КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2018 р. Справа№ 910/22735/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Отрюха Б.В.

Тищенко А.І.

секретар судового засідання: Ніконенко Ю.А.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 13.02.2018.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.12.2017

у справі №910/22735/17 (суддя Якименко М.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

до Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»

про стягнення 25 409 810,35 грн.

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі, позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі, відповідач) про стягнення 25 409 810,35 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі №910/22735/17 позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Київенерго» з доданими до не ї документами повернуто позивачу без розгляду на підставі пунктів 1, 3 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Як зазначив суд першої інстанції, позовна заява підписана представником Публічного акціонерного товариства «Київенерго» Жековою Г.І., яку уповноважено підписувати позовні заяви від імені позивача за довіреністю №17072011 від 20.07.2017. Довіреність підписана генеральним директором Публічного акціонерного товариства «Київенерго» Фоменко О.В. Водночас, повертаючи позовну заяву, суд зазначив, що позивачем до позовної заяви не надано доказів на підтвердження повноважень Фоменка О.В. як директора Публічного акціонерного товариства «Київенерго» станом на період звернення позивача до суду із даним позовом. Також суд зазначив, що додані до позовної заяви копії документів не відповідали вимогам частини 2 статті 36 Господарського процесуального кодексу України та пункту 5.27. Національного стандарту ДСТУ 4163-2003.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Публічне акціонерне товариство «Київенерго» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі №910/22735/17, а справу передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що ним до позовної заяви було додано належним чином засвідчену копію довіреності, яка підтверджує повноваження Жекової Г.І. на її підписання. Позивач вважає, що ним було дотримано вимог статей 54 та 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви, що не може тягти за особою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу позивача було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Згідно з частиною 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017) у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених статтею 271 Господарського процесуального кодексу України (частина 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2018 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 13.02.2018.

05.02.2018 представник відповідача на виконання вимог ухвали Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2018 подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив апеляційну скаргу позивача задовольнити, ухвалу скасувати, а справу передати на розгляд по суті до суду першої інстанції.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав викладені ним у апеляційній скарзі доводи, просив апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу суду скасувати, справу направити на розгляд до суду першої інстанції.

Повноважний представник відповідача у судове засідання, призначене на 13.02.2018, не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача.

Суд апеляційної інстанції, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, дійшов висновку щодо необхідності скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у даній справі та про задоволення апеляційної скарги позивача з огляду на наступне.

У відповідності до частини 1 статті 54 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній станом на дату прийняття оскарженої ухвали, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином-суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Юридична особа відповідно до статті 92 Цивільного кодексу України набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів і закону. Отже, від імені юридичної особи позовну заяву підписує повноважна посадова особа, повноваження якої ґрунтуються на установчих документах чи приписах закону.

Згідно вимог статті 28 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній станом на дату прийняття оскарженої ухвали, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Відповідно до частини 3 статті 57 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній станом на дату прийняття оскарженої ухвали, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній станом на дату прийняття оскарженої ухвали, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Як вбачається із матеріалів справи, позовна заява підписана представником Публічного акціонерного товариства «Київенерго» Жековою Г.І.

Повноваження Жекової Г.І. на підписання позовної заяви від імені Публічного акціонерного товариства «Київенерго» підтверджуються довіреністю №17072011 від 20.07.2017 (копія додана до позовної заяви) за підписом генерального директора ПАТ «Київенерго» Фоменка О.В.

Отже, позивачем належним чином було підтверджено повноваження особи, яка підписала позовну заяву - Жекової Г.І.

Водночас, суд фактично повернув позовну заяву з тих підстав, що позивачем не надано підтвердження повноважень особи, що видала вказану довіреність, тобто генерального директора ПАТ «Київенерго».

Такі висновки не відповідають положенням пункту 1 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній станом на дату прийняття оскарженої ухвали.

Колегія суддів зазначає, що інформація про керівника, який представляє інтереси підприємства без довіреності, міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є загальнодоступною та могла, у випадку виникнення у суду будь-яких сумнівів щодо її достовірності, бути перевірена судом першої інстанції самостійно.

Поруч із цим слід зазначити, що відповідно до пункту 3.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», положення якої підлягали застосуванню, якщо господарський суд має сумніви стосовно наявності у особи, яка підписала позовну заяву, відповідних повноважень, він у процесі підготовки справи до судового розгляду витребує у позивача докази на підтвердження таких повноважень. У разі їх неподання суд виносить ухвалу про залишення позову без розгляду.

Відтак, у суду першої інстанції були відсутні передбачені пунктом 1 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України підстави для повернення позовної заяви.

Посилання суду першої інстанції на пункт 3 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України як на підставу для повернення позовної заяви також є безпідставними з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України господарський суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Як вбачається із матеріалів справи, в обґрунтування позовної заяви позивачем до неї були додані, зокрема, копія договору від 10.01.1991 №116 з додатками, копія додаткової угоди від 21.12.2009, копія договору від 21.12.2009, копія протоколу розбіжностей до додаткової угоди до договору від 21.12.2009, копія статуту ПАТ «Київенерго».

Вказані документи були засвідчені печаткою Департаменту з правового забезпечення продажу СВП «Київська енергопостачальна компанія» ПАТ «Київенерго» з відміткою «копія відповідає оригіналу».

Відповідно до частини 2, 3 статті 36 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній станом на дату прийняття оскарженої ухвали, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

За змістом положень пункту 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», які підлягали застосуванню станом на дату прийняття оскарженої ухвали суду, подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки (за її наявності).

Якщо подані копії документів, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів, викликають сумніви, господарський суд може витребувати оригінали цих документів, у тому числі для огляду в судовому засіданні з наступним поверненням цих оригіналів особі, яка їх подала. Для перевірки достовірності поданих суду документів може бути призначено судову експертизу.

У випадку коли копії документів не засвідчені належним чином, але господарським судом при дослідженні витребуваних оригіналів документів з'ясовано відповідність копій цим оригіналам, то суд долучає копії до матеріалів справи, зазначивши про таку відповідність в описовій частині рішення або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Відтак, оскільки додані до позовної заяви документи були завірені печаткою позивача, а також враховуючи, що суд станом на дату прийняття оскарженої ухвали не був позбавлений можливості витребувати оригінали цих документів у випадку виникнення у нього сумнівів щодо їх належності, а позивач, у свою чергу, подавати належним чином засвідчені копії документів до закінчення розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку, що у суду першої інстанції були відсутні передбачені пунктом 3 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України підстави для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду з мотивів їх неналежного засвідчення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позивачу позовної заяви без розгляду на підставі пунктів 1, 3 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, а тому оскаржена ухвала підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній станом на дату прийняття даної постанови, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній станом на дату прийняття даної постанови, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго» обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі №910/22735/17 підлягає скасуванню, а справа, у відповідності до положень частини 3 статті 271 Господарського процесуального кодексу України, передачі на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Водночас, виходячи зі змісту норм статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом даної апеляційної скарги, повинен здійснюватися за результатами розгляду справи по суті згідно із загальними правилами вказаної статті.

Керуючись статтями 129, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 280, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі №910/22735/17 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі №910/22735/17 скасувати.

Матеріали справи №910/22735/17 передати на розгляд Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 19.02.2018.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді Б.В. Отрюх

А.І. Тищенко