Суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 911/2761/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В.Г.,

суддів: Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.;

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агсолко Україна»,

представники позивача - Звєрєва Л.С., Олексієнко О.А.,

відповідачі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Клайт»,

фізична особа-підприємець ОСОБА_3,

представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Клайт» - Сабадин А.В.,

представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 не з'явився, повідомлений належним чином,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_5,

представник ОСОБА_5 не з'явився, повідомлений належним чином,

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Клайт»

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2017

у складі колегії суддів: Сітайло Л.Г. (головуючий), Зеленін В.О., Калатай Н.Ф.

та на рішення Господарського суду Київської області від 11.10.2017

у складі судді Карпечкіна Т.П.

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агсолко Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клайт» і фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення 175 766, 64 грн,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. 08.06.2016 сталася ДТП в місті Вишневому на вул. Святошинській за участю автомобіля «Mersedes Benz» д.н. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_5, який здійснив наїзд на автомобіль Рено д.н. НОМЕР_2, який стояв, що належить на праві приватної власності ТОВ «Агсолко Україна». Від удару автомобіль контактував з автомобілем «Subaru Outback» д.н. НОМЕР_1. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно з постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.07.2016 по справі № 369/5930/16-п ДТП сталася в результаті порушення водієм автомобіля «Mersedes Benz» д.н. НОМЕР_5 ОСОБА_5 вимог Правил дорожнього руху України.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Mersedes Benz» д.н. НОМЕР_5 ОСОБА_5 застрахована ПрАТ «АСК «Інго Україна», що підтверджено полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АЕ/7451689.

09.06.2016 ТОВ «Агсолко Україна» звернулось до ПрАТ «АСК «Інго Україна» з повідомленням про ДТП № 244193.

Згідно зі звітом від 29.06.2016 № 364 про оцінку автомобіля «Renault Logan» д.н. НОМЕР_2, матеріальний збиток, завданий власнику зазначеного транспортного засобу внаслідок ДТП, складає 225 766, 64 грн.

На підставі заяви позивача від 13.07.2016 ПрАТ «АСК «Інго Україна» виплатило ТОВ «Агсолко Україна» страхове відшкодування в розмірі 50 000 грн в межах ліміту, передбаченого полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АЕ/7451689.

2. 29.08.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Агсолко Україна» (далі - ТОВ «Агсолко Україна») звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клайт» (далі - ТОВ «Клайт») і фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення 175 766, 64 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що оскільки заподіяний позивачу збиток склав 225 766, 64 грн, а ПрАТ «АСК «Інго Україна», як страховиком винної особи, відшкодовано 50 000 грн, то непогашеним залишився збиток у розмірі 175 766, 64 грн.

3. У відзивах на позовну заяву відповідачі просили відмовити у задоволенні позову. ТОВ «Клайт» посилалося на те, що ОСОБА_5 на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) не перебував на посаді водія ТОВ «Клайт» і останнє, відповідно, не було володільцем джерела підвищеної небезпеки - автомобіля Мерседес д.н. НОМЕР_5. Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 зазначав, що вказаний транспортний засіб перебував у користуванні ОСОБА_5 Також відповідачі стверджували, що ТОВ «Клайт» укладало договір оренди транспортного засобу - автомобіля Мерседес д.н. НОМЕР_5 з громадянином ОСОБА_3, який є його власником, а не з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, до якого пред'явлено позов.

4. Ухвалою Господарського суду Київської області від 19 вересня 2016 року залучено ОСОБА_5 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Рішення судів попередніх інстанцій.

Справа судами розглядалась неодноразово.

5. Останнім рішенням Господарського суду Київської області від 11.10.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2017, позов задоволено. Стягнуто з ТОВ «Клайт» на користь позивача 175 766, 64 грн майнової шкоди, 2 636, 50 грн судового збору. У задоволенні позову до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 відмовлено. Стягнуто з позивача на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 13 000 грн витрат на правову допомогу.

Висновки судів першої та апеляційної інстанцій.

6. Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку, з яким погодився Київський апеляційний господарський суд, що відшкодування шкоди за статтею 1172 ЦК України передбачено роботодавцем, а за частиною другою статті 1187 ЦК України - володільцем транспортного засобу. Оскільки ОСОБА_5 на момент скоєння ДТП діяв за дорученням ТОВ «Клайт», то останнє на підставі статті 1172 ЦК України має відшкодовувати шкоду, завдану його водієм.

При цьому судами зазначено, що на момент вчинення ДТП ОСОБА_5 працював водієм ТОВ «Клайт», а володільцем транспортного засобу «Mersedes Benz» д.н. НОМЕР_5 було зазначене вище товариство, що підтверджується матеріалами кримінальної справи № 0002187 та поясненнями Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, а також наявністю у водія ОСОБА_5 подорожнього листа, виданого ТОВ «Клайт», схеми маршруту та розкладу руху маршрутного транспортного засобу, завірених перевізником - ТОВ «Клайт», а також чинного тимчасового реєстраційного талону, виданого на ТОВ «Клайт».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. ТОВ «Клайт» подало касаційну скаргу на рішення судів першої та апеляційної інстанції, в якій просило скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 та рішення Господарського суду Київської області від 11.10.2017 і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

8. Посилання у касаційній скарзі зроблені на:

1) порушення частини другої статті 1187 ЦК України, оскільки на момент скоєння ДТП транспортний засіб не перебував у володінні ТОВ «Клайт» і його було повернуто власнику - фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3, а здійснення ТОВ «Клайт» представництва ОСОБА_3 припинено 06.06.2016, тобто до настання ДТП;

2) порушення частини статті 1172 ЦК України з огляду на те, що на момент скоєння ДТП ОСОБА_5 не перебував у трудових відносинах із ТОВ «Клайт».

Б. Відзиву на касаційну скаргу від учасників справи не надходило.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

9. Цивільний кодекс України (далі - ЦК України).

Стаття 1166. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду

1. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

2. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Стаття 1172. Відшкодування юридичною або фізичною особою шкоди, завданої їхнім працівником чи іншою особою

1. Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

2. Замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

3. Підприємницькі товариства, кооперативи відшкодовують шкоду, завдану їхнім учасником (членом) під час здійснення ним підприємницької або іншої діяльності від імені товариства чи кооперативу.

Стаття 1187. Відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки

1. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

2. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

Щодо суті касаційної скарги

10. Суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій і зазначає, що доводи касаційної скарги стосовно порушення та неправильного застосування статей 1172, 1187 ЦК України є безпідставними у зв'язку з наступним.

Згідно з частинами першою і другою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Частиною першою статті 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

У відповідності до частини другої зазначеної вище норми шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Оскільки на момент скоєння ДТП її винуватець, водій ОСОБА_5, діяв за дорученням ТОВ «Клайт», то суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відшкодування товариством шкоди, завданої його водієм.

11. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 ГПК України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права. При цьому суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Тому відхиляються доводи касаційної скарги стосовно того, що на момент скоєння ДТП транспортний засіб не перебував у володінні ТОВ «Клайт» і його було повернуто власнику - фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 та що ОСОБА_5 не перебував у трудових відносинах із ТОВ «Клайт», оскільки вони зводяться до переоцінки доказів та з'ясування обставин, не встановлених судами першої та апеляційної інстанцій.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

12. Таким чином, оскільки оскаржені судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги ТОВ «Клайт» і про залишення без змін постанови Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 та рішення Господарського суду Київської області від 11.10.2017.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтями 309, 315 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Клайт» залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 та рішення Господарського суду Київської області від 11.10.2017 у справі № 911/2761/16 залишити без змін.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Пєсков

Судді Л.Катеринчук

В.Погребняк