ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2018м. ДніпроСправа № 904/1/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г.

за участю секретаря судового засідання Ковтун А.В.

за позовом Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Кірічка Ігоря Павловича, м. Дніпро

про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання відповідно до договору № 050703 від 10.11.2013 у сумі 4 328,43 грн.

Представники:

від позивача: Дігтяр З.В., довіреність № 1 від 02.01.2018, представник;

від відповідача: не з'явився;

вільний слухач: ОСОБА_3, паспорт серія НОМЕР_2.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Кірічка Ігоря Павловича про стягнення заборгованості у сумі 4 328,43 грн., з яких: 3 117,00 грн. - основна сума боргу, 106,33 грн. - 3% річних, 430,55 грн. - інфляційні втрати, 674,55 грн. - пеня. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням з боку відповідача взятих на себе зобов'язань за договором про постачання теплової енергії № 050703 від 10.11.2013.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2018 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 01.02.2018.

У судове засідання 01.02.2018 представник відповідача не з'явився, відзив на позовну заяву не надав, що підтверджується матеріалами справи.

Представник позивача у судовому засіданні подав заяву, в якій зазначає, що відповідачем було погашено суму основного боргу у сумі 3 117,00 грн. Разом з тим просить стягнути 3% річних у сумі - 106,33 грн., інфляційні втрати у сумі - 430,55 грн. та пеню у сумі - 674,55 грн.

Поштове повідомлення, яким на адресу відповідача направлялася ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 03.01.2018 про відкриття провадження у справі повернулося до суду 12.01.2018 з відміткою про вручення особисто 10.01.2018 (а.с. 79).

Отже, відповідач відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи.

Відповідно до п. 9 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд може розглянути справу за наявними в ній доказами.

Враховуючи, що від відповідача повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні 01.02.2018 до Господарського суду Дніпропетровської області не надходило, відзив на позовну заяву не подано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 01.02.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Міським комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі" та Фізичною особою-підприємцем Кірічком Ігорем Павловичем було укладено договір про постачання теплової енергії № 050703 від 10.11.2013 (далі - Договір), в подальшому сторонами підписано Додаткова угода № 65 від 27.09.2016.

Згідно з рішенням Дніпропетровської міської ради від 27.07.2016р. №28/12 "Про надання дозволу на передачу з балансу Комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі" на баланс Комунального підприємства "Теплоенерго" об'єктів і мереж теплопостачання", акту приймання - передачі об'єктів і мереж теплопостачання, Комунальне підприємство "Теплоенерго" отримало від Комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі" засоби для теплопостачання приміщень відповідача.

За цим Договором Енергопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібному йому обсязі, а Споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим Договором (п. 1.1. Договору)

Відповідно до пункту 2.1. Договору теплова енергія постачається Споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього Договору у вигляді гарячої води на такі потреби:

- опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону (172 діб);

- гаряче водопостачання - протягом року;

- технологічні потреби відповідно з виробничої програмою;

- кондиціювання повітря - по мірі необхідності.

Пунктом 3.3.2. Договору зазначено, що виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором. На кінець опалювального сезону проводити звіряння розрахунків з Енергопостачальна організація, у разі заборгованості на початок опалювального сезону Споживач до мереж теплопостачання підключений не буде.

Приписами пункту 4.2.1. Договору встановлено, обов'язок Енергопостачальної організації забезпечувати постачання теплової енергії Споживачу в обсягах згідно з договором.

Відповідно до пункту 6.1. Договору (в новій редакції згідно з пунктом 2.1. Додаткової угоди № 65) згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.06.2016 № 1210 "Про внесення змін до деяких постанов (НКРЕКП)" (а саме до постанови № 1372 від 30.04.2015 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) КП "Теплоенерго") затверджено тариф на теплову енергію, що виробляється, транспортується КП "Теплоенерго".

- теплова енергія 1 Гкал - 1121,74 грн. (без ПДВ), 1346,09 грн. з ПДВ.

Пунктом 7.1. Договору встановлено, що розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводиться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів.

Відповідно до пункту 7.2. Договору розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в 2-х примірниках) на відпуск - отримання теплової енергії по формі додатку 4.

Згідно з пунктом 7.3. Споживач зобов'язується не пізніше ніж за 5 дні до початку розрахункового періоду сплачувати Енергопостачальній організації вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у додатку 1 до цього договору, по власним платіжним дорученням з указанням періоду за яким він сплачує.

Пунктом 7.4. Договору встановлено, що остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться Споживачем в продовж 5 діб після одержання рахунку Енергопостачальної організації, яка зобов'язана направляти його споживачу не пізніше 10 числа місяця слідуючого за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів.

Приписами пункту 7.5. Договору встановлено, якщо Споживач розраховується за показниками приладів обліку:

при перевищенні фактичного використання теплової енергії понад заявлену та сплачену до початку розрахункового періоду, це перевищення оплачується Споживачем протягом 5 днів після закінчення розрахункового місяця;

у випадках, коли фактичне використання теплової енергії нижче від заявленого та спожитого до початку розрахункового періоду, залишок (сальдо) розрахунків визначається за фактичними приладами обліку, а переплата зараховується в рахунок наступних платежів.

Згідно з пунктом 7.9. при зміні тарифів на теплову енергію її розрахункова вартість у додатку 1 змінюється Енергопостачальною організацією з дати введення нового тарифу за діючим договором без додаткової угоди.

Відповідно до пункту 11.1. Договору цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 20.11.2016.

Приписами пункту 11.4. Договору встановлено, що Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Матеріали справи не містять відомостей щодо бажання сторін розірвати договір. Крім того, позивач у Актах за січень-березень 2017 посилаються на те, що прийом-передача теплової енергії здійснюється на підставі умов договору 050703 від 10.11.2013, тим самим підтверджуючи дію договору.

Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради на виконання умов договору № 050703 від 10.11.2013 у період з січня 2017 по березень 2017 здійснило постачання Відповідачу теплової енергії на загальну суму 5 257,72 грн., що підтверджується Актами прийому-передачі (а.с. 50-52).

Позивачем Відповідачеві виставлені рахунки на оплату (а.с. 47-49).

Відповідач за поставлену теплову енергію розрахувався частково, у зв'язку з чим утворилась заборгованість станом на час звернення до суду у розмірі 3 117,00 грн., що і стало причиною спору.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд прийшов до висновку про часткове задоволення спору на підставі наступного.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (п.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст.901 Цивільного кодексу України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

В ході розгляду справи відповідач сплатив суму основного боргу у розмірі 3 117,00 грн., що підтверджується довідкою Позивача станом на 31.01.2018 (а.с. 83).

Відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

На підставі викладеного, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у сумі 3 117,00 грн. підлягають закриттю згідно пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Крім основного боргу Позивач просить стягнути з Відповідача 106,33 грн. - 3% річних, 430,55 грн. - інфляційних втрат, 674,55 грн. - пеню за загальний період з 14.02.2017 по 15.08.2017.

Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми.

Перевіривши розрахунок 3 % річних судом встановлено, що за період прострочення з 14.02.2017 по 15.08.2017 становлять 106,33 грн. та підлягають до стягнення.

При перевірці розрахунку інфляційних втрат позивача суд враховує приписи Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З врахуванням викладеного, інфляційні втрати, що підлягають до стягнення за загальний період з 14.02.2017 по 15.08.2017 становлять 430,55 грн.

Пунктом 8.2.3. Договору передбачено, що в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію - нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки і суми простроченого платежу, за кожний день прострочки.

Перевіривши розрахунок пені судом встановлено, що за період прострочення з 14.02.2017 по 15.08.2017 сума, що підлягає до стягнення становить 674,55 грн.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги позивача частково у загальному розмірі 1 211,43 грн., який складається з сум: 106,33 грн. - 3% річних, 430,55 грн. - інфляційних втрат, 674,55 грн. - пені.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 129, 130 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 4 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не підтримує своїх вимог у наслідок їх задоволення відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним судових витрат з відповідача.

Як вбачається з поданих позивачем доказів, оплата суми основного боргу була здійснена відповідачем після відкриття провадження у справі в період з 03.01.2018р. по 26.01.2018р.

Отже, витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 130, 178, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кірічка Ігоря Павловича (49018, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради (49000, м. Дніпро, вул. Д. Яворницького, 37, ідентифікаційний код 32688148) 3% річних - 106,33 грн., інфляційних втрат - 430,55 грн., пеню - 674,55 грн., судового збору в розмірі 1600,00 грн., про що видати наказ.

В частині стягнення основного боргу в сумі 3 117,00 грн. провадження у справі закрити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписаний 06.02.2018.

Суддя В.Г. Бєлік