ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2018р. справа № 905/2881/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів: при секретарі судового засідання:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_5 (довіреність № 165 від 12.01.2018р.)
від відповідача 1: від відповідача 2:Не зявився Не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ
на ухвалу Господарського суду Донецької області (суддя Чернова О. В.)
постановлену14.12.2017р. у м. Харкові
по справі№ 905/2881/17
за позовомПриватного акціонерного товариства Лізингова компанія Укртранслізинг, м. Київ
до відповідача 1 та до відповідача 2Державного підприємства Донецька залізниця, м. Донецьк Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ
простягнення 796 666 463,04 грн

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство Лізингова компанія Укртранслізинг, м. Київ (далі Позивач) звернулося до Господарського суду Донецької області з позовною завою про стягнення з Державного підприємства Донецька залізниця, м. Донецьк (далі Підприємство) суми заборгованості за договорами фінансового сублізингу у розмірі 578 465 658,14 грн, суми пені в розмірі 8 552 356,13 грн, суми 3% річних у розмірі 25 852 097,18 грн та суми інфляційного збільшення заборгованості в розмірі 183 796 351,57 грн.

14.12.2017р. Господарський суд Донецької області отримав від Позивача клопотання б/н, б/д про зупинення провадження у справі № 905/2881/17, в якому останній просив суд замінити відповідача у справі Державне підприємство Донецька залізниця його правонаступником - Публічним акціонерним товариством Українська залізниця та зупинити провадження у справі до завершення процедури реорганізації Державного підприємства Донецька залізниця шляхом злиття у Публічне акціонерне товариство Українська залізниця.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 14.12.2017р. до участі у справі № 905/2881/17 у якості другого відповідача було залучено Публічне акціонерне товариство Українська залізниця (далі Товариство). Згідно ухвалі суд визнав передчасним заміну первісного відповідачі Підприємства його правонаступником Товариством.

Тією ж ухвалою місцевий господарський суд зупинив провадження у справі № 905/2881/17 до закінчення реорганізації Товариства та заміни Державного підприємства Донецька залізниця його правонаступником Публічним акціонерним товариством Укрзалізниця.

ОСОБА_6 ухвала суду першої інстанції обґрунтована наявністю підстав для залучення до участі у справі іншого відповідача Публічного акціонерного товариства Українська залізниця та неможливістю розгляду даної справи за участю останнього у звязку з продовженням процедури реорганізації, що є підставою для зупинення провадження у справі до закінчення процедури реорганізації та внесення запису до Реєстру про припинення Державного підприємства Донецька залізниця.

Не погодившись з постановленою ухвалою суду, Товариство звернувся з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить ухвалу Господарського суду Донецької області від 14.12.2017р. по справі № 905/2881/17 скасувати.

Заявник апеляційної скарги вважає, що ухвалу Господарського суду Донецької області у цій справі не можна вважати законною та обґрунтованою, оскільки остання ґрунтується на помилкових висновках суду і є такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права.

В основу заперечень скаржника, покладено твердження про те, що залучення судом першої інстанції Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в якості іншого відповідача є необгрунтованим.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Татенко В. М., судді Радіонова О. О., Стойка О. В.

15.12.2017р. набув чинності Господарський процесуальний кодекс України в новій редакції відповідно до Закону України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів № 2147-19 від 03.10.2017.

Згідно ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до приписів п.9 ч.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в редакції, що вступила в силу 15.12.2017р. згідно з Законом України № 2147-19 від 03.10.2017р., розгляд зазначеної апеляційної скарги здійснюється в порядку Господарського процесуального кодексу України в редакції, що діє з 15.12.2017р.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 12.01.2018р. по цій справі було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства та зобовязано Позивача та Підприємство в строк до 25.01.2018р. включно надати суду відзив на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копії та доданих до нього документів іншій стороні у справі.

30.01.2018р. Донецький апеляційний господарський суд отримав від Позивача, за змістом якої Позивач просить продовжити встановлений апеляційним судом строк для надання Приватним акціонерним товариством Лізингова компанія Укртранслізинг відзиву на апеляційну скаргу Відповідача 2.

Розглянувши подану Позивачем заяву, суд апеляційної інстанції відмовляє у її задоволенні дотримуючись приписів ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, щодо обмеженості строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції. Окрім того, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції (ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України), оскільки наявних матеріалів і витребуваних додатково відомостей достатньо для надання належної правової оцінки правовідносинам у цій справі.

Усі інші документи, подані сторонами до апеляційного суду після спливу підготовчого провадження, Донецьким апеляційним господарським судом до уваги не приймаються.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 25.01.2018р. по справі № 905/2881/17 апеляційну скаргу Товариства було призначено до розгляду на 05.02.2018р.

Судом апеляційної інстанції, під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення були створені необхідні умови для всебічного та повного розгляду справи в суді, а саме: повідомлено належним чином про час та місце судового розгляду, витребувано у сторін необхідні докази та пояснення для правильного вирішення спору, зясовано, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, повязані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні.

Фіксація судового процесу апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою засобів аудиофіксації у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 8, 222, 223, 269, 270 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, просив судову колегію залишити без змін ухвалу Господарського суду Донецької області від 14.12.2017р. до участі у справі № 905/2881/17.

Повноважні представники відповідачів у судове засідання не зявилися, поважність причин неявки апеляційному суду не повідомили.

Приймаючи до уваги те, що явка представників сторін (учасників судового процесу) у судове засідання не була визнана обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представників відповідачів, адже наявних матеріалів і витребуваних додатково відомостей достатньо для надання належної правової оцінки правовідносинам у цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги. Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає ухвалу господарського суду постановленою з дотриманням норм чинного законодавства, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Основним із завданням судочинства є справедливість розгляду і вирішення справи.

Як вже зазначалося раніше, Товариство, не погоджується з ухвалою Господарського суду Донецької області від 14.12.2017р. у справі № 905/2881/17 щодо залучення Публічним акціонерним товариством Укрзалізниця до участі у справі у якості другого відповідача.

Перелік ухвал, оскарження яких допускається окремо від Рішення суду першої інстанції, міститься у ст. 255 ГПК України. За диспозицією цієї норми оскарження ухвал про залучення до участі у розгляді справи другого відповідача окремо від рішення не передбачене.

Більш того, частина 2 ст. 254 містить прямо заборону щодо можливості оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду.

За таких обставин суд апеляційної інстанції переглядає спірну ухвалу виключно в межах питання щодо зупинення провадження у справі.

Будь-яких обґрунтувань та заперечень скаржника щодо незаконності спірної ухвали в частині зупинення провадження у справі № 905/2881/17 в апеляційній скарзі не містяться. Зокрема, апелянтом не зазначено у чому саме полягає незаконність і необґрунтованість зупинення провадження у справі.

Приписи ст. ст 227 228 ГПК України у редакції, що діє з 15.12.2017р. не містять можливості зупинення провадження у справі до закінчення реорганізації Сторін.

Однак, місцевий госпдарський суд під час розгляду справи обєктивно не міг керуватися цією нормою з огляду на те, що на момент прийняття спірної ухвали зазначені норми не набули чинності.

Спірна ухвала була прийнята місцевим господарським судом 14.12.2017р. на підставі статті 79 Господарського процесуального кодексу України у редакції, яка діяла до 15.12.2017р.

Суд апеляційної інстанції вважає за можливе при перегляді спірної ухвали проаналізувати її обґрунтованість у контексті правильного застосування приписів саме ст. 79 ГПК України, в редакції, яка діяла до набрання чинності ГПК України у новій редакції з огляду на таке.

Згідно рішення від 5 квітня 2001 року №3-рп/2001 Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

В рішенні від 09.02.1999р. №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст. 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України роз'яснив, що дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Згідно з п.3.ч.2 ст. 79 ГПК України має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку заміни однієї з сторін її правонаступником.

На виконання Закону України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування №4442-VI, постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 р. №200, 21.10.2015р. утворено Публічне акціонерне товариство Українська залізниця.

Законом №4442-VI визначено правові, економічні та організаційні особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, 100% акцій якого належать державі (далі-Товариство). ОСОБА_6 містить наступні положення.

Утворення Товариства здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Товариство утворюється як публічне акціонерне товариство, 100% акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України (далі-Укрзалізниця), а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття.

Статут Товариства затверджується Кабінетом Міністрів України. Засновником Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України.

Вищим органом Товариства є загальні збори. Функції загальних зборів виконує кабінет Міністрів України.

Товариство є правонаступником усіх прав і обовязків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Відповідно до зазначеного Закону №4442-VI та на виконання його вимог згідно з постановою №200 утворено ПАТ Українська залізниця на базі Укрзалізниці, підприємств залізничного транспорту, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.

До переліку, наведеного у цьому додатку, включено й ДП Донецька залізниця.

За змістом п. 5 Постанови №200 Міністерству інфраструктури доручено вжити заходів для припинення Укрзалізниці та підприємств, зазначених у додатку 1.

На часткову зміну п.5 Постанови №200 Кабінет Міністрів України 12 листопада 2014 року прийняв постанову №604, якою установлено, що майно (активи, власний капітал та зобовязання), яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції (далі-майно), не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджується Міністерством інфраструктури України відповідно до цього пункту, а відображається в балансі (крім зобовязань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за ПАТ Українська залізниця на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до п.2 цієї Постанови.

За змістом п.2 Постанови №604 комісії з утворення ПАТ Українська залізниця разом із Міністерством інфраструктури України доручено після завершення тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя та завершення проведення антитерористичної операції провести інвентаризацію та оцінку майна і за результатами подати пропозиції щодо зміни статутного капіталу ПАТ Українська залізниця згідно із законодавством.

У подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 року №735 Питання публічного акціонерного товариства Українська залізниця затверджено Статут ПАТ Українська залізниця.

Згідно з п.п. 1,2 Статуту ПАТ Українська залізниця є юридичною особою, утвореною відповідно до Закону №4442-VI, Постанови №200, товариство є правонаступником усіх прав і обовязків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту. Товариство є юридичною особою з дня державної реєстрації (п.12 Статуту).

Товариство має у власності майно, що внесене до його статутного капіталу, та / або інше майно, набуте ним на підставах, що не заборонені законодавством. Товариство здійснює володіння, користування та розпорядження таким майном згідно з метою своєї діяльності з урахуванням вимог законодавства та цього Статуту. За Товариством закріплено на праві господарського відання державне майно, що передане йому відповідно до законодавства. Товариство здійснює користування та розпорядження таким майном відповідно до мети своєї діяльності з урахуванням обмежень, установлених законом, іншими нормативно-правовими актами та цим Статутом (п.п. 20,21 Статуту).

Згідно з ч.1 ст. 18 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, якщо відомості, які підлягають внесенню до Реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використанні в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

В Реєстрі є інформація про те, що ДП Донецька залізниця перебуває у стані припинення, однак запису про припинення у Реєстрі немає.

Крім того, в Реєстрі наведено дані про юридичних осіб, правонаступником яких є ПАТ Українська залізниця серед яких зазначено ДП Донецька залізниця. Водночас згідно з інформацією у Реєстрі про здійснення звязку з юридичною особою правонаступництво ПАТ Українська залізниця настає відповідно до Постанови №604 після внесення майна до статутного капіталу правонаступника.

У п. 3.16. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції зазначено, що статтею 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі обєктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачення їх усунення.

Зупинення провадження в даному випадку в першу чергу покликане зберегти процесуальні строки справи для належного розгляду справи в межах встановлених законом строків.

Таким чином, з метою об'єктивного, повного та всебічного розгляду справи № 905/2881/17, суд першої інстанції, беручи до уваги приписи п.3 ч.2 ст.79 ГПК України, з огляду на неможливість чіткого визначення тривалості процедури реорганізації підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, зокрема, ДП Донецька залізниця шляхом злиття з ПАТ Українська залізниця та обмеженість строку вирішення господарського спору вимогами ст. 69 ГПК України, зупинив провадження у справі № 905/2881/17 до завершення процедури реорганізації Державного підприємства Донецька залізниця, Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, тобто до заміни сторони її правонаступником.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно зясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та постановлено ухвалу з дотриманням норм процесуального права, що дає підстави для залишення її без змін.

Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними та документально необґрунтованими. Відтак, скаржник, в порушення вимог ст.74 ГПК України, не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу для задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів дійшла висновку про відсутність будь-яких порушень норм чинного законодавства при постановлені ухвали Господарського суду Донецької області від 14.12.2017р. по справі № 905/2881/17, тому посилання відповідача в апеляційній скарзі не є достатніми та винятковими для скасування ухвали суду, а є необґрунтованими та безпідставними, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 277, 281, 282, Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Донецької області від 14.12.2017р. по справі № 905/2881/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду впродовж двадцяти днів з дня складання повного тексту Постанови; у порядку п. 17.5 ч. 1 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя: В. М. Татенко

Судді: О. О. Радіонова

ОСОБА_3

Повний текст Постанови складено та підписано 06.02.2018р.

Надруковано примірників: 1 позивачу; 1 відповідачу 2; 1 до справи; 1 ГСДО; 1 - ДАГС.

ОСОБА_7, тел.: 702-01-54.