Суд
УХВАЛА

09 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 909/342/17

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Міщенко І.С.

перевіривши матеріали касаційної скарги фізичної особи-підприємця Матяша Володимира Васильовича

на постанову Львівського апеляційного господарського суду у складі Данко Л.С. - головуючий, Марко Р.І., Орищин Г.В. від 13 вересня 2017 року та рішення Господарського суду Івано-Франківської області у складі Шкіндер П.А. від 24 травня 2017 року

за позовом приватного підприємства "Евентус-Білд"

до фізичної особи-підприємця Матяша Володимира Васильовича

про стягнення 193 751, 19 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Матяш Володимир Васильович 13 жовтня 2017 року звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на судові рішення у даній справі, при цьому провадження за касаційною скаргою заявника у Вищому господарському суді України порушено не було. Крім цього, скаржником заявлено також клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження та про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень.

Вказану скаргу разом зі справою № 909/342/17 на виконання Розпорядження керівника апарату Вищого господарського суду України від 15 грудня 2017 року № 38-р передано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

За приписами підпункту 11 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам Розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року) Суд зазначає, що подана скарга не відповідає усім вимогам, що до неї ставились чинним на час звернення процесуальним законом з огляду на таке.

Згідно з частиною 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року), якою встановлено вимоги до форми та змісту касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" № 3674 - VI.

За приписами статті 4 Закону України № 3674 - VI (в редакції чинній на час звернення з даною скаргою) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору складала 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

При цьому за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складала 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки заявлені позивачем вимоги є майновими, а саме стягнення коштів у сумі 193 751, 19 грн. сумою судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви і була сплачена позивачем є 2 906, 27 грн., а тому належний розмір судового збору для касаційного оскарження судових рішень, що були винесені за результатами перегляду таких вимог є 3 487, 52 грн. (120% * 2 906, 27 грн.).

Таким чином, долучене до матеріалів касаційної скарги платіжне доручення № 3463 від 12 жовтня 2017 року на суму 3 039, 91 грн. не є належним доказом виконання вимог Закону № 3674 - VI, розмір недоплаченої суми становить 447, 61 грн.

Враховуючи наведене та керуючись приписами статті 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги фізичної особи-підприємця Матяша Володимира Васильовича без руху з наданням строку для усунення виявлених недоліків.

Належні платіжні реквізити для сплати невистачаючої суми:

отримувач коштів:УК у Печерському районі
код отримувача (код за ЄДРПОУ):38004897
банк отримувача:ГУ ДКСУ у м.Києві
код банку отримувача820019
рахунок отримувача0007
код класифікації доходів бюджету22030102 Судовий збір (Верховний Суд, 055)

Суд зазначає, що питання про поновлення пропущеного строку касаційного оскарження та зупинення виконання оскаржуваних судових рішень буде розглянуто за наслідками виконання цієї ухвали.

За таких обставин, керуючись пунктом 11 пункту 1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтею 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ), статтями 107 - 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року), Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Матяша Володимира Васильовича на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13 вересня 2017 року та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24 травня 2017 року № 909/342/17 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк, тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків скарги.

Суддя Верховного Суду Міщенко І.С.