ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2018р. Справа №914/2706/17

місто Львів

За позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області,
до відповідача:товариства з обмеженою відповідальністю "КІР",
предмет спору: стягнення 3'143,57 грн.,
підстава позову:порушення умов договору оренди нерухомого державного майна №128 від 13.09.2013.
СуддяОСОБА_1
Секретар судового засіданняОСОБА_2
Представники:
позивача:ОСОБА_3 довіреність №18-11-00016 від 02.01.2018,
відповідача:не з'явився.
На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю "КІР" про стягнення 3'143,57 грн. Ухвалою від 26.12.2017 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків. У зв'язку з усуненням позивачем виявлених недоліків, ухвалою суду від 11.01.2018 провадження у справі було відкрито, розгляд справи по суті призначено на 07.02.2018. Рух справи відображено в попередніх ухвалах суду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач у порушення умов договору №128 від 13.09.2013 не сплатив своєчасно в повному обсязі орендної плати, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 3'143,57 грн.

Відповідач в судові засідання 07.02.2018 та 14.02.2018 не з'явився, причин неприбуття в судове засідання не повідомив, хоч ухвалою Господарського суду Львівської області від 11.01.2018 належним чином повідомлявся про відкриття провадження у справі, час та місце судового засідання, а ухвалою від 08.02.2018 про час та місце судового засідання, за адресою, зазначеною у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 12.01.2018: 79060, АДРЕСА_1. Ухвалою суду від 11.01.2018 відповідачу встановлено строк у 15 (п'ятнадцять) календарних днів з моменту отримання ухвали суду для подання відзиву на позов. Станом на 14.02.2018 до суду не надходив відзив відповідача на позов, рівно ж як і будь-які інші пояснення чи докази. Суд також проаналізував інформацію про відстеження поштових відправлень, яку можна отримати на сайті публічного акціонерного товариства "Укрпошта", ввівши ідентифікатор такого відправлення (https://ukrposhta.ua/?openpage ). Так, ухвали суду не були вручені відповідачу (ідентифікатори 320, 039), хоч відділенням поштового зв'язку 16.01.2018 та 13.02.2018 відповідно, було здійснено спробу вручити такі ухвали. Крім того, матеріали позову також не були вручені відповідачу (ідентифікатор 088), хоч відділенням поштового зв'язку 26.12.2017 було здійснено спробу вручити ці матеріали, а 23.01.2018 документи було відправлено назад відправнику. Щодо надіслання позивачем копій документів з усуненими недоліками, то такі документи були вручені відповідачу (ідентифікатор 760, а.с. 30) 12.01.2018.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце судових засідань. Зважаючи на вищезазначене, оскільки судом було вчинено усі можливі дії для належного повідомлення відповідача про судове провадження, відповідач отримав виправлені матеріали позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності відповідача за наявними у справі доказами.

Обставини справи.

Між сторонами у справі укладено договір оренди нерухомого державного майна №128 від 13.09.2013 (надалі Договір) (а.с.17-19). Актом прийому-передачі нерухомого державного майна від 13.09.2013 №128 (а.с.20) орендодавцем (позивач у справі) передано, а орендарем (відповідач у справі) прийнято в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення №1-7, загальною площею 107,9 м2 за адресою: м. Львів, вул. І. Франка, 61, (далі Майно).

Відповідно до акту приймання-передачі (повернення) нерухомого державного майна від 31.08.2016 (а.с. 23) відповідач повернув, а балансоутримувач прийняв майно.

Відповідно до поданого позивачем розрахунку заборгованості з орендної плати відповідача по Договору (а.с. 22) заборгованість відповідача за серпень 2016 року становить 3'143,57 грн.

При ухваленні рішення суд виходив з такого.

Між сторонами у справі виникло цивільно-правове зобов'язання на підставі договору найму (оренди) в силу статті 11 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно з частиною 1 та 5 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Пункт 3.6 Договору встановлює, що орендна плата перераховується до Державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до пункту 5.3 Договору відповідач узяв на себе обов'язок своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату. Зважаючи на те, що відповідачем не подано до суду жодних доказів сплати заборгованості, суд вважає вимоги позивача про стягнення 3'143,57 грн. заборгованості з орендної плати обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідачу були створені умови для реалізації свого права на захист, якими він не скористався. Відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 13, 73, 74, 81, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "КІР" (адреса: вулиця ОСОБА_4, будинок 6, місто Львів, Львівська область, 79007, ідентифікаційний код 20464629) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області (адреса: вулиця Січових Стрільців, будинок 3, місто Львів, Львівська область, 79000; ідентифікаційний код 20823070) 3'143 (три тисячі сто сорок три) грн. 57 коп. заборгованості з орендної плати та 1'600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. відшкодування витрат на оплату судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 15.02.2018.

Суддя Рим Т.Я.