ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.02.2018 р. Справа № 905/2727/17

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В.

при секретарі судового засідання Часовському Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі філії «Панютинський вагоноремонтний завод» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лозова Харківської області

до відповідача: Державного підприємства «Донецька залізниця», м. Донецьк

про стягнення помилково перерахованих коштів у розмірі 500000,00 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», м. Київ в особі філії «Панютинський вагоноремонтний завод» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лозова Харківської області звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Державного підприємства «Донецька залізниця», м. Донецьк про стягнення помилково перерахованих коштів у розмірі 500000,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач послався на те, що згідно платіжного доручення №3017 від 30.06.2017р. помилково перераховані відповідачу грошові кошти в сумі 500000,00 грн. замість філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» на підставі договору щодо організації перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані послуги №ДФ/ПРВЗ-003-ПВРЗ (ВП-16.6) ВЗ від 13.01.2016р. Вимога позивача повернути помилково перераховані кошти залишена без відповіді.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст. 1212 ЦК України.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 03.08.2017р.), відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/2727/17 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 29.11.2017р. позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/2727/17.

Ухвалою господарського суду від 18.12.2017р. підготовче судове засідання відкладено на 23.01.2018 р.

23.01.2018р. у підготовчому судовому засіданні суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 08.02.2018 р.

Позивач у підготовчому судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

За висновками суду відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

За змістом наявного у матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням відповідача на теперішній час є: 83000, м. Донецьк, вул. Артема, буд. 68. Аналогічна адреса відповідача зазначена в позовній заяві.

У відповідності до листа Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" від 10.02.2016 № 7-14-72 відділення поштового зв'язку призупинили приймання та пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів Донецької та Луганської областей, у т.ч. м. Донецьк у зв'язку з чим ухвали суду були розміщені на сторінці господарського суду Донецької області офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет, відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/14, про що свідчать відповідні копії витягів з сайту.

Таким чином, господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення відповідача про наявність порушеної справи та призначеного до розгляду судового засідання (про день, місце та час кожного судового засідання).

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ч.1 ст. 178 та ч.3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а неявка належним чином повідомленого відповідача і ненадання ним витребуваних документів враховуючи достатність наданого судом часу для реалізації процесуальних прав останнім у світлі приписів ст.ст. 13, 42, ч.1,3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України істотним чином не впливають на таку кваліфікацію.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд встановив таке.

28.12.2010 р. між сторонами укладений договір №Е-040060-527П-ЦВСВ (ВП-10.511)ю, предметом якого є проведення експедитором розрахунків з залізницею за надані нею послуги з перевезення вантажів, порожніх власних та орендованих вагонів та інші послуги вантажовідправникам/вантажоодержувачам.

Відповідно до п. 7.4 договір вступає в силу з 01.01.2011р. і діє до 31.12.2011р., але у будь-якому випадку до повного виконання зобов'язань за договором.

Додатковою угодою №10 від 04.11.2013р. до договору №Е-040060-527П-ЦВСВ (ВП-10.511)ю від 28.12.2010р. термін дії договору пролонговано до 31.12.2016р., але у будь-якому випадку до повного виконання зобов'язань за договором.

Отже, строк дії договору закінчився 31.12.2016р.

Судом також встановлено, що 13.01.2016р. між Регіональною філією «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» та філією «Панютинський вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця» укладено внутрішнє зобов`язання №ДФ/ПРВЗ-003-ПВРЗ(ВЛ-16.6)03 щодо організації перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані послуги.

30.06.2017р. на ім`я директора філії «ПВРЗ» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_1 направлено лист за підписом заступника директора філії «ПВРЗ» ОСОБА_2 з проханням поповнити до необхідного мінімуму ТехПД Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» на суму 500000,00 грн.

Позивачем згідно платіжного доручення №3017 від 30.06.2017 перераховані ДП "Донецька залізниця" кошти в сумі 500000,00 гривень з призначенням платежу - попередня оплата за перевезення вантажу згідно договору № Е-040060-527П-ЦВСВ (ВП-10.511)ю від 28.12.2010р.

Враховуючи, що станом на дату перерахування коштів, між позивачем та відповідачем відповідачем не існувало жодних договірних відносин, оскільки строк дії договору №Е-040060-527П-ЦВСВ (ВП-10.511)ю від 28.12.2010р. сплинув 31.12.2016р., а зобов'язання сторін припинилися, підстав для перерахування коштів відповідачу у позивача не було.

Отже, грошові кошти у розмірі 500000,00 грн., які мали бути перераховані РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» на підставі внутрішнього зобов`язання взаємодії між РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» та філією «ПВРЗ» ПАТ «Українська залізниця» №ДФ/ПРВЗ-003-ПВРЗ (ВЛ-16.6)03 від 13.01.2016р. помилково перераховані ДП "Донецька залізниця".

Як зазначає позивач, помилка при перерахуванні грошових коштів відбулася із-за схожості назви РФ «Донецька залізниця» та ДП «Донецька залізниця», а також ідентичності взаємовідносин з відповідачем, яка мала місце раніше.

Вказані обставини щодо помилкового перерахування грошових коштів також підтверджуються довідкою філії «Панютинський вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця» №01-06/83 від 04.01.2018р., підписаною диретором філії, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідач відповіді на лист позивача №01-06/6995 від 19.09.2017 р. про повернення помилково перерахованих грошовитх коштів в сумі 500000,00 грн. не надав, грошові кошти не повернув.

Главою 83 Цивільного кодексу України визначені загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

За змістом статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Отже, сутність зобов`язання із набуття, збереженням майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи-набувача частини її майна, що набуте поза межами правої підстави, у випадку, якщо правова підстава переходу відпала згодом або взагалі без неї якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Статтею 1213 Цивільного кодексу України передбачено, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, врегульовано Законом країни "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

Відповідно до п. п. 1.23., 1.24. ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", під помилковим переказом розуміється рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб'єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. Неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

Таким чином, враховуючи відсутність підстав у позивача для переказу грошових коштів відповідачу на його банківські реквізити, останній у розумінні Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" є неналежним отримувачем зазначених коштів, отже відсутні підстави для набуття ним грошових коштів, перерахованих позивачем в якості оплати за послуги з перевезення.

У відповідності до п. 6.3 ст. 6 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначається Національним банком України.

Зокрема, правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків, визначено Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою Постановою Правління Національного банку України 21.01.2004 № 22.

У відповідності до п. 3.3 Інструкції, банк отримувача до настання дати валютування, що зазначена в електронному розрахунковому документі, зараховує переказані кошти на відповідний рахунок і не пізніше наступного робочого дня згідно з порядком, передбаченим у договорі, повідомляє отримувача про надходження на його адресу коштів та дату їх валютування.

На підставі п. 2.35 Інструкції кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, встановлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку. Банк, що обслуговує неналежного отримувача, не несе відповідальності за своєчасність подання ним розрахункового документа на повернення помилково зарахованих на його рахунок коштів.

Відповідно до п. 6 Указу Президента України "Про заходи щодо нормалізації платіжної дисципліни в народному господарстві України" № 227/95 від 16.03.95 р. підприємства незалежно від форм власності мають повертати в п'ятиденний строк платникам помилково зараховані на їх рахунки кошти.

В свою чергу, відповідач свій обов'язок з повернення помилково перерахованих коштів в сумі 50000,00 грн. не виконав, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі філії «Панютинський вагоноремонтний завод» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лозова Харківської області до Державного підприємства «Донецька залізниця», м. Донецьк про стягнення помилково перерахованих коштів у розмірі 500000,00 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Донецька залізниця», м. Донецьк (83000, Донецька обл., м. Донецьк, вул. Артема, буд. 68, ІПН 01074957) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ (03680, м.Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі філії «Панютинський вагоноремонтний завод» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лозова Харківської області (64660, м.Лозова, Харківської області, смт. Панютине, вул. Заводська, буд.5, ІПН 40081305) помилково перераховані кошти в розмірі 500000,00 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 7500,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання поновного судового рішення через Господарський суд Донецької області.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 08.02.2018 року.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/