Суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 27/306

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н.Г. (головуючого), Білоуса В.В., Жукова С.В.,

за участю секретаря судового засідання Гаращенко Т.М.

за участю представника: ПАТ АБ "Укргазбанк" - Шкурата О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.10.2017

та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2017

у справі № 27/306

за позовом Закритого акціонерного товариства "Сіті Нет",

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрконцепт";

2) Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк",

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Вант";

2) Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради

про визнання недійсним договору від 02.04.2010 та договору від 02.04.2010, -

ВСТАНОВИВ:

ЗАТ "Сіті Нет" звернулося до господарського суду міста Києва із позовною заявою до ТОВ "Укрконцепт" про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги б/н від 02.04.2010 та договору відступлення прав за договором іпотеки б/н від 02.04.2010, укладених ПАТ АБ "Укргазбанк" та ТОВ "Укрконцепт".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.09.2010 порушено провадження у справі № 27/306, залучено до участі у справі в якості співвідповідача ПАТ АБ "Укргазбанк", в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ТОВ "Вант" та головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.06.2011 (суддя Дідиченко М.А.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.08.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 02.11.2011 у справі № 27/306, позовні вимоги задоволено повністю: визнано недійсним з моменту укладення договір відступлення права вимоги від 02.04.2010; визнано недійсним з моменту укладення договір відступлення прав за договором іпотеки від 02.04.2010.

ПАТ АБ "Укргазбанк" 04.09.2017 звернулось до господарського суду міста Києва із заявою про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2011 у справі № 27/306 за нововиявленими обставинами, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2011 з урахуванням нововиявлених обставин, встановлених ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 04.08.2017 у справі № 757/32152/17-к у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001826 від 06.06.2017 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 205 Кримінального кодексу України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.10.2017 у справі № 27/306 (суддя Курдельчук І.Д.) у задоволенні заяви ПАТ АБ "Укргазбанк" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 07.06.2011 у справі № 27/306 відмовлено, рішення господарського суду міста Києва від 07.06.2011 у справі № 27/306 залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ АБ "Укргазбанк" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 07.06.2011 у справі № 27/306 місцевий господарський суд виходив з того, що ухвала Печерського районного суду міста Києва від 04.08.2017 у справі № 757/32152/17-к не є нововиявленою обставиною у розмінні ст. 112 ГПК України, а вказані ПАТ АБ "Укргазбанк" факти є самостійними підставами для іншого позову.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2017 у справі №27/306 (судді: Разіна Т.І. - головуючий, Чорна Л.В., Яковлєв М.Л.) ухвалу господарського суду міста Києва від 03.10.2017 у справі № 27/306 залишено без змін.

Не погоджуючись прийнятими судовими рішеннями про відмову у задоволенні заяви ПАТ АБ "Укргазбанк" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 07.06.2011 у справі № 27/306, заявник звернувся з касаційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2017, ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.10.2017 у справі № 27/306 та направити справу на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Підставами для скасування оскаржуваних судових рішень ПАТ АБ "Укргазбанк" зазначає те, що судами попередніх інстанцій було допущено порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення у даній справі.

На думку заявника касаційної скарги, місцевий та апеляційний господарські суди не врахували, що ПАТ АБ "Укргазбанк" як на нововиявлену обставину посилалося не на саму ухвалу Печерського районного суду міста Києва, а на встановлену даною ухвалою обставину фіктивної діяльності ТОВ "Укрконцепт" та те, що діяльність вказаної юридичної особи була спрямована на заволодіння грошовими коштами банку.

Як стверджує ПАТ АБ "Укргазбанк", дана обставина свідчить про те, що при укладенні спірних договорів про відступлення прав вимоги, банк було введено в оману, оскільки зазначені договори укладалися ТОВ "Укрконцепт" не з метою ведення статутної діяльності, а з метою заволодіння коштами ПАТ АБ "Укргазбанк".

У касаційній скарзі ПАТ АБ "Укргазбанк" вказує також про те, що обставини, встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 07.06.2011 у справі №27/306 мають преюдиціальне значення для справи № 910/16631/14 за позовом ТОВ "Укрконцепт" до ПАТ АБ "Укргазбанк" про стягнення 144 063 813,18 грн. На думку заявника, у разі зазначення у рішенні від 07.06.2011 про обставини фіктивності діяльності ТОВ "Укрконцепт" у останнього відпадуть правові підстави для заявлення вимог до банку про відшкодування збитків та упущеної вигоди внаслідок визнання недійсними договорів відступлення права вимоги у справі № 910/16631/14.

При цьому, заявник касаційної скарги зазначає, що порушення судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права полягає в тому, що в порушення ст. 43 ГПК України, не було встановлено наявності нововиявлених обставин та їх істотності для правильного вирішення справи. Зокрема, місцевим та апеляційним судами не вказано, яким чином дані обставини впливають на юридичну оцінку заявлених вимог Позивача щодо недійсності правочинів, в тому числі на підстави, з яких правочини було визнано недійсними.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представника ПАТ АБ "Укргазбанк", перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги ПАТ АБ "Укргазбанк", колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, заявник послався на те, що суди попередніх інстанцій не врахували, що ПАТ АБ "Укргазбанк" як на нововиявлену обставину посилалося не на саму ухвалу Печерського районного суду міста Києва, а на встановлену даною ухвалою обставину фіктивної діяльності ТОВ "Укрконцепт".

Однак, зазначений аргумент відхиляється касаційним судом, оскільки не відповідає дійсності і змісту оскаржуваних судових рішень. Так, зокрема, як вбачається з мотивувальної частини ухвали, колегія суддів суду апеляційної інстанції погодилась з висновком суду першої інстанції про те, що обставини, встановлені ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 04.08.2017 у справі №757/32152/17-к, не можуть вважатися нововиявленими у розумінні ст. 112 ГПК України. Тобто, судами попередніх інстанцій було досліджено в якості нововиявленої обставини не ухвалу, прийняту в межах кримінального провадження, а обставини, які були встановлені Печерським районним судом міста Києва. Відтак, в контексті зазначеного, порушення місцевим та апеляційним судами приписів ст. 43 ГПК України не вбачається.

Аргументи касаційної скарги ПАТ АБ "Укргазбанк" стосовно введення банку в оману при укладенні спірних договорів про відступлення прав вимоги у зв'язку з тим, що зазначені договори укладалися ТОВ "Укрконцепт" не з метою ведення статутної діяльності, а з метою заволодіння коштами ПАТ АБ "Укргазбанк", не можуть бути прийняті колегією суддів, оскільки фактично зводяться до прохання надати нову оцінку доказам у справі, які, на думку заявника касаційної скарги, неправильно були оцінені судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, що в силу вимог ст.300 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції.

Разом з тим, посилаючись в касаційній скарзі на те, що обставини, встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 07.06.2011 у справі №27/306 мають преюдиціальне значення для справи № 910/16631/14, заявник вийшов за межі доводів поданої до Господарського суду міста Києва заяви про перегляд рішення суду від 07.06.2011 у справі № 27/306 за нововиявленими обставинами, яка не містила відповідних аргументів та які не були предметом дослідження в судах першої та апеляційної інстанцій. При цьому, зазначені доводи не містять обґрунтувань порушення місцевим та апеляційним судами норм чинного законодавства при ухваленні оскаржуваних судових рішень.

Таким чином, наведені ПАТ АБ "Укргазбанк" у касаційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування оскаржуваних судових рішень і передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 310 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017), оскільки вони не ґрунтуються на встановлених у справі обставинах та не обґрунтовують порушення або неправильного застосування місцевим та апеляційним судами норм чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, що розглядається, предметом спору є вимоги про визнання недійсними договорів відступлення прав вимоги від 02.04.2010 та відступлення прав за договором іпотеки від 02.04.2010, укладених ПАТ АБ "Укргазбанк" та ТОВ "Укрконцепт".

Рішенням господарського суду міста Києва від 07.06.2011, з заявою про перегляд якого за нововиявленими обставинами звернулося ПАТ АБ "Укргазбанк", визнано недійсними з моменту укладення договір відступлення права вимоги від 02.04.2010 та договір відступлення прав за договором іпотеки від 02.04.2010. Зазначене судове рішення переглядалось в апеляційному і касаційному порядку та було залишено без змін.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - Суд) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання (див. пп. 27 - 28 рішення від 18 листопада 2004 року у справі "Правєдная проти Росії" N69529/01 та п. 46 рішення від 6 грудня 2005 року у справі "Попов проти Молдови" N 2). Однак, при цьому Суд наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (див. рішення Суду у справі "Брумареску проти Румунії" від 28 жовтня 1999 року). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (див. п.п. 51 - 52 рішення Суду у справі "Рябих проти Росії" від 24 червня 2003 року; ухвала Суду щодо прийнятності заяви N 62608/00 "Агротехсервіс проти України"; п.п. 42-44 рішення Суду у справі "Желтяков проти України" від 9 червня 2011 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (див. пп. 27 - 34 рішення Суду у справі "Праведная проти Росії" від 18 листопада 2004 року).

Рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2011 у справі № 27/306 про визнання недійсними договору відступлення права вимоги від 02.04.2010 та договору відступлення прав за договором іпотеки від 02.04.2010 було прийнято виходячи із встановлених у справі № 34/711 (№ 34/711-55/377) обставин недійсності кредитного договору № 65-V/2008 від 28.11.2008 та договору іпотеки без оформлення заставної від 17.02.2009, які були предметом угод від 02.04.2010. При цьому, Господарським судом міста Києва встановлено, що сторонами договорів відступлення прав від 02.04.2010 не було під час укладення додержано вимог закону щодо наявності у суб'єкта прав, які він передає за договором, ПАТ "Укргазбанк" не могло передати іншій особі більше прав, ніж мало на момент передачі.

У заяві про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2011 за нововиявленими обставинами ПАТ АБ "Укргазбанк" послалося на обставини, встановлені ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 04.08.2017 у справі № 757/32152/17-к у кримінальному провадженні. На думку заявника, ухвалою Печерського районного суду міста Києва, якою ОСОБА_5 було звільнено від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою підставою - у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, беззаперечно встановлено фіктивність діяльності ТОВ "Укрконцепт", а також фактично встановлено фальшивість документів, які істотним чином вплинули на ухвалення Господарським суд міста Києва рішення від 07.06.2011.

Відповідно до ст. 112 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, статті 38 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Разом із цим слід враховувати, що виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу XIII ГПК України ( редакції, чинній до 15.12.2017).

Крім того, однією з умов перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами на підставі ст. 112 ГПК України є істотність цих обставин для вирішення спору. Тому результат перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами залежить від того, чи спростовують ці обставини факти, які було покладено в основу судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України преюдиціальне значення дійсно надається лише вирку суду у кримінальному провадженні.

Водночас, у випадках, коли щодо особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, провадження у кримінальній справі в силу закону не може бути закінчено постановленням вироку (у зв'язку із закінченням строків давності, внаслідок акта амністії, помилування, недосягнення віку кримінальної відповідальності, у зв'язку зі смертю), встановлені судом істотні обставини вчинення кримінального правопорушення, що вказані в ухвалі суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, мають враховуватися судами при розгляді господарських справ з урахуванням ст. 43 ГПК України щодо оцінки доказів.

Ухвала Печерського районного суду міста Києва від 04.08.2017 у справі № 757/32152/17-к у кримінальному провадженні, якою ОСОБА_5 було звільнено від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою підставою - у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, не являється фактичними даними, що в установленому порядку спростовує факти, які було покладено в основу рішення суду про перегляд якого звернувся ПАТ АБ " Укргазбанк ", а зазначена ухвала суду у кримінальному провадженні за своїм змістом є новим доказом, а не нововиявленою обставиною.

Відтак, перевіряючи обґрунтованість наведених заявником доводів щодо наявності нововиявлених обставин суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що наведені ПАТ АБ "Укргазбанк" обставини не є нововиявленими в розумінні приписів ст. 112 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017), а є самостійними підставами для іншого позову та відповідно до ст.35 ГПК України не мають преюдиціального значення при розгляді справи в господарському суді і встановленим у ній фактам надана оцінка як доказам, згідно ст. 43 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Виходячи з аналізу наведених норм та встановлених судами обставин справи, суди попередніх інстанцій дійшли законного та обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ПАТ АБ "Укргазбанк" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2011 за нововиявленими обставинами.

Таким чином, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що постанова Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2017 та ухвала Господарського суду міста Києва від 03.10.2017 у справі № 27/306 прийняті судами у відповідності до фактичних обставин, вимог матеріального та процесуального права і підстав для їх зміни або скасування не вбачається.

Оскільки суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваних судових рішень не вбачається, судові витрати відповідно до ст.129 ГПК України (в редакції, чинній після 15.12.2017) покладаються на ПАТ АБ "Укргазбанк".

Керуючись ст.ст. 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2017 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.10.2017 у справі № 27/306 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ткаченко Н.Г.

Судді Білоус В.В.

Жуков С.В.