ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2018м. ДніпроСправа № 904/9973/17
за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "ОСОБА_1 залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Лиман

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОТРЕЙД-ТМ", смт.Слобожанське Дніпропетровської області

про стягнення штрафу в сумі 48 900,00 грн.

Суддя Красота О.І.

Секретар судового засідання Гаркуша К. О.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_2 дов. №27/12-2 від 27.12.2017р. представник

від відповідача: ОСОБА_3 дов. №27/12-1 від 27.12.2017р. представник

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "ОСОБА_1 залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОТРЕЙД-ТМ" про стягнення штрафу в сумі 48 900,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Відповідачем ОСОБА_4 оформлення перевізних документів, в частині невірного зазначення у накладній маси вантажу, в зв'язку з чим на підставі п.п. 118 та 122 Статуту залізниць України Позивачем було нараховано та заявлено до стягнення з Відповідача штраф у розмірі 48 900,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2017 р. порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 28.12.2017 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області розгляд справи було відкладено на 25.01.2018р. о 10:00 год.

ОСОБА_5 з пунктом 1.Прикінцевих положень ЗУ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів " (Відомості Верховної ради, 2017, № 48, ст. 436) цей закон набирає чинності з дня початку роботи Верховного суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2016 р., № 31, ст. 545), опублікованим у газеті "Голос України".

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.11.2017 №2 "Про визначення дня початку роботи Верховного Суду" з 15.12.2017 починає роботу Верховний Суд.

Як зазначено у пункті 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій та статус суддів" (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справи, які перебувають у провадженні місцевих господарських судів, подальший її розгляд відбуватиметься за правилами загального позовного провадження.

Враховуючи стадію вирішення даного спору (після набрання новим ГПК України законної сили), яка відповідає стадії підготовчого провадження, а саме визначенню обставин справи, які підлягають встановленню, та зібранню відповідних доказів, суд вважає за необхідне розпочати слухання справи зі стадії підготовчого провадження.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.01.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідач в підготовчому судовому засіданні 28.12.2017р. надав відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує та в позові просить відмовити в повному обсязі, оскільки вважає, що комерційний акт складаний Позивачем з порушенням та зазначає, що у Позивача відсутні підставі щодо стягнення з Відповідача штрафу, оскільки пунктом 10 ОСОБА_4 приймання вантажів до перевезення (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082) встановлено, що зважування вантажів на вагонних вагах провадиться із зупинкою і розчепленням вагонів, проте Позивачем здійснювалось зважування спірного вагону із зупинкою але без розчеплення. Крім того, залучений до перевірки вантажу у спірному вагоні був заступник начальника станції ОСОБА_6, в графі підписи комерційного акту вказано прізвище та посада начальника станції ОСОБА_7, який взагалі не був ні залучений, ні присутній при перевірці вантажу у спірному вагоні, а підписано комерційний акт невстановленою особою, що ставить під сумнів чинність та законність комерційного акту.

25.01.2018р. представник Позивача в підготовче засідання не зявився, заявив клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату, у звязку з погодними умовами.

02.02.2018р. представник Позивача надав заперечення на відзив та зазначив, що пункт 10 ОСОБА_4 складання актів передбачає, що у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання комерційного акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці, тобто такий перелік працівників не є вичерпним. Комерційний акт підписаний трьома працівниками залізниці станції призначення і не містить підпису начальнику вантажного району, оскільки по штатному розкладу така посада не передбачена, а замість нього до перевірки і підписання акта залучені працівники станції (що підтверджується довідкою та витягом зі штатного розкладу). Відповідно порушень з боку залізниці по складанню та підписанню комерційного акту немає та він являється належним доказом по даній справі. Крім того, представником Відповідача додано копію технічного паспорту ЗВВТ ст.Красноармійськ №82, з відміткою про повірку ваг 24.07.2017р.

13.02.2018р. представник Позивача в судове засідання не зявився, 12.02.2018р. надіслав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у звязку із зайнятістю представників Позивача в господарському суді Донецької області, ОСОБА_1 окружному адміністративному суді, Київському апеляційному господарському суді.

Проте, представником Позивача не надано доказів в підтвердження зайнятості представників в інших судових засіданнях, у звязку з викладеним, суд не задовольняє клопотання представника Позивача та розглядає справу по суті.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Технічна фіксація судового процесу здійснювалася на носій CD-R №1010827RD16290.

У порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників Відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.05.2017 згідно з накладною 45102183 (а.с.11), зі станції Дніпропетровськ Придніпровської залізниці на станцію ОСОБА_1 залізниці було відправлено вагон № 68701770 з вантажем лом чорних металів.

Відповідно до наведеної залізничної накладної у графі № 24 маса вантажу, визначена відправником, у вагоні №68701770 становить 64 100 кг, спосіб визначення маси: на вагонних вагах (150т). У графі 28 зазначено, що маса вантажу визначена вантажовідправником.

На проміжній станції Красноармійськ ОСОБА_1 залізниці за результатами переважування вантажу у вказаному вагоні було виявлено розбіжності між даними, вказаними в накладній, з фактичною масою вантажу, про що складений комерційний акт № 482004/183 від 27.05.2017 (а.с. 10).

ОСОБА_5 загальної форми ГУ-23 №973 (далі-АЗФ) в/ст. від 27.05.2017р. ст.Покровськ комісією у складі: робітник станції ОСОБА_8, робітник станції ОСОБА_9, Зам ДС ОСОБА_6 була проведена перевірка маси вантажу у вагоні (а.с.9).

Розділом "Д" вказаного акту зафіксовано, що: в документі зазначено: брутто відсутнє, тара 20 050 кг., маса вантажу нетто 64 100 кг. При подаванні вагону на 150т статичні ваги станції повірені 27.01.2017 р. виявлено: фактична маса брутто вагону склала 83 050 кг., тара 20 050 кг., маса вантажу нетто 63 000 кг., що менше документу на 1 100 кг. Поверхня вантажу нижче бортів на 20см., вкрита листами, листи заварені між собою, маркування вапном не порушено. Дверці, люка закриті. Вагон прибув в технічному стані справний, з охороною. Здан під охорону.

Враховуючи різницю між масою вантажу, що вказана відправником у залізничній накладній (перевізному документі), та виявленою і засвідченою комерційним актом масою вантажу, Позивач на підставі статей 118, 122 Статуту залізниць України вбачає підстави для стягнення з Відповідача штрафу за невірно зазначену у перевізному документі масу вантажу, розмір якого становить 48 900,00 грн., що і є причиною спору.

Розглядаючи позовні вимого суд зазначає.

Відносини, повязані з діяльністю транспорту, у тому числі залізничного, регулюються Законом України "Про транспорт", Цивільним та Господарським кодексами України, іншими актами законодавства України.

Статтею 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі статтею 908 Цивільного кодексу України, передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 року (далі - Статут залізниць України), визначає обовязки, права та відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

ОСОБА_5 зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції (пп. 1, 2, 3 п. 23 Статуту залізниць України).

Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній (пп. 1, 2 п. 24 Статуту залізниць України).

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто (пп. 4 п. 52 Статуту залізниць України).

Порядок проведення зважування передбачений Правилами перевезення вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року N 644 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 р. за N 861/5082, а саме розділом ОСОБА_4 приймання вантажу до перевезення (далі-Правила).

Відповідно до пункту 5 ОСОБА_4 загальна маса вантажу визначається зважуванням (на вагонних, вантажних, елеваторних та інших вагах) або іншим способом. Тип ваг указується в накладній. Маса вантажу визначається відправником. Про спосіб визначення маси вантажу відправник зобов'язаний зазначити в накладній. Ваговимірювальні технічні засоби відправників (одержувачів) мають бути повірені органами Держспоживстандарту та взяті на облік залізницею відповідно до Інструкції про порядок застосування ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті, затвердженої наказом Мінтрансу від 05.04.2004 N 279 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції 23.04.2004 за N 527/9126.

Визначення маси спірного вантажу здійснювалося на 150-ти тонних вагонних електронно-тензометричних вагах станції Красноармійськ ОСОБА_1 залізниці.

Відповідно до п.1.4 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012 №442, засіб ваговимірювальної техніки (далі - ЗВВТ) - засіб вимірювальної техніки, який застосовується для визначення маси вантажу, що перевозиться залізничним транспортом.

ОСОБА_5 з п.2.3 Інструкції якщо ЗВВТ відповідають вимогам цієї Інструкції, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, вони беруться на облік ревізором вагового господарства дирекції, який оформлює технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки, у технічному паспорті ЗВВТ робиться запис про повірку.

Копія технічного паспорту ЗВВТ ст..Красноармійськ №82 з відміткою про повірку ваг 27.01.2017р. долучено представником Позивача до матеріалів справи.

Позивачем надано до матеріалів справи копію комерційного акту № 482004/183 від 27.05.2017, який підписаний начальником станції, робітниками станції.

Залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами (стаття 105 Статуту залізниць України).

ОСОБА_5 з пунктом 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

ОСОБА_5 з пунктом 5.5. розділу 5 ОСОБА_4 оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 року № 644, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно з пунктом 122 Статуту залізниць України. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

За неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі пятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли (пункт 122 Статуту залізниць України).

Пунктом 118 Статуту залізниць України встановлено, що штраф підлягає стягненню у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Як вбачаться з матеріалів справи, провізна плата згідно накладної № 45102183 становить 9 780,00 грн. (а.с. 11 графа 31). Таким чином, сума штрафу згідно накладної № 45102183 становить 48 900,00 грн. (9 780,00 грн. х 5 = 48 900 грн.).

Приймаючи рішення, господарський суд виходив з наступного.

Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012р. №442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.10.2012р. за №1716/22028 та інших нормативно-правових матеріалів.

Пунктом 10 ОСОБА_4 складання актів (зареєстровані в Міністерстві юстиції України 8 липня 2002 р. за N 567/6855) (далі - ОСОБА_4) встановлено, що комерційний підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

ОСОБА_5 п. 5.23 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003), які затверджені наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003р. N 55, зазначено, що «...У разі відсутності посадової особи, підпис якої зазначено в документі, документ підписує особа, яка виконує її обов'язки, або її заступник. У цьому випадку обов'язково зазначають посаду і призвіще особи, яка підписала документ (виправлення вносять рукописним або машинописним способом), наприклад: "Виконувач обов'язків", "Заступник".

Підписувати документ із прийменником "за" або ставити правобіжну похилу риску перед назвою посади не дозволено.»

В комерційному акті, в розділі «Д» зазначено, що «згідно АЗФ-23 №973 в/ст від 27.05.2017р. ст. Покровськ комісією у складі: робітник станції - ОСОБА_8, робітник станції ОСОБА_9, Зам. ДС ОСОБА_6 була проведена перевірка маси вантажу у вагоні...»

Однак в зазначеному АЗФ-23 №973 в/ст від 27.05.2017р. вказано, що акт складений в присутності таких осіб: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Саме їх підписи є в цьому акті. Зам. ДС ОСОБА_6, не був присутній при переважуванні та не підписував АЗФ-23 №973 в/ст. від 27.05.2017р. та комерційний акт.

Крім того, в розділі «Д» комерційного акту в графі підписи: вказане прізвище та ініціали начальника станції ОСОБА_7, але за нього через правобіжну рисочку підпис поставила невстановлена особа, в зв'язку з чим неможливо визначити підписанта.

Тому на підставі вищевикладеного, неможливо встановити, ким саме підписаний комерційний акт, яку посаду ця соба займає та чи мала ця особа взагалі повноваження на його підписання.

Судом встановлено, що залучений до перевірки вантажу у спірному вагоні був заступник начальника станції ОСОБА_6, в графі підписи: вказано прізвище та посада начальника станції ОСОБА_7, який взагалі не був ні залучений, ні присутній при перевірці вантажу у спірному вагоні, а підписано комерційний акт невстановленою особою.

Також в розділі «Д» комерційного акту відсутній підпис начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи).

Отже, відомості викладені в цьому комерційному акті не можуть бути належним доказом по справі.

Пунктом 10 ОСОБА_4 приймання вантажів до перевезення (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082) визначено, що зважування вантажів на вагонних вагах провадиться із зупинкою і розчепленням вагонів або із зупинкою без розчеплення.

Зважування під час руху дозволяється тільки на вагонних вагах, призначених для цього способу зважування.

Відповідно до п.7 ОСОБА_4 приймання вантажів до перевезення маса вантажів, які перевозяться насипом, наливом, визначається зважуванням на вагонних вагах. Даний пункт кореспондується з Правилами перевезення вантажів навалом і насипом, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001р. №542 п.1.1. яких трактує вантажі, які не потребують упакування в залежності від фракційного складу перевозяться навалом або насипом. У перевізних документах на ці вантажі у графі «найменування вантажу» проставляється «навалом».

У додатку №1 до цих ОСОБА_4 надано перелік вантажів, які допускаються до перевезення навалом або насипом серед яких зазначено в позиції 31,32: метали чорні, прокат чорних металів (дрібних фракцій, з яких неможливо зформувати пакети, зв'язки).

Відходи та брухт чорних металів відповідно до довідки кодів товарів згідно Української класифікації товарів УКТ ЗЕД відноситься до групи 72 чорні метали та мають свій особистий код 7204.

Саме тому, у графі 20 залізничної накладної зазначено «навал», тому вантаж лом чорних металів, може бути прийнятий до перевезення лише після зважування вагону з вантажем із зупинкою та розчепленням.

Проте відповідно до копії сторінки книги зауважень, яка була подана Позивачем до позовної заяви (а.с.12), зважування спірного вагону по станції Красноармійськ ОСОБА_1 залізниці, проводилось працівниками залізниці з зупинкою, але без розчеплення вагону в порушення п.10 ОСОБА_4 приймання вантажів до перевезення.

Враховуючи вищевикладене, слід зазначити, що зважування вагону № 68701770, яким перевозився лом чорних металів, проводилось без дотриманням вимог встановлених п.10 ОСОБА_4 приймання вантажів до перевезення.

Комерційний акт № 482004/183 від 27.05.2017, яким засвідчена невідповідність маси вантажу, був складений всупереч п.10 ОСОБА_4 приймання вантажів до перевезення тому відомості, які містяться в комерційному акті є недостовірними, адже Позивач при здійсненні контрольного переважування застосував інший спосіб зважування.

Таким чином, досліджуючи комерційний акт, який є підставою для покладення відповідальності на суб'єкта відносин перевезення вантажів, суд встановив недотримання Позивачем порядку складання комерційного акту відповідно до вимог законодавства.

Враховуючи, що Позивачем обрано неправильний спосіб зважування вантажу, а також те, що комерційний акт, який є одним із доказів та який оцінюється у сукупності з усіма доказами у справі, містить недоліки, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та таким, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частина 1 ст. 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст.. ст.. 76-79 ГПК України)

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на Позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 202, 232-242, Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити у повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня його проголошення до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

14.02.2018р.