача відповідальності у вигляді сплати пені є неправомірним, в зв'язку з чим вимоги позивача про її стягнення є такими, що задоволенню не підлягають.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних у сумі 360,00 грн., нарахованих за період з 14.07.2017 року по 11.12.2017 року включно (за 150 днів) та інфляційних у сумі 971,32 грн., нарахованих з липня по жовтень 2017 року (ключно) (а.с.7), встановив правильність їх нарахування, у зв'язку із чим вимоги про стягнення 3 % річних у розмірі 360,00 грн. та інфляційних у розмірі 971,32 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця Луговацького Сергія Дмитровича та стягнення з відповідача 360,00 грн. 3% річних та 971,32 грн. інфляційних.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн., покладаються на відповідача та позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, при цьому суд враховує, що основна заборгованість була сплачена відповідачем після відкриття провадження у справі.

З приводу заяви позивача про відшкодування понесених ним витрат на послуги адвоката у розмірі 5 000,00 грн., суд зазначає таке.

За приписами ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.12.2017р. між адвокатом Глівінською С.Й. (виконавець) та Фізичною особою-підприємцем Луговацьким Сергієм Дмитровичем (замовник) укладено договір №01/12-17 про надання юридичних послуг, відповідно до якого виконавець приймає зобов'язання надати юридичні послуги замовнику, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані юридичні послуги вартістю 5000,00 грн.

В підтвердження оплати за надані адвокатом послуги позивачем було надано відповідне платіжне доручення № 321 від 14.12.2017р. на суму 5 000,00 грн. (а.с.44).

Крім того, позивачем було надано акт №1 про приймання-передачу виконаних робіт до договору про надання юридичних послуг №1/12-17 від 08.12.2017р., у якому визначено перелік робіт, що виконує адвокат та, зокрема, роботи з направлення пояснень та інших документів до господарського суду Одеської області в процесі розгляду справи по суті.

Отже, згідно до змісту акту приймання-передачу виконаних робіт адвокатом, до загальної вартості робіт включено вартість робіт, які можуть виникнути у майбутньому.

Враховуючи вищевикладене, а також заявлені відповідачем обставини щодо неспіврозмірності розміру відповідних витрат з огляду на нескладність справи, неявку адвоката у засідання суду, оцінивши обґрунтування позивача щодо витраченого часу адвоката на супроводження даної справи, суд вважає заперечення відповідача з даного приводу обґрунтованими, а розмір витрат на юридичні послуги завищеним та вважає за необхідне обмежити цей розмір до 2500,00 грн.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного підприємства „Евро ДЮ 2004" (65017, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд. 8/1, кв. 5 „А", ) на користь Фізичної особи-підприємця Луговацького Сергія Дмитровича (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_2) 360/триста шістдесят/грн. 00 коп. 3% річних, 971/дев'ятсот сімдесят одна/грн. 32 коп. інфляційних.

3.В решті позову відмовити.

4.Стягнути з Приватного підприємства „Евро ДЮ 2004" (65017, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд. 8/1, кв. 5 „А", ) на користь Фізичної особи-підприємця Луговацького Сергія Дмитровича (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_2) 1454/одна тисяча чотириста п'ятдесят чотири/грн. 40 коп. судового збору та 2500/дві тисячі п'ятсот/грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16 лютого 2018 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська