ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2018м. ДніпроСправа № 904/10101/17
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудовська І.А.

за участю секретаря судового засідання Кандиби Н.В.

У справі:

за позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

до Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі", м. Кам'янське, Дніпропетровської області

про стягнення 877 087 грн. 89 коп.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №16/2017 від 15.05.2017р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №00.01.0237 від 18.10.2017р.

Суть спору:

Приватне акціонерне товариство "Дніпровська теплоелектроцентраль" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі" (далі - відповідач) про стягнення 171 040,91 грн. - основної заборгованості, 23 590,30 грн. - 3 % річних, 50481,15 грн. - штрафу 7 %, 352 213,09 грн. - пені, 279 762,44 грн. - інфляційних втрат та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору надання послуг з підготовки підживлювальної та технічної води № 15/ВОД від 30.12.2014 р. в частині повного та своєчасного розрахунку вартості наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2017 р. по справі № 904/10101/17 порушено провадження і розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 21.12.2017 р.

Згідно з пунктом 9 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відтак, з 21.12.2017 року вказана справа розглядалась за правилами Господарського процесуального кодексу України зі стадії відкриття провадження у справі (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII).

У зв'язку зі складністю та категорією даної справи, подальший її розгляд відбувся за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2017 р. в порядку п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.01.2018 р.

В судовому засіданні 25.01.2018 р. оголошено перерву до 06.02.2018 р.

Представник позивача у судовому засіданні надав відповідь на відзив, в якій повідомив суд, про сплату відповідачем основної заборгованості у сумі 171 040,91 грн. та заперечував проти клопотання відповідача про зменшення до 10 % розміру пені, штрафу, а також просив суд відмовити в клопотанні щодо відстрочення виконання рішення суду. Позовні вимоги підтримав в частині стягнення з відповідача суми 23 590,30 грн. - 3 % річних, 50481,15 грн. - штрафу 7 %, 352 213,09 грн. пені, та 279 762,44 грн. - інфляційних втрат.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову з підстав викладених у відзиві на позов та просив зменшити до 10 % нарахованих відповідачу пені та штрафу. Також у відзиві на позов відповідач просив суд відстрочити виконання рішення суду.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 06.02.2018 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.12.2014 року між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) укладений Договір надання послуг з підготовки підживлювальної та технічної води № 15/ВОД (далі - Договір), за умов п. 1.1. якого виконавець зобовязується надати замовнику послуги з підготовки та передачі в теплову мережу замовника підживлювальної води, а замовник зобовязується прийняти підживлювальну воду та сплатити вартість послуг з її підготовки та передачі.

В період з 01 січня 2015 року по 28 лютого 2015 року, виконавець передає замовнику підживлювальну воду в обсязі 191160,0 т., в тому числі по місяцях: січень 100 440,0 т., лютий 90 720,0 т. (п. 2.1. Договору).

Відповідно до п. 2.5. Договору передача підживлювальної води щомісячно оформлюється актом приймання передачі (надання послуг), який складається на підставі акту встановлення загальної кількості підживлювальної та технічної води. Зазначений акт є підставою для здійснення розрахунків за надані послуги.

В силу вимог п. 3.3. Договору загальна вартість Договору складає 919 479,60 грн. включно з ПДВ 20 %.

Згідно п.п. 3.5., 3.6. Договору оплата вартості послуг здійснюється на підставі рахунків, які надаються виконавцем. Оплата послуг по підготовці та передачі підживлювальної води здійснюється виключно грошовими коштами наступним шляхом: - 10 % вартості місячного обсягу підживлювальної води в якості попередньої оплати до 5-го числа кожного розрахункового місяця; - залишок вартості місячного обсягу підживлювальної води рівномірними частинами протягом місяця, але в будь - якому випадку не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. Остаточний розрахунок за надану послугу по підготовці та передачі замовнику підживлювальної води здійснюється після підписання сторонами акту прийому-передачі підживлювальної води, акт приймання-передачі складається в порядку, передбаченому Технічною угодою.

Відповідно до п. 4.4.2. Договору замовник зобовязаний сплатити виконавцю, в порядку та на умовах даного Договору, вартість послуг по підготовці та передачі підживлювальної та технічної води.

На виконання умов Договору позивачем надано відповідачу послуги з підготовки та передачі технічної води в теплову мережу на загальну суму 721 159,20 грн., що підтверджується актами здачі - приймання робіт (надання послуг): № 4 від 31.01.2015 р. та № 7 від 28.02.2015 р. та рахунками на оплату: № 18 від 04.02.2015 р. та № 33 від 05.03.2015 р., копії яких долучено до матеріалів справи.

Відповідач свої зобов'язання за Договором у повному обсязі не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем зі сплати вартості за надані послуги на суму 171 040,91 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України, який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 Господарського кодексу України).

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного процесуального кодексу України).

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 171 040,91 грн.

В процесі розгляду даної справи відповідачем проведено погашення заборгованості за надані послуги у сумі 171 040,91 грн. Дана обставина підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 961 від 24.01.2018 р. - а.с. 92 (тобто після подачі позову до суду 05.12.2017 р.)

Вище викладене дає суду підстави для висновку, що в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 171 040,91 грн. між сторонами відсутній предмет спору, а тому провадження в цій частині підлягає закриттю в порядку п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Водночас, порушення зобовязання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За вимогами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки. Договірна неустойка встановлюється за згодою сторін, тобто її розмір та умови застосування визначаються виключно на їх власний розсуд.

Відповідно до статті 549 названого Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Пунктом 5.1. Договору встановлено, що у разі прострочення оплати вартості послуг, замовник сплачує виконавцю, окрім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу. При цьому, нарахування пені за даним пунктом не припиняється через шість місяців від дня коли зобовязання мало бути виконано та здійснюється виконавцем за весь час прострочення замовником виконання грошового зобовязання і до повного погашення ним заборгованості.

У разі прострочення сплати вартості послуг з підготовки підживлювальної та технічної води, понад тридцять календарних днів, замовник сплачує виконавцю, окрім суми заборгованості, додатково штраф в розмірі 7 % від простроченої суми (п. 5.2. Договору).

На підставі п.п. 5.1, 5.2. Договору позивачем нараховано відповідачу до сплати: пеню в розмірі 352 213,09 грн. (за період з 16.02.2015 р. - по 19.10.2017 р.) та штрафу 7 % в розмірі 50 481,15 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань по Договору, позивачем відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано до сплати відповідачу: 3 % річних в сумі 23 590,30 грн. (за період з 16.02.2015 р. - по 19.10.2017 р.) та інфляційних втрат в сумі 279 762,44 грн. (за період з лютого 2015 р. по вересень 2017 р.)

Перевіривши здійснені позивачем нарахування розміру пені, штрафу 7%, 3 % річних та інфляційних втрат, суд визнає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач у відзиві на позов просить зменшити розмір пені та штрафу до 10% від заявлених сум.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Проаналізувавши надані сторонами докази, суд звертає увагу, що відповідачем не в достатньому обсязі обґрунтовано обставин винятковості випадку порушення замовником зобов'язання за Договором, а також невідповідності розміру стягуваних штрафних санкцій (штрафу, пені) таким наслідкам, тому суд відмовляє відповідачу у зменшенні розміру пені та штрафу до 10 %.

Щодо заяви відповідача про відстрочку виконання рішення до травня 2018 року, суд, не вбачає підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 239 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Суд зазначає, що відповідачем не доведено суду виняткових обставин, що можуть бути підставами для відстрочки виконання рішення суду, зокрема, наявності доказів, що підтверджують неможливість виконання рішення суду, а також не надано доказів можливості фактичного виконання рішення у даній справі у випадку задоволення судом клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення суду.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ч.1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 23 590,30 грн. - 3 % річних, 50481,15 грн. - штрафу 7 %, 352 213,09 грн. - пені, 279 762,44 грн. - інфляційних втрат.

Судовий збір, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Закрити провадження в частині в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 171 040,91 грн. відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Стягнути з Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі" (51914, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Тритузна, буд. 168; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Заводська, 2; ) 23 590,30 грн. (двадцять три тисячі п'ятсот дев'яносто грн. 30 коп.) - 3 % річних, 50481,15 грн. (п'ятдесят тисяч чотириста вісімдесят одна грн. 15 коп.) штрафу 7 %, 352 213,09 грн. (триста п'ятдесят дві тисячі двісті тринадцять грн. 09 коп.) пені, 279 762,44 грн. (двісті сімдесят дев'ять тисяч сімсот шістдесят дві грн. 44 коп.) інфляційних втрат, 13 156,31 грн. (тринадцять тисяч сто п'ятдесят шість грн. 31 коп.) судового збору, про що видати наказ.

В заяві відповідача щодо відстрочення виконання судового рішення - відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_3

Дата підписання рішення, оформленого відповідно до статті 238 ГПК України " 12 " лютого 2018 р.