КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2018 р. Справа№ 910/9955/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тищенко О.В.

Тарасенко К.В.

за участю секретаря судового засідання Каніковського А.О.

за участю представників:

від позивача (стягувача): не з'явився

від відповідача (боржника): не з'явився

від органу державної виконавчої служби: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс"

на ухвалу господарського суду міста Києва

від 13.12.2017

у справі №910/9955/16 (суддя Князьков В.В.)

за скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві з виконання наказу суду від 28.09.2016 у справі №910/9955/16

за позовом Корпорації "УКРВТОРРЕСУРСИ"

до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс"

про стягнення 498192,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.12.2017 відмовлено у задоволенні скарги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" на дії виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Городньої Ганни Юріївни у виконавчому провадженні №54697611 в межах зведеного виконавчого провадження №54963000.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 13.12.2017 у справі №910/9955/16 та повернути справу на новий розгляд.

Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що судом першої інстанції, надаючи оцінку твердженням скаржника про втручання державного виконавця в роботу автоматизованої системи виконавчого провадження, не враховано положень пункту 9 розділу ІІІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження. Надаючи оцінку твердженням скаржника про порушення державним виконавцем порядку накладення арешту та стягнення грошових коштів боржника, судом не враховано положень частини першої ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження". Скаржник вказує про порушення державним виконавцем строків надсилання боржнику платіжної вимоги на примусове списання коштів, порушення строків повернення боржнику надмірно стягнутих коштів, порушення строків винесення постанови про зняття арешту та зазначає, що вказані дії є втручанням державного виконавця в господарську діяльність підприємства.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" на ухвалу господарського суду міста Києва від 13.12.2017 у справі №910/9955/16; призначено справу до розгляду на 06.02.2018.

В судове засідання апеляційної інстанції 06.02.2018 уповноважені представники учасників справи не з'явились.

Оскільки явка представників учасників справи у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення учасників справи про місце, дату та час судового розгляду, апеляційний суд визнав можливим розглядати апеляційну скаргу у відсутність представників учасників справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.06.2016 позовні вимоги Корпорації "УКРВТОРРЕСУРСИ" задоволено, стягнуто з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" основний борг у розмірі 451504,25 грн., інфляційні у розмірі 36482,66 грн., 3% річних у розмірі 10205,23 грн. та судовий збір у розмірі 7472,88 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2016 рішення господарського суду міста Києва від 29.06.2016 залишено без змін.

28.09.2016 на виконання рішення суду від 29.06.2016, яке набрало законної сили 13.09.2016, господарським судом міста Києва видано наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.11.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2016 залишено без змін.

08.11.2017 Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" подано до суду скаргу на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Городньої Ганни Юріївни у виконавчому провадженні №54697611.

В обґрунтування поданої скарги боржник посилався на порушення державним виконавцем передбаченого законом порядку здійснення виконавчих дій, у тому числі порядку списання грошових коштів з рахунку боржника, а також недотримання виконавцем права сторін виконавчого провадження на укладення мирової угоди.

24.11.2017 скаржником подано до суду першої інстанції уточнення до скарги на дії державного виконавця від 08.11.2017, в яких боржник уточнив заявлені у скарзі вимоги, а саме: просив суд визнати незаконними дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Городньої Ганни Юріївни у виконавчому провадженні №54697611 в межах зведеного виконавчого провадження №54963000, які полягають у наступному:

- втручанні в роботу автоматизованої системи виконавчого провадження;

- позбавленні боржника та стягувача права на укладення мирової угоди на будь-якій стадії виконавчого провадження;

- стягненні коштів з рахунків боржника без винесення постанови про стягнення коштів;

- неповерненні надмірно стягнутих грошових коштів в сумі 137426,03 грн.;

- систематичного порушення процесуальних строків вчинення процесуальних дій;

- перевищенні службових повноважень з метою перешкоджання господарській діяльності боржника.

Під час розгляду скарги в суді першої інстанції від органу державної виконавчої служби надійшла постанова державного виконавця від 08.11.2017 про закінчення виконавчого провадження з виконання наказу суду від 28.09.2019 у справі №910/9955/16 у зв'язку з повним та фактичним виконанням судового рішення разом з оригіналом виконавчого документу.

11.12.2017 державним виконавцем подано до суду письмові заперечення по суті скарги, в яких вказано, що рішення суду було виконано у повному обсязі в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». За твердженнями державного виконавця, грошові кошти були списані з рахунку боржника в межах зведеного виконавчого провадження на підставі відповідних платіжних вимог виконавця, при цьому, надмірно стягнуті кошті були повернуті боржнику.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на час звернення боржника зі скаргою на дії державного виконавця) скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Як вірно зазначив суд першої інстанції скаржником було дотримано процесуальний строк для подання скарги.

За приписами статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на час звернення боржника зі скаргою на дії державного виконавця) рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписом частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Городньої Г.Ю. від 24.11.2016 відкрито виконавче провадження №52966676 з виконання наказу господарського суду міста Києва від 03.11.2016 у справі №910/24980/15 про стягнення з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" грошових коштів в сумі 1859 грн.

Постановою державного виконавця від 08.09.2017 в межах виконавчого провадження №52966676 про стягнення 1859,00 грн. накладено арешт на кошти боржника на його банківських рахунках.

Постановою головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Городньої Г.Ю. від 19.07.2017 відкрито виконавче провадження №54334749 з виконання наказу господарського суду міста Києва від 06.07.2017 у справі №910/2729/17 про стягнення з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" грошових коштів в сумі 317735,04 грн.

Постановою державного виконавця від 06.09.2017 в межах виконавчого провадження №54334749 про стягнення 317735,04 грн. накладено арешт на кошти боржника на його банківських рахунках.

Постановою державного виконавця від 19.10.2017 в межах виконавчого провадження №54334749 про стягнення 317735,04 грн. накладено арешт на майно боржника.

Виконавчі провадження №52966676 та №54334749 були об'єднані у зведене виконавче провадження за №54963000.

14.09.2017 головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бучком В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54697611 з виконання наказу господарського суду міста Києва від 28.09.2016 у справі №910/9955/16 про стягнення з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" грошових коштів в сумі 505665,02 грн.; стягнуто з боржника виконавчий збір в розмірі 50566,50 грн. та витрати виконавчого провадження у розмірі 201,10 грн.

20.10.2017 постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Городньої Г.Ю. виконавче провадження №54697611 приєднано до зведеного виконавчого провадження №54963000.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 14 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (далі - Інструкція), у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об'єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову. У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова.

Отже, винесення державним виконавцем Городньою Г.Ю. постанови про приєднання виконавчого провадження №54697611 до зведеного виконавчого провадження №54963000 відповідає положенням ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції.

Твердження скаржника про втручання державного виконавця до автоматизованої системи виконавчих проваджень є помилковими та безпідставними, оскільки зміна державного виконавця з Бучка В.В. на Городню Г.Ю. відбулась у зв'язку з тим, що виконавець Городня Г.Ю. відкрила перше виконавче провадження щодо боржника, а об'єднанню у зведене провадження підлягають усі виконавчі провадження щодо одного боржника, відкриті в органі державної виконавчої служби.

Щодо тверджень скаржника про порушення державним виконавцем порядку накладення арешту та стягнення грошових коштів боржника, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 2 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено обов'язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В свою чергу, права виконавця закріплено в частині 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», до яких віднесено, у тому числі:

право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком та інші повноваження, передбачені законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (ч. 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

За приписами частин 1, 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця (ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 1 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

З приводу тверджень скаржника про неправомірне списання державним виконавцем грошових коштів з рахунків боржника без винесення постанови про накладення арешту та стягнення грошових коштів, суд апеляційної інстанції зазначає, що за змістом частин 1, 3 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

При цьому, як вірно зазначив суд першої інстанції, виходячи зі змісту статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», накладення арешту на майно, у тому числі грошові кошти, боржника є саме правом державного виконавця, а не його обов'язком.

Крім того, виконавче провадження №54697611 було приєднано до зведеного виконавчого провадження №54963000, в межах якого постановами від 06.09.2017, 08.09.2017 та від 19.10.2017 було накладено арешти на грошові кошти та майно боржника.

За приписами статті 1071 Цивільного кодексу України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Матеріали справи свідчать, що 20.10.2017 державним виконавцем було направлено до банківських установ, в яких боржником відкрито банківські рахунки, платіжні вимоги на загальну суму 908684,97.

Зі змісту вказаних платіжних вимог вбачається, що примусове списання грошових коштів з банківських рахунків божника було ініційовано державним виконавцем на підставі статті 1071 Цивільного кодексу України та відповідно до статей 3, 18, 48, 52, 56 Закону України «Про виконавче провадження» з примусового виконання зведеного виконавчого провадження №54963000, до якого входять виконавчі провадження №52966676, №54334749 та №54697611 про стягнення з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" заборгованості з урахуванням виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій на загальну суму 908684,97 грн.

За розпорядженнями державного виконавця від 01.11.2017 грошові кошти, які надійшли на рахунок органу державної виконавчої служби, були перераховані за належністю, з яких у виконавчому провадженні №54334749: 505665,02 грн. - на рахунок стягувача (платіжне доручення №14235 від 06.11.2017); 50566,50 грн. - на спеціальний рахунок виконавчого збору (платіжне доручення №14236 від 06.11.2017); 201,10 грн. - на спеціальний рахунок витрат на проведення виконавчих дій (платіжні доручення №14237 від 06.11.2017, №1255 від 06.11.2017).

Щодо тверджень скаржника про надмірне стягнення державним виконавцем грошових коштів в сумі 137426,03 грн., колегією суддів встановлено, 21.11.2017 були повернуті надмірно стягнуті грошові кошти в сумі 137626,81 грн., що підтверджується платіжним дорученням №15953 від 21.11.2017.

08.11.2017 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №54697611 з виконання наказу суду від 28.09.2019 у справі №910/9955/16 у зв'язку з повним та фактичним виконанням судового рішення.

08.11.2017 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №54334749 з виконання наказу суду від 06.07.2017 у справі №910/2729/17 у зв'язку з повним та фактичним виконанням судового рішення, якою припинено чинність арешту майна та коштів боржника та скасовані заходи примусового виконання рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Городньою Г.Ю. при здійсненні виконавчого провадження №54697611 в межах зведеного виконавчого провадження №54963000 у встановленому порядку вчинено виконавчі дії, спрямовані на повне виконання судового рішення, а тому відсутні підстави для визнання незаконними (неправомірними) дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві з виконання наказу суду від 28.09.2016 у справі №910/9955/16.

Разом з тим, в межах зазначених у скарзі Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві з виконання наказу суду від 28.09.2016 у справі №910/9955/16 порушень, колегією суддів встановлено порушення державним виконавцем процесуального строку щодо винесення постанови про зняття арешту та повернення державним виконавцем надмірно стягнутих коштів, що вказує на бездіяльність державного виконавця в період з 30.10.2017 по 07.11.2017 та з 30.10.2017 по 20.11.2017 відповідно.

При цьому, колегія суддів зазначає, що дане порушення не впливає на результат розгляду скарги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" на дії державного виконавця, оскільки встановлені судом порушення процесуального строку вказують саме на бездіяльність державного виконавця у відповідний період, що не було предметом розгляду даної скарги (у скарзі боржник просив визнати незаконними дії державного виконавця).

Також колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника про втручання державного виконавця в господарську діяльність підприємства, оскільки боржником не конкретизовано, яким чином боржнику були створені перешкоди у здійсненні господарської діяльності внаслідок зазначеним останнім порушень державного виконавця.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про безпідставність доводів скаржника про порушення виконавцем права сторін виконавчого провадження укласти мирову угоду, з огляду на те, що законом не передбачено підстав та обов'язку державного виконавця зупинити або закінчити виконавчі дії у випадку подання сторонами мирової угоди, яка не затверджена судом.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс", викладені у скарзі на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві з виконання наказу суду від 28.09.2016 у справі №910/9955/16, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв ухвалу з додержанням норм чинного законодавства, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування чи зміни оскаржуваної ухвали суду не вбачається.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 129, 255, 269, 275, 276, 281 - 284, 339 - 344 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" залишити без задоволення, ухвалу господарського суду міста Києва від 13.12.2017 у справі №910/9955/16 - без змін.

Матеріали справи №910/9955/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді О.В. Тищенко

К.В. Тарасенко

(повний текст постанови складено 08.02.2018)