ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2018 Справа № 904/10420/17
за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" в особі Госпрозрахункової виробничої фірми "Рута" Філії "Придніпровські магістральні нафтопроводи" Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта", м.Кременчук Полтавської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Астор ЛТД-2008" м. Дніпро

про стягнення 351,76 грн. інфляційних втрат та 78,48 грн. 3% річних

Суддя Бондарєв Е.М.

Секретар судового засідання Найдьонов Є.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1Б, довіреність №237 від 20.12.2017 року

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Укртранснафта" в особі Госпрозрахункової виробничої фірми "Рута" Філії "Придніпровські магістральні нафтопроводи" Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Астор ЛТД-2008" 17 226,00 грн. заборгованості за виконані роботи; 80,70 грн. 3% річних та 361,74 грн. втрат від інфляції. Загалом заявлена до стягнення сума складає 17 668,44 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань в частині своєчасної та повної оплати робіт виконаних згідно Акту здачі-прийняття робіт № 4 від 07.09.2017.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2017 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 18.01.2018.

18.01.2018 позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог згідно якої останній зазначає, що відповідач частково сплатив заявлені до стягнення суми. У зв'язку з зазначеним просить стягнути з відповідача 78,48 грн. 3% річних та 351,76 грн. втрат від інфляції.

Представник позивача з'явився в судове засідання, підтримав позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, надав витребувані судом документи, відповів на поставлені питання.

Представник відповідача не з'явився у судове засідання, відзив та витребувані судом документи не надав.

По справі оголошувалася перерва до 08.02.2018.

Відповідно до п. 9 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд може розглянути справу за наявними в ній доказами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 08.02.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Норми статті 181 Господарського кодексу України встановлюють загальний порядок укладання господарських договорів. Частина 1 зазначеної статті визначає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до акту здачі прийняття робіт №4 від 07.09.2017, підписаного сторонами у справі, позивач (підрядник), на замовлення відповідача (замовника), здійснив роботи по розкрою з давальницької сировини на загальну суму 19 140,00 грн. у тому числі, 3 190,00 грн. ПДВ. Згідно даного акту, сторони претензій одна до одної не мають.

Отже, вищезазначений акт вказує на фактичну узгодженість сторонами як обсягу так і вартості робіт.

Аналізуючи характер правовідносин, які склалися між сторонами, суд приходить до висновку, що такі правовідносини склалися, з приводу виконання договору підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина 2 статті 530 Цивільного кодексу України).

Після виконання погоджених робіт та підписання акту здачі-прийняття робіт №4, позивачем, для оплати, було виставлено відповідачу рахунки №154 від 06.09.2017 на суму 9240,0 грн., та №155 від 06.09.2017 на суму 9 900,00 грн.

Разом з тим, відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання щодо повної оплати виконаних робіт та сплатив лише 1 914,00 грн. (платіжне доручення №194 від 07.09.2017).

Позивач надіслав на адресу відповідача вимогу про погашення боргу вих. №91-27/6066 від 17.10.2017, згідно якої вимагав здійснити оплату виконаних робіт у сумі 17226,00 грн.

На час розгляду справи відповідачем сплачено суму основну боргу платіжними дорученнями №224 від 02.10.2017 та №343 від 15.12.2017 (а.с. 51,52).

Позивач, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог просить стягнути 78,48 грн. 3% річних та 351,76 грн. втрат від інфляції.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення 78,48 грн. 3% річних та 351,76 грн. втрат від інфляції

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 4 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не підтримує своїх вимог у наслідок їх задоволення відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним судових витрат з відповідача.

Враховуючи, що оплата суми заборгованості у повному обсязі була здійснена відповідачем після звернення позивача до суду з позовною заявою, а саме 15.12.2017., а також наявність клопотання позивача про відшкодування витрат зі сплати судового збору, судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 130, 178, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Астор ЛТД-2008" (49000, м.Дніпро, вул. Володимира Мономаха (Московська), б. 25-А, прим. 12,13; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" (01010, мКиїв, вул. Московська, 32/2; ) в особі Госпрозрахункової виробничої фірми "Рута" Філії "Придніпровські магістральні нафтопроводи" ПАТ "Укртранснафта" (39600, Полтавська область, м.Кременчук, вул. Миколаївська, 3; ) 78,48 грн. 3% річних та 351,76 грн. втрат від інфляції та 1 600,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 13.02.2018

Суддя ОСОБА_2