ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

08 лютого 2018 року Справа № 912/3855/17

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., розглянув у підготовчому засіданні матеріали справи № 912/3855/17

за позовом Світловодської міської ради, м. Світловодськ

до відповідача ОСОБА_1 управління Державної фіскальної служби України у Кіровоградській області, м. Кропивницький

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Кіровоградській області, м. Кропивницький

про зняття арешту з майна

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_3, довіреність № б/н від 25.10.17;

від відповідача - ОСОБА_4, довіреність № 36 від 11.01.18;

від третьої особи - ОСОБА_5, довіреність № 17371/03.1-24. від 20.09.2017.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Світловодської міської ради до ОСОБА_1 управління Державної фіскальної служби України у Кіровоградській області про зняття арешту з рухомого та нерухомого майна Світловодської міської ради, накладеного постановою від 29.01.2015 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції Кіровоградської області в межах виконавчих проваджень № 44421457 та № 44421656.

Ухвалою від 02.01.2018 господарський суд прийняв вказану позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрив провадження у справі № 912/3855/17, підготовче засідання призначив на 24.01.2018.

Відповідач 12.01.2018 надав відзив на позов, за змістом якого просить відмовити у задоволенні позову та замінити первісного відповідача на Державну судову адміністрацію та інших осіб, в інтересах яких накладено арешт на майно Світловодської міської ради.

ОСОБА_2 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Кіровоградській області надав пояснення на позовну заяву від 17.01.2018 № 2061 та просить в задоволенні позову про зняття арешту з майна відмовити.

24.01.2018 представник позивача подав суду:

- клопотання № 01-16/12/7 від 23.01.2018 про заміну неналежного відповідача на ОСОБА_2 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Кіровоградській області;

- відповідь на відзив ОСОБА_1 управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області;

- заперечення на письмове пояснення на позовну заяву третьої особи.

Протокольною ухвалою в судовому засіданні 24.01.2018 оголошено перерву до 10:30 08.02.2018 та викликано третю особу і зобов'язано надати суду для огляду виконавчі провадження № 44421656 та № 44421457.

Вимоги ухвали третьою особою виконано.

При розгляді позовних матеріалів та клопотань сторін, господарським судом встановлено, що у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Кіровогардській області на виконанні перебували виконавчі провадження № 44421656 з примусового виконання постанови про накладення штрафу б/н від 30.07.2014, виданої ВПВР УДВС ГУЮ у Кіровоградській області про стягнення з Світловодської міської ради 1360,00 грн на користь держави та № 44421457 з примусового виконання постанови про накладення штрафу від 15.07.2014 б/н, виданої ВПВР УДВС ГУЮ у Кіровоградській області про стягнення з Світловодської міської ради штрафу у сумі 680,00 грн на користь держави.

Зазначені постанови про накладення штрафу на Світловодську міську раду винесено в процесі примусового виконання рішення на підставі якого видано виконавчий лист № 401/4227/13-а від 04.06.2014. Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області про: зобов'язати Світловодську міську раду розглянути на пленарному засіданні заяву ОСОБА_6 від 07.12.2012 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянка площею 0,10 га для будівництва та обслуговування будівлі за адресою м. Світловодськ, вул. Богуна, 11, з подальшою безоплатною передачею у власність земельної ділянки - у місячний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили (ВП №43731916). Саме за невиконання вказаного виконавчого документа державним виконавцем в порядку ст. 75 ЗУ "Про виконавче провадження" винесено постанови про накладення штрафу від 15.07.2014 та 30.07.2014.

У зв'язку з тим, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 401/4227/13-а від 04.06.2014, Світловодського міськрайонного суду на підставі п. 11 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження" (редакція закону, що діяла до 05.10.2016) завершено, про що 15.08.2014 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, а штрафи не стягнено, після завершення виконавчого провадження, постанови про накладення штрафу від 15.07.2014 та від 30.07.2014 виділено в окремі виконавчі провадження в порядку ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження".

В цей же день державним виконавцем за постановами про накладення штрафу відкрито виконавчі провадження про що винесено постанови про відкриття виконавчого провадження.

У зв'язку з тим, що боржником штрафи не сплачено, державним виконавцем 29.01.2015 в порядку ст. 57 ЗУ "Про виконавче провадження" винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Після вжиття заходів примусового характеру встановлено, що у боржника відсутнє майно на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, в зв'язку з чим 05.03.2015 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження", арешт з майна не знято.

Позивач у звязку з тим, що виконавчі провадження повернуто стягувану, просить на підставі зокрема п. 5 ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження" зняти арешт з майна.

Відповідно до ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (п. 1).

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець (п. 2).

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову (п. 4).

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (п. 5).

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 27.08.1976 № 6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" зазначено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

У тих випадках, коли опис проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач притягується відповідна державна податкова інспекція.

Заяви боржників про неправильність включення майна в опис розглядаються в порядку, передбаченому ст. 409 КПК України, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі або в порядку, передбаченому ст. 373 ЦПК України, якщо опис проводився судовим виконавцем.

У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" зазначено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст. 24 ЦПК, ст. 12 ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

У п. 5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено, що відповідно до статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту. Відповідачами у справах за цими позовами є стягувач і боржник, а справи підлягають розглядові за правилами господарського судочинства, якщо вони виникають у цивільних чи господарських правовідносинах і суб'єктний склад сторін у них відповідає вимогам статті 1 ГПК.

Що ж до заперечень проти арешту (опису) майна, які не пов'язані зі спором про право на це майно, а стосуються порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, то їх слід розглядати за правилами статті 121- 2 ГПК.

Відповідно до п. 9.1. цієї Постанови, за змістом цієї статті ГПК скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), і в тому ж складі суду (якщо цьому не перешкоджають об'єктивні обставини, як-от звільнення судді, його захворювання, перебування у відпустці тощо).

Відповідно до ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, перераховані у пунктах 1 - 16 ч. 1 ст. 20 ГПК України.

Кодекс адміністративного судочинства України відповідно до ст. 1 визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Завданням адміністративного судочинства згідно ст. 2 є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно п. 1, 2, 7 ст. 4 КАС України:

1) адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

2) публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

7) суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг;

Відповідно до ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, перераховані у п. 1 12 ч. 1 ст. 19 КАС України.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" Відповідно до частини першої статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених

частиною другою статті 17 Закону України "Про виконавче провадження", крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Частиною четвертою статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом .

У пункті 17 цієї ж постанови зазначено, що судам при розгляді справ з приводу оскарження дій державного виконавця стосовно арешту майна боржника потрібно враховувати, що в межах статті 181 КАС України розглядаються вимоги щодо арешту (опису) майна, які не пов'язані зі спором про право на це майно.

Як вбачається з матеріалів справи, спір щодо права власності на арештоване майна відсутній.

Позов про зняття арешту з майна на підставі ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження" може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. Відповідачами у справі є боржник і особа, в інтересах якої накладено арешт на майно (стягувач). Як третю особу , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

Позивач у даній справі був стороною виконавчого провадження при примусовому виконанні рішення у цивільній справі, а саме боржником, тому у нього відсутнє право звертатися до господарського суду з позовом на підставі зазначеної норми ЗУ «Про виконавче провадження».

У звязку з тим, що виконавчий документ видавався Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області, не можна розглянути скаргу на дії ДВС в порядку господарського судочинства.

Правовідносини сторін не є господарськими. Заміна неналежного відповідача не призведе до захисту прав позивача у даній справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч. 2).

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету (ч. 4).

Таким чином, вимоги позивача слід розглядати за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду з урахуванням ст. 20 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись 185, 231, 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський cуд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в установленому законом порядку.

Примірники ухвали надіслати Світловодській міській раді за адресою: 27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Героїв України, 14; ОСОБА_1 управлінню Державної фіскальної служби України у Кіровоградській області за адресою: 25006, м. Кропивницький, вул. В. Перспективна, 55; відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Кіровоградській області за адресою: 25006, м. Кропивницький, вул. Дворцова, 6/7.

Повний текст ухвали складено 13.02.2018.

Суддя В.Г. Кабакова

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.