ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року м. ОдесаСправа № 915/987/17
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.

секретар судового засідання Федорончук Д.О.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (за довіреністю), ОСОБА_2 (за довіреністю),

від відповідача ОСОБА_3 (за ордером),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Херсонського морського порту)

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.12.2017

у справі № 915/987/17

за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Херсонського морського порту)

до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон»

про стягнення заборгованості 2 598,91 грн.

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2017 року Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Херсонського морського порту) (далі Адміністрація, позивач) звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» (далі Товариство, відповідач) про стягнення заборгованості за договором про агентське обслуговування суден від 04.02.2014 №30-П-ХЕФ-14 в сумі 2 598,91 грн. та 1 600,00 грн. судового збору.

Позов обґрунтований тим, що проходження суден відповідача до терміналів ТОВ СП «Нібулон» неможливе без проходження через акваторію морського порту Херсон транзитом та Херсонським морським каналом. Позивачем зазначено, що в порушення п.3.6 Договору ТОВ СП «Нібулон» з липня 2014 року припинив надавати заявки на виписку дисбурсментських рахунків по нарахуванню портових зборів, зборів і плат та інших наданих послуг незважаючи на той факт, що судна відповідача продовжують проходити через акваторію порту Херсон транзитом. Позивачем також зазначено, що згідно даних з журналу реєстрації виходів служби капітана морського порту Херсон, 25.09.2014 за номером приходу 1002 зареєстровано судно «Прибужанівський» з баржею НБЛ-014, тип судна буксир, час приходу 16:35, час оформлення виходу 18:00. Згідно даних з журналу реєстрації приходів служби капітана морського порту Херсон, 28.09.2014 за номером приходу 1044 зареєстровано судно «Прибужанівський» з баржею НБЛ-014, тип судна буксир, час приходу 15:40, час оформлення приходу 16:00. На виконання умов Договору та положень пунктів 2.7, 3.1, 3.2 Порядку справляння та розміри ставок портових зборів, що затверджений наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 №316 «Про портові збори», Адміністрацією виставлено рахунки на сплату корабельного та канального збору від 26.09.2014 на суму 1 301,21 грн. та №6206 від 29.09.2014 на суму 1 297,70 грн. Вказані рахунки та акти підписані та скріплені печаткою надіслані на електрону пошту та факс відповідача, а потім в двох примірниках відправлені для підписання на адресу відповідача. В порушення умов Договору ТОВ СП «Нібулон» не повернуто ОСОБА_4 виконаних робіт, не надано зауважень щодо нарахування зборів та не сплачено нараховані Адміністрацією портові збори (корабельний та канальний) згідно виставлених рахунків.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 13.12.2017 (суддя Мавродієва М.В.) в задоволені позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позовні вимоги щодо стягнення канального збору не підлягають задоволенню, оскільки канальний збір справляється на користь власника каналу. Так, відповідно до п. п.9 Наказу Міністерства транспорту та зв'язку «Щодо удосконалення функціонування державної системи забезпечення безпеки судноплавства» від 18.09.2006 № 945 ДП «Дельта-лоцман», а не позивач, прийняло на баланс гідротехнічні споруди Бузько-Дніпровсько-лиманський та Херсонський морські канали, по одному з яких проходило судно «Прибужанівський» з баржею НБЛ-014. Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення корабельного збору, суд першої інстанції врахував, що зазначені в позові судна не швартувались до причалу та не ставали на якір в акваторії порту Херсон, а проходили морський порт Херсон «транзитом» та рухались по судовому каналу.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Адміністрація звернулась до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила рішення скасувати, увалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано ототожнює поняття «вхід в акваторію морського порту» та «вихід з акваторії морського порту», «заходження в морський порт» з поняттям «вихід судна», «прихід судна» та приходить до безпідставного висновку, що лише у випадках постановки на якір та швартування судна до причалу відбувається вхід в акваторію морського порту і лише у разі відправлення від причалу або з якірної стоянки відбувається вихід з акваторії морського порту. На думку скаржника, подібне трактування суперечить постанові КМУ від 27.12.2008 №1132 «Про межі акваторії морського порту Херсон» де чітко визначено, що акваторія включає. В оскарженому рішенні суд зазначає: «Судна ТОВ СП «Нібулон» проходили морський порт Херсон «транзитом» та рухались по Судовому каналу.» Проте, якими саме доказами та документами це підтверджується не зазначено. Відповідачем не надано жодного належного доказу, який би підтверджував факт руху суден саме судовим ходом чи взагалі його наявності акваторії морського порту Херсон з зазначенням координат та розташування. Так, апелянт вважає, що порядком не передбачено звільнення від сплати корабельного збору у разі руху судна транзитом або судовим ходом.

Стосовно канального збору, апелянт зазначив, що підхідний канал до Херсонського морського порту (річкова частина) за проходження кого нарахований канальний збір відповідачу, включений до акваторії морського порту Херсон постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2008 №1132 «Про межі акваторії морського порту Херсон».

Відповідно до реєстру гідротехнічних споруд морських портів України власником (балансоутримувачем) підхідного каналу (річкова частина) до Херсонського морського порту є ДП «АМПУ», а експлуатуючою організацією є Херсонська філія ДП «АМПУ» (Адміністрація морського порту Херсон), що підтверджується довідкою про включення ГСТ до бази даних гідротехнічних споруд від 02.12.2015 №104-4-268-15 та свідоцтвом про придатність гідротехнічної споруди до експлуатації 28.11.2016 №СП-22-107.1-4-138-15.

30.01.2018 до суду апеляційної інстанції від Товариства надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає, що Адміністрація заявила позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми боргу за прохід суднами по морському каналу, який їй не належить. Також, відповідач вважає, що позивачем не надано належних доказів суду надання послуг за договором 04.02.2014 №30-П-ХЕФ-14, доказів складання та надсилання актів виконаних робіт (послуг) та доказів на підтвердження здійснення відповідачем замовлення.

Разом з відзивом на апеляційну скаргу до Одеського апеляційного господарського суду відповідач надав додаткові документів, ідентичні тим, які вже містять матеріали даної справи, у звязку з чим, в судовому засіданні 14.02.2018 судова колегія повернула ТОВ СП «Нібулон» вказані додаткові документи.

В судовому засіданні 14.02.2018 представники позивача підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити останню.

Представник відповідача в судовому засіданні 14.02.2018 заперечувала проти апеляційної скарги та просила суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 04.02.2014 між ДП «АМПУ» в особі ХФ ДП «АМПУ» (Адміністрації Херсонського МП) (Адміністрація) та ТОВ СП «Нібулон» (ОСОБА_4) укладено Договір про агентське обслуговування суден від №30-П-ХЕФ-14, зі змінами відповідно до Додаткової угоди №1 від 18.03.2014 та Додаткової угоди №2 від 30.12.2014 (а.с.13-19).

Згідно Розділу 1 Договору даний договір визначає порядок взаємовідносин між адміністрацією та агентом у разі здійснення агентом обслуговування суден, як під іноземним прапором, так і під Державним прапором України, які заходитимуть до акваторії морського порту Херсон або проходитимуть через акваторію морського порту транзитом.

Адміністрація обслуговує судна в порядку, передбаченому Зводом Звичаїв Херсонського морського порту, Обов'язковими постановами Херсонського морського порту, Законом України «Про морські порти України» та іншими нормативно-правовими актами (п. 2.1. Договору).

В пункті 2.3. Договору до обов'язків адміністрації віднесено нарахування та стягнення, згідно чинного законодавства України, портових зборів, зборів та плати з суден, що плавають під Державним прапором України та іноземним прапором і заходитимуть до акваторії морського порту Херсон, або проходитимуть через акваторію морського порту Херсон транзитом.

Відповідно до пункту 2.10. Договору адміністрація надає агенту у відповідності до 4.1., 4.2. і 4.3. Розділу 4 Договору, рахунки за нараховані портові збори, збори і плати, а також рахунки та інші необхідні документи за послуги, що надаються адміністрацією суднам відповідача.

ТОВ СП «Нібулон» зобов'язано подавати у відділ зборів і доходів адміністрації заявки та завірені копії обмірних свідоцтв, класифікаційних свідоцтв судна на виписку дисбурсментських рахунків по нарахуванню портових зборів, зборів і плат та інших наданих послуг (п. 3.6. Договору).

Відповідно до п. 3.20 Договору агент зобов'язаний підписати надані адміністрацією ОСОБА_4 виконаних робіт (надання послуг), скріпити печаткою та повернути адміністрації по одному примірнику таких ОСОБА_4 у строк протягом п'яти банківських днів з дати отримання ОСОБА_4 виконання робіт (надання послуг) агентом під підпис, або у строк десяти банківських днів з дати відправлення ОСОБА_4 поштою на адресу відправника. У випадку відмови від підписання, неповернення таких ОСОБА_4 виконаних робіт (надання послуг) протягом десяти банківських днів від дати надсилання адміністрацією/або протягом п'яти банківських днів з дати отримання під підпис представником агента, вважається, що ОСОБА_4 є погодженими Сторонами та надані послуги підлягають сплаті.

Пунктом 4.3 Договору визначені послуги адміністрації, які надаються за письмовою заявкою агента та оплачуються агентом згідно, діючих на момент надання цих послуг, тарифів адміністрації.

Отже, предметом договору №30-П-ХЕФ-14 від 04.02.2014 є встановлення взаємовідносин між Адміністрацією (позивач) та Агентом (відповідач) у разі здійснення Агентом обслуговування суден, які заходитимуть до акваторії морського порту Херсон або проходитимуть через акваторію морського порту Херсон транзитом.

Пунктом 2.4. Договору сторони дійшли згоди, що адміністрація надає послуги за письмовою заявою і з оплатою за рахунок агента за тарифами, які діють в адміністрації на момент надання цих послуг.

Тобто, умовою, за якою можливе надання послуг за договором №30-П-ХЕФ-14 від 04.02.2014 є надання відповідачем заявки на надання відповідних послуг за договором.

У своїх письмових поясненнях позивач зазначає, що рахунки та акти сформовано на підставі сканованих заявок, отриманих від відповідача на електронну адресу , до провідного інженера відділу зборів та доходів. Відомості щодо дати надходження заявок та їх адресата відсутні у звязку з компютерною вірусною атакою «Petya A» на ХФ ДП «АМПУ» (Адміністрацію Херсонського МП) 27.06.2017, що знищила бази даних Філії та відповідну інформацію.

На підтвердження надходження на електронну пошту позивача заявок відповідача позивачем надані скановані копії заявок (без дати та без номера), на яких стоїть підпис від імені заступника генерального директора з безпеки судноходу ТОВ СП «Нібулон» ОСОБА_4

Разом з тим, у своїх письмових поясненнях від 11.12.2017 ОСОБА_4 зазначив, що не здійснював підписання вказаних заявок.

Крім того, у позовній заяві позивач сам зазначає, що заявки з боку ТОВ СП «Нібулон» перестали надходити з липня 2014 року.

Також, у письмових поясненнях відповідача від 13.12.2017 зазначено, що жодних заявок на надання послуг, обумовлених Договором №30-П-ХЕФ-14 від 04.02.2014, ТОВ СП «Нібулон» не надавало та на електронну адресу позивача не направлялись. Відповідач також зазначає, що акти виконаних робіт та рахунки від позивача не отримував, що підтверджується довідкою начальника служби системного адміністрування ТОВ СП «Нібулон» від 11.12.2017, відповідно до якої в період з 01.07.2014 по 31.12.2014 відсутній факт передачі даних в електронному вигляді між електронними адресами , та . Також відповідачем надана довідка від 11.12.2017, відповідно до якої у період з 01.09.2014 по 30.09.2014 в журналі реєстрації вихідної кореспонденції, що ведеться в електронній базі СЕД «Мегаполіс» (через яку проходить реєстрацію вся вихідна кореспонденція ТОВ СП «Нібулон») відсутні записи про реєстрацію вихідних листів щодо оплати транзитного проходження акваторії суден Буксир «Прибужанівський» з баржею НБЛ-014 (25.09.2014).

Приймаючи до уваги викладене, судова колегія не приймає до уваги пояснення представника позивача стосовно надходження на його електронну адресу заявок відповідача, оскільки вони недоведені належними доказами.

Так, господарський договір, як головна підстава виникнення договірних відносин, є основною правовою формою організації економічних відносин між рівноправними субєктами господарювання, при цьому, договір не є первинним документом, оскільки він свідчить лише про намір вчинити будь-які дії, але не підтверджує факт їх здійснення.

Відповідно до п.п.2.1, 2.2. 2.4, 2.5 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 (із змінами та доповненнями) (надалі - Положення), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. Первинні документи повинні мати такі обовязкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

До первинних документів, які підтверджують виконання договору або наявність яких є обовязковою, згідно зі змістом договору про надання послуг є акти приймання-передачі наданих послуг, акт виконаних робіт тощо, які свідчать про реальність здійснення операції.

Проте, позивачем до позовної заяви не надано належним чином оформлених відповідних актів наданих послуг хоча б з боку позивача, а також належних доказів направлення актів на адресу ТОВ СП «Нібулон», оскільки додані до позовної заяви докази направлення рахунків (копії фіскальних чеків, списків) не можуть вважатись належними та допустимими доказами, враховуючи, що з цих документів не можливо встановити, які саме акти, та по яким послугам направлялись на адресу ТОВ СП «Нібулон».

Отже, позивачем не надано до суду належних доказів надання послуг за договором №30-П-ХЕФ-14 від 04.02.2014, доказів складання та надіслання актів виконаних робіт (послуг) та доказів в підтвердження здійснення відповідачем замовлення.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги щодо стягнення канального збору задоволенню не підлягають, у звязку з наступним.

Нарахування канального збору здійснено позивачем відповідно до пунктів 3.1., 3.2. Порядку справляння та розміри ставок портових зборів, що затверджений наказом Міністерства інфраструктури України №316 від 27.05.2013 «Про портові збори», (в редакції, що діяла до 04.09.2015 (надалі Порядок №316) за проходження суден Херсонським морським каналом (далі - ХМК).

Згідно пункту 3.2. Порядку №316, нарахування канального збору здійснюється за кожне проходження каналу судном в один кінець і кожне проходження каналу судном транзитом в один кінець за одиницю умовного об'єму судна (за 1 куб. м об'єму судна) за ставками, наведеними в додатку 3 до цього Порядку.

Відповідно п.3.1 Порядку №316, канальний збір за проходження суден каналом Дунай - Чорне море на баровій частині гирла Новостамбульське (Бистре), Бузько-Дніпровсько-лиманським каналом (далі - БДЛК), Херсонським морським каналом (далі - ХМК), Керч-Єнікальським каналом (далі - КЄК) справляється на користь суб'єкта, визначеного пунктом 1.2 розділу 1 цього Порядку.

Відповідно п.1.2 ст.1 Порядку №316 канальний збір справляється на користь власника каналу.

Господарським судом вірно встановлено, що відповідно до Бази даних гідротехнічних споруд Регістра судноплавства України Херсонський морський канал, номер свідоцтва про реєстрацію ГТС СР-104-4-207-13, індивідуальний номер ГТС ГТС-2103, належить філії «Дельта-лоцман» ДП «АМПУ».

Херсонський морський канал (ХМК) місце розташування - Херсонська область, Миколаївська обл., Дніпровський лиман, призначення - підхід до порту Херсон; довжина: 40 000 м; проектна глибина: 8,25 м; номер ГТС-2103, порядковий номер ГТС - Г1АМК029 належить Філія «Дельта-лоцман» ДП «Адміністрація морських портів України» акт приймання - передачі майна від 13.06.2013, розподільчий баланс майна від 13.06.2013 ДП «Адміністрація морських портів України». Інформація розміщена в Реєстрі ГТС морських портів на офіційній сторінці ДП «АМПУ».

Відповідно п.9 Наказу Міністерства транспорту та зв'язку «Щодо удосконалення функціонування державної системи забезпечення безпеки судноплавства» від 18.09.2006 № 945 ДП «Дельта-лоцман» прийняло на баланс гідротехнічні споруди Бузько-Дніпровсько-лиманський та Херсонський морські канали згідно технічних паспортів, що не спростовано позивачем.

Також, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині стягнення корабельного збору не підлягають задоволенню, приймаючи до уваги наступне.

Згідно п.1.3 Порядку №316 портові збори (корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний) справляються в морських портах із суден і плавучих споруд, що плавають під Державним Прапором України та іноземними прапорами, за групами згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Відповідно до п.2.1 Порядку №316 із суден груп А, Б і Г корабельний збір справляється за одиницю умовного об'єму судна (за 1 куб. м об'єму судна) за кожний вхід в акваторію морського порту, операційну акваторію причалу (причалів), а також вихід з акваторії порту, операційної акваторії причалу (причалів) за ставками, наведеними у додатку 2 до цього Порядку.

Ставки корабельного збору для суден у каботажному плаванні застосовуються тільки для суден, що виконують рейси у каботажному плаванні під Державним Прапором України.

Так, позивачем зазначено, що згідно даних з журналу реєстрації виходів служби капітана морського порту Херсон, 25.09.2014 за номером приходу 1002 зареєстровано судно «Прибужанівський» з баржею НБЛ-014, тип судна буксир, час приходу 16:35, час оформлення виходу 18:00. Згідно даних з журналу реєстрації приходів служби капітана морського порту Херсон, 28.09.2014 за номером приходу 1044 зареєстровано судно «Прибужанівський» з баржею НБЛ-014, тип судна буксир, час приходу 15:40, час оформлення приходу 16:00.

На підставі викладеного, позивачем здійснено нарахування корабельного збору за вхід та вихід з акваторії порту суден ТОВ СП «Нібулон».

Проте, господарським судом вірно встановлено, що зазначені в позові судна зареєстровані під прапором України, це надає їм право вільного переміщення по внутрішнім водним шляхам України. Держава прапору вказана в документах на судно.

Відповідно до ст.67 Водного кодексу України внутрішні морські води та територіальне море є внутрішніми водними шляхами загального користування. Перелік внутрішніх водних шляхів, віднесених до категорії судноплавних, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно Постанови КМ України «Про затвердження переліку внутрішніх водних шляхів, що належать до категорії судноплавних» №640 від 12.06.1996 річка Дніпро відноситься до судноплавних внутрішніх водних шляхів.

Зазначені в позові судна не швартувались до причалу та не ставали на якір в акваторії порту Херсон, що підтверджує службова записка Судоходної компанії ТОВ СП «Нібулон».

Позивач доводи відповідача, що судно не здійснювало постановку судна на якір в акваторії порту або швартування судна до причалу, розташованого в акваторії порту, не спростував.

Термін «вхід судна в порт» регулюється нормами міжнародного і національного права, що неможливо ототожнювати з «фактичним перетином координат порту».

Відповідно розділу 2 Конвенції про полегшення міжнародного морського судноплавства 1965 року (Конвенцію прийнято Постановою КМУ №775 від 21.09.1993) прибуття судна - це постановка судна, яке прибуло в порт, на якірну стоянку або біля причалу «час прибуття: час постановки судна, яке прибуло в порт на якірну стоянку або біля причалу».

Аналогічна норма міститься в Наказі Міністерства інфраструктури №430 від 27.06.2013. яким затверджено Порядок оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден у море та оформлення виходу суден із морського порту (надалі - Порядок). Зазначений Порядок розроблений відповідно до Конвенції про полегшення міжнародного морського судноплавства 1965 року (з поправками), статей 78, 90, 91 Кодексу торговельного мореплавства України, статті 14 Закону України «Про морські порти України». Дія цього Порядку поширюється на судна, які заходять у морські порти України (крім морських рибних портів), капітанів морських портів, служби капітанів морських портів під час виконання ними процедур з оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден із морського порту та оформлення виходу суден із морського порту.

Згідно п. 1.2 Порядку, прихід судна - це постановка судна на якір в акваторії порту або швартування судна до причалу, розташованого в акваторії порту, у визначеному адміністрацією морського порту місці; вихід судна це відправлення судна від причалу, розташованого в акваторії порту, або з якірної стоянки в акваторії порту.

Відповідач надав Службову записку керівника Судноплавної компанії ТОВ СП «Нібулон», в якій зазначено, що судна ТОВ СП «Нібулон» не здійснюють вантажні операції в акваторії морського порту Херсон, не здійснюють постановку судна на якір в акваторії порту або швартування судна до причалу, розташованого в акваторії порту.

Відповідно п.п.2 п.1 ст.1 Закону України «Про морські порти України» акваторія морського порту (портова акваторія) - визначена межами частина водного об'єкта (об'єктів), крім суднового ходу, призначена для безпечного підходу, маневрування, стоянки і відходу суден.

З врахуванням визначення терміну «акваторія морського порту» Законом України «Про морські порти України», судна відповідача рухались судновим ходом, який не входить в «акваторію порту» в розумінні Закону України «Про морські порти України» та Порядку №316. Тобто, судна ТОВ СП «Нібулон» проходили морський порт Херсон «транзитом» та рухались по судновому ходу. Протилежних доказів позивач до суду не надав.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта про стягнення канального збору за проходження суднами відповідача через підхідного каналу до Херсонського морського порту (відповідно до Бази даних гідротехнічних споруд, номер свідоцтва про реєстрацію ГТС СР-104-4-268-15, індивідуальний номер ГТС 2174, свідоцтво про придатність гідротехнічної споруди до експлуатації СП-22-107.1-4-138-16 від 28.11.2016), оскільки предметом заявленого позову було стягнення канального збору за проходження суднами відповідача ОСОБА_5 морським каналом (відповідно до Бази даних гідротехнічних споруд, номер свідоцтва про реєстрацію ГТС СР-104-4-207-13, індивідуальний номер ГТС 2103, належить філії «Дельта-лоцман» ДП «АМПУ», акт приймання-передачі від 13.06.2013, розподільчий баланс майна від 13.06.2013).

Також, судова колегія зазначає, що судно відповідача при проходженні по Судновому ходу не здійснювало вхід в морський порт Херсон, не здійснювало вхід в акваторію, відповідно відсутні підстави для нарахування корабельного збору. Сам лише факт руху судна по водній поверхні р. Дніпро не є підставою застосування Порядку № 316, оскільки судно фактично рухалось по Судновому ходу внутрішніх водних шляхів, які є обєктами загального користування.

Отже, наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Перевіряючи, згідно приписів ст.269 ГПК України, справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та встановивши відсутність порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, колегія суддів вважає, що зроблені судом висновки відповідають фактичним обставинам справи, наявним в ній доказам та приписам чинного законодавства.

З огляду на викладене судова колегія не вбачає будь-яких передбачених ст. ст. 277-279 ГПК України правових підстав для скасування рішення місцевого суду.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.12.2017 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Разюк Г.П.

ОСОБА_6