ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"16" лютого 2018 р. Справа № 918/32/18

Господарський суд Рівненської області у складі судді Церковної Н.Ф., при секретарі судового засідання Рижому Б.А., розглянувши у відкритому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Прод Майстер"

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Серп Торг"

про стягнення заборгованості в сумі 47 021,85 грн,

представники сторін:

від позивача: Даховнік - ОСОБА_2, довіреність від 02.01.2018 року

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Прод Майстер" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Серп Торг" про стягнення заборгованості в сумі 47 021,85 грн.

Ухвалою суду від 17.01.2018 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 30.01.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 16.02.2018 року.

16.02.2018 року через відділ канцелярії та документообігу суду від позивача надійшла заява про відмову від позову та закриття провадження у справі.

У судове засідання 16.02.2018 року з'явився представник позивача, подану заяву про відмову від позову підтримала в повному обсязі, просила суд закрити провадження у справі та вирішити питання про повернення з Державного бюджету України 50 % судового збору.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином та в установлений законом спосіб, що стверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштової кореспонденції.

Розглянувши заяву позивача про відмову від позову, дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач вправі відмовитись від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу (п.1 ч. 2 ст.46 ГПК України).

Відповідно до ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем, суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно з п.1 ч. 6 ст. 46 ГПК України суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Заява позивача про відмову від позову приймається судом, оскільки відмова позивача від позову не суперечить чинному законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, відповідає обставинам і матеріалам справи. При цьому судом враховано, що заява про відмову від позовних вимог подана представником позивача в межах наданих йому повноважень.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

З огляду на таке, господарський суд приймає відмову позивача від позову та відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України закриває провадження у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд виносить ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Частиною 1 ст. 130 ГПК України передбачено, зокрема, що у разі відмови позивача від позову до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Судом встановлено, що у своїй заяві про відмову від позову та закриття провадження у справі позивач просить суд вирішити питання про повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 881,00 грн.

До позовної заяви позивачем додано докази про сплату судового збору в розмірі 1 762,00 грн, що стверджується платіжним дорученням № 748 від 16.01.2018 року.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позивачу 50% судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви, в розмірі 881,00 грн.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики (ч.ч. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

Керуючись ст.ст. 46, 130, 191, 231 - 235 ГПК України та ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Прод Майстер" від позову.

2. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Прод Майстер" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Серп Торг" про стягнення заборгованості в сумі 47 021,85 грн закрити.

3. Повернути ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Прод Майстер" (33024, м. Рівне, вул. Млинівська, 23, ) з Державного бюджету України 50 % судового збору в розмірі 881,00 грн, перерахований згідно з платіжним дорученням № 748 від 16.01.2018 року (оригінал якого залишається в матеріалах справи).

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 254-257 ГПК України.

Суддя Церковна Н.Ф.