КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2018 р. Справа№ 910/7336/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Мальченко А.О.

Жук Г.А.

секретар судового засідання Драчук Р.А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали апеляційної скарги Дочірнього підприємства «Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів «Спілка онкоінвалідів» «Фаворит-Плюс»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 13.07.2017 (повний текст складено 18.07.2017)

у справі № 910/7336/17 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Дочірнього підприємства «Всеукраїнської громадської організації

онкоінвалідів «Спілка онкоінвалідів» «Фаворит-Плюс»

до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча

компанія «Енергоатом»

про внесення змін до договору № 160(3) 14 УК від 08.05.2014

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство «Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів «Спілка онкоінвалідів» «Фаворит-Плюс» (далі - ДП «Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів «Спілка онкоінвалідів» «Фаворит-Плюс») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - ДП «НАЕК «Енергоатом») про внесення змін до договору № 160(3) 14 УК від 08.05.2014 шляхом викладення п. 12.1 у наступній редакції: « 12.1 Договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє до 08.05.2020 року, а в частині оплати за поставлену продукцію, до повного розрахунку. Стосовно виконання гарантійних зобов'язань постачальника, передбачених договором, - до закінчення терміну дії гарантії. В разі прострочення виконання умов договору покупцем, загальний строк дії договору продовжується на строк прострочення покупцем.».

В обґрунтування своїх вимог зазначило про преюдиційність встановлених судами у справі № 910/20509/15 обставин, зокрема, щодо неправомірності дій відповідача, що призвели до прострочення виконання обов'язкових заходів державної програми з підвищення безпеки АЕС в частині модернізації систем радіаційного контролю ЗАЕС, що ушкоджує суспільні інтереси та право народу України на радіаційну безпеку згідно чинного законодавства. Крім цього, судами встановлено, що необхідною передумовою для поставки позивачем товару згідно спірного Договору є включення його до переліку постачальників відповідача, проте останній зволікав із включенням позивача до переліку постачальників, в результаті чого позивач наразі не може виконати своїх зобов'язань за договором. Позивач стверджує, що для завершення робіт за договором між сторонами проводились переговори щодо необхідності проведення оцінки постачальника, однак через систематичні неправомірні дії відповідача об'єктивно виникли підстави для внесення змін до договору в частині продовження строку його дії.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказував на те, що за результатами проведеної ним оцінки позивача було складено Звіт № ОЧ-П.1.18.005-15 та Звіт комісії з перевірки даних аудиту, відповідно до яких підтверджена неспроможність позивача виготовляти та поставляти продукцію СВБ на рівні якості, що гарантує виконання вимог норм, правил, стандартів з ядерної та радіаційної безпеки, у тому числі, по договору № 160(3)14УК від 08.05.2014, ві зв'язку з чим відносно позивача було прийнято рішення про відхилення постачальника № РШ-П 0.03.020-16 від 02.07.2016, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для включення його до Переліку постачальників ДП «НАЕК «Енергоатом». На переконання відповідача, рішенням Господарського суду міста Києва від 07.07.2016 у справі № 910/6033/16, яке набрало законної сили, встановлено, що саме ДП «Фаворит-Плюс» повинно було звертатися до ДП «НАЕК «Енергоатом» з ініціативою проведення вищезгаданої оцінки, відтак доводи позивача про зволікання відповідача із включенням його до переліку постачальників, що унеможливило виконання позивачем зобов'язань по договору є безпідставними. За твердженнями відповідача, станом на дату розгляду судом даної справи, критичні зауваження та невідповідності, зазначені у Звіті №ОЧ-П.1.18.005-15 та Звіті комісії з перевірки даних аудиту, позивачем не усунені, що вказує на неспроможність та небажання позивача виконувати свої зобов'язання по Договору, що в свою чергу є однією з підстав неможливості продовження строку дії договору. Крім цього, на думку відповідача, 22.05.2017 закінчився строк дії договору, що також унеможливлює внесення змін до нього, як того вимагає позивач.

В наданих суду першої інстанції запереченнях проти пояснень відповідача, позивач зазначив, що наказом № 936 від 13.10.2015, підписаним президентом ДП «НАЕК «Енергоатом», висновки звіту ВП ЗАЕС № ОЧ-П.1.18.-15 визнано недостовірними. При цьому, дії щодо скасування цього наказу, на його думку, не спростовують юридичного факту, що був встановлений під час його винесення, а навпаки ще раз підтверджують протиправність дій посадових осіб ДП «НАЕК «Енергоатом», спрямованих на ухилення від відповідальності за зрив модернізації системи безпеки АЕС України. Більше того, судами у справі № 910/20509/15 було встановлено, що: «проведення позивачем таких процедур як «документальна перевірка даних аудиту», проведення «повторного аудиту», організація комісій для їх проведення та їх повноважень, не передбачені як стандартом національної атомної енергогенеруючої компанії «Еенергоатом» СОУ НАЕК 012:2012 «Управління закупівлями продукції. Оцінка постачальників», так і жодним нормативним документом, тому підстави для їх організації відсутні». Судами в преюдиційному рішенні, правомірно не враховані висновки, надані відповідачем за результатами проведення ДП «НАЕК «Енергоатом» повторного аудиту.

Згідно додаткових пояснень відповідача, внесення змін до договору поза межами його дії без обопільної згоди сторін суперечить чинному законодавству. Після видання ДП «НАЕК «Енергоатом» наказу № 936 від 13.10.2015, керівництво компанії звернулось до позивача з листом № 15053/06 від 19.10.2015, в якому йшлося про необхідність надання письмового підтвердження готовності пройти повторну оцінку постачальника у термін з 29 по 30 жовтня 2015, однак листом № 3/336 від 23.10.2015 ДП «Фаворит-плюс» висунуло ряд умов, після виконання яких буде надана згода на проведення нового аудиту. Вказаному факту була дана оцінка Господарським судом міста Києва в ході розгляду справи № 910/22440/15 та зазначено, що в зв'язку з відмовою позивача від проведення повторного аудиту, ДП «НАЕК «Енергоатом» видано розпорядження за підписом президента підприємства від 11.12.2015р. № 1127-р щодо перевірки даних аудита на підставі наведених у звіті №ОЧ-П.1.18.005-15 та листі позивача № 3/15 від 26.06.2015 фактів. Таким чином, за інформацією відповідача, отриманою за результатами оцінки постачальника, встановлено неспроможність позивача своєчасно і належним чином виконувати договірні зобов'язання.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 у справі № 910/7336/17 в позові відмовлено повністю.

Не погодившись із згаданим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що оскаржуване рішення прийнято за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. За твердженнями апелянта, у справі № 910/20509/15 судами встановлено, що саме неправомірні дії відповідача призвели до прострочення виконання обов'язкових заходів державної програми з підвищення безпеки АЕС в частині модернізації систем радіаційного контролю ЗАЕС, що ушкоджує суспільні інтереси та право народу України на радіаційну безпеку згідно чинного законодавства. Оскільки судами у згаданій справі також встановлено, що необхідною передумовою для поставки позивачем товару за Договором є включення його до переліку постачальників відповідача, то без прийняття останнім такого рішення виконання позивачем своїх обов'язків за Договором щодо постачання продукції є об'єктивно неможливим. На переконання апелянта, виконання ним своїх зобов'язань за Договором має бути відстрочено на час прострочення кредитора (відповідача), а дія Договору продовжена на цей же строк. На думку апелянта, при ухвалені оскаржуваного рішення судом першої інстанції проігноровано положення ст. ст. 612-613 ЦК України щодо прострочення кредитора, ст. 188 ГК України щодо зміни договору за рішенням суду та ст. 35 ГПК України (чинного на момент прийняття оскаржуваного рішення) щодо преюдиційних фактів, встановлених рішенням суду у справі № 910/20509/15 тощо.

В судове засідання апеляційної інстанції 06.02.2018 з'явились представники сторін, представник позивача надав пояснення, в яких підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити за наведених в ній та відповіді на відзив підстав, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, в яких заперечив доводи апеляційної скарги, просив не брати їх до уваги, відтак оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, поясненнях та запереченнях на апеляційну скаргу.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, 08.05.2014 між ДП «Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів «Спілка онкоінвалідів» «Фаворит-Плюс» (позивачем, постачальником за договором) та ДП «НАЕК «Енергоатом» (відповідачем, покупцем за договором) укладено Договір поставки продукції № 160(3)14УК (далі - Договір), за умовами п. 1.1 якого постачальник зобов'язався в порядку та на умовах, визначених у договорі, поставити, а покупець - прийняти і оплатити товар:

два блоки детектування АСРК (БДПГ, ПДРГ, БДАБ, ПДГБ та інші), з яких один комплект для енергоблоку № 1 вартістю 48 799 768,00 грн. та один комплект для енергоблоку № 2 вартістю 36 223 132,00 грн.

супутні послуги з впровадження блоків детектування АСРК (БДПГ, ПДРГ, БДАБ, ПДГБ та інші) передбачених розділом 7 договору та ТВіУП (додаток № 3 до Договору).

Склад та технічні характеристики товару викладені у специфікації № 1 (додаток № 1 до Договору), а також в «Технических требованиях и условиях поставки оборудования по мероприятию «Замена блоков и устройств детектирования (БДМГ, УДЖГ, БДАБ, УДГБ и др.) на современные» и оказанию сопутствующих услуг», далі - ТВіУП (додаток № 3 до Договору, який є його невід'ємною частиною).

Відповідно до п.1.2 Договору загальний строк поставки товару: комплект № 1 - вересень 2014; комплект № 2 - лютий 2015- лютий 2016. Деталізовані строки поставки визначені сторонами в Графіку поставки (додаток № 2 до Договору, який є його невід'ємною частиною).

Положеннями п. 3.1 Договору сторони погодили, що загальна вартість Договору, з урахуванням супутніх послуг, надання яких передбачено розділом 7 та ТВіУП (додаток № 3 до Договору) становить 85 022 900,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 14 170 483, 33 грн.

Цей Договір згідно п. 11.2 може бути змінений, розірваний або визнаний недійсним за підставами, передбаченими законом.

Договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє протягом 36 місяців з дати укладання, а в частині виконання гарантійних зобов'язань постачальника, передбачених Договором - до закінчення терміну дії гарантії (п. 12.1 Договору).

Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України ( п. 2 ч. 1 ст. 193 ГК України).

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин згідно ст. ст. 193 ГК України, 525, 526 ЦК України повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Так, за умовами п. 8.8 Договору постачальник зобов'язаний пройти оцінку як постачальник ДП «НАЕК «Енергоатом» до початку поставки товару (якщо постачальник одночасно є виробником товару). В разі, якщо постачальник не є виробником товару, він зобов'язаний забезпечити проходження такої оцінки виробником товару.

За приписами п. 18 «Технических требованиях и условиях поставки оборудования по мероприятию «Замена блоков и устройств детектирования (БДМГ, УДЖГ, БДАБ, УДГБ и др.) на современные» и оказанию сопутствующих услуг» (далі - ТВіУП), які як додаток № 3 до Договору є його невід'ємною частиною, постачальник має бути внесений до «Переліку постачальників ДП «НАЕК «Енергоатом» або письмово підтвердити готовність пройти оцінку до моменту поставки.

Відповідно до положень Стандарту національної атомної енергогенеруючої компанії «Енергоатом» СОУ НАЕК 012:2012 «Управління закупівлями продукції. Оцінка постачальників» (далі - Стандарт), цей стандарт поширюється на діяльність ДП «НАЕК «Енергоатом», пов'язану із закупівлями в частині організації та проведення оцінки виробників продукції для систем, важливих для безпеки АЕС (далі - СВБ), а також підприємств - виконавців робіт та послуг на СВБ. Проведення оцінки обов'язкове у відношенні виробників продукції для СВБ, а також підприємств, що виконують роботи та/або надають послуги з конструювання, проектування, ремонту, модернізації, монтажу устаткування АЕС, пусконалагоджувальні роботи, випробування СВБ, а також роботи з продовження терміну служби і обґрунтуванню безпеки устаткування АЕС (п. 1.1 Стандарту).

Необхідність оцінки постачальників продукції для СВБ згідно п. 4.1 Стандарту визначена у 7.4 НП-306.1.182-2012. Цей стандарт є одним із документів системи управління ДП «НАЕК «Енергоатом», який регламентує оцінку постачальників як складову частину процесу закупівель.

Метою оцінки на підставі п. 4.2 Стандарту є отримання об'єктивних фактичних даних про наявність у постачальника системи управління і відповідних ресурсів (інфраструктури, людських ресурсів, документації тощо), щоб мати можливість виробляти і постачати продукцію для ДП «НАЕК «Енергоатом» за встановленими в атомній енергетиці вимогами як до продукції, так до постачальника (як підприємства). Ця можливість повинна бути постачальником об'єктивно доведена, задокументована і знаходитись під контролем.

Стандартом, зокрема, п. 4.3 визначено, що постачальники, які пройшли оцінку, і відносно яких прийнято в установленому порядку позитивне рішення («рішення про затвердження постачальників»), включаються до переліку постачальників.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що надання послуг та/або поставка позивачем товару можливі лише після оцінки постачальника та включення його до переліку постачальників.

Відповідно до п.п. 5.4.1, 5.4.2, 5.4.3 Стандарту за результатами оцінки, у разі виявлення невідповідностей, постачальник зобов'язаний розробити і виконати у встановлений термін коригувальні заходи для їх усунення. Якщо такі заходи не визначені безпосередньо у звіті, постачальник повинен направити план-графік коригувальних заходів на адресу підрозділу компанії, який затвердив звіт за результатами оцінки (для ВП АЕС - на ім'я заступника генерального директора з якості та управління, для дирекції компанії - на ім'я першого віце-президента - технічного директора).

Запропоновані заходи мають бути розглянуті у службі якості (на предмет їх достатності для усунення причин невідповідностей), і погоджені листом на адресу постачальника (для ВП АЕС - за підписом заступника генерального директора з якості та управління, для інших ВП і дирекції компанії - за підписом керівника, що затвердив звіт з оцінки).

Постачальник зобов'язаний у встановлений у звіті про оцінку термін направити (на адресу керівника компанії, що затвердив звіт) інформацію про виконання коригувальних заходів з документами, які підтверджують їх виконання.

Як встановлено матеріалами справи, відповідачем за результатами проведеної ним оцінки позивача було складено Звіт про оцінку постачальника для ДП «НАЕК «Енергоатом» - Дочірнього підприємства «Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів «Спілка онкоінвалідів» «Фаворит-Плюс» № ОЧ-П.1.18.005-15 (далі - Звіт № ОЧ-П.1.18.005-15), відповідно до якого включення позивача до переліку постачальників можливе після розробки та виконання підприємством коригуючих заходів з усунення виявлених в ході аудиту невідповідностей та проведення повторної оцінки.

Однак, наказом відповідача № 936 від 13.10.2015, підписаним президентом ДП «НАЕК «Енергоатом» ОСОБА_2, висновки Звіту № ОЧ-П.1.18.-15 визнано недостовірними, доручено тимчасово виконуючому обов'язки виконавчого директора з якості та управління ОСОБА_3 провести повторний аудит відповідача з комісією у складі фахівців дирекції компанії та відокремлених підрозділів, за виключенням ВП ЗАЕС.

Листом № 15053/06 від 19.10.2015 відповідач звернувся до позивача з проханням надати письмову згоду на проведення повторної оцінки у термін з 29 по 30 жовтня 2016 року.

У відповідь листом № 3/336 від 23.10.2015 позивач на проведення повторної оцінки згоди не надав, а висунув відповідачу ряд умов, після виконання яких надасть згоду на проведення повторної оцінки.

Крім цього, судом встановлено, що за результатами проведеної відповідачем оцінки позивача також було складено Звіт комісії з перевірки даних аудиту, згідно п. 4.2 якого позивачу рекомендовано розглянути невідповідності та зауваження, які є критичними для співпраці з ВП АЕС (за результатами роботи комісії № 1 та комісії № 2), розробити план-графік коригуючих заходів і надати його на погодження в ДП «НАЕК «Енергоатом» - у місячний термін з дати отримання цього звіту, але не пізніше 10.02.2016.

Листом № 250/06 від 11.01.2016 відповідач направив позивачу вищезгаданий Звіт комісії з перевірки даних аудиту разом з актом перевірки даних аудиту від 05.01.2016 для розробки план-графіку коригуючих заходів та надання його на погодження в ДП «НАЕК «Енергоатом» до 10.02.2016. Крім цього, відповідач зауважив, що при черговому ігноруванні позивачем вимог і рекомендацій компанії, відповідно до встановленого СОУ НАЕК 012:2012 порядку, ДП «НАЕК «Енергоатом» матиме всі підстави відхилити позивача як постачальника ДП «НАЕК «Енергоатом».

Наказом відповідача № 356 від 18.04.2016 висновки аудиту, викладені у звіті ВП ЗАЕС № ОЧ-П.1.18.005-15 від 12.03.2015 «Про оцінку постачальника для ДП «НАЕК «Енергоатом» - Дочірнього підприємства «Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів «Спілка онкоінвалідів» «Фаворит-Плюс»» визнано достовірними та об'єктивними; скасовано дію наказу № 936 від 13.10.2015.

В подальшому, у зв'язку з ігноруванням позивачем вищевказаних вимог, ненаданням та неузгодженням з ДП «НАЕК «Енергоатом» план-графіку коригуючих заходів, 02.07.2016 відносно позивача затверджено рішення про відхилення постачальника РШ-П 0.03.020-16, яке надіслано на адресу позивача листом від № 9712/06 від 04.07.2016.

Відповідно до п. 4 цього рішення відповідач запропонував ДП «Фаворит-плюс» усунути зауваження і невідповідності, зазначені у Звіті № ОЧ-П.1.18.005-15 та Звіті комісії з перевірки даних аудиту, виконаним під час оцінки постачальника ДП «НАЕК «Енергоатом» - ДП ВГОО «Спілка онкоінвалідів» «Фаворит-Плюс», та надати ДП «НАЕК «Енергоатом» звіт про їх виконання до 01.08.2016.

Проте, як встановлено матеріалами справи, позивач у визначений відповідачем термін вказані невідповідності та зауваження не усунув, й наразі також залишається таким, що відхилений як постачальник ДП «НАЕК «Енергоатом» внаслідок неспроможності виготовляти та поставляти продукцію СВБ на рівні якості, що гарантує виконання вимог норм, правил, стандартів з ядерної та радіаційної безпеки по договору № 160(3)14УК від 08.05.2014.

Посилання позивача (апелянта) на преюдиційність встановлених рішенням Господарського суду міста Києва від 25.01.2016 у справі № 910/20509/15 обставин, зокрема, щодо неправомірності дій відповідача, які призвели до прострочення виконання позивачем своїх зобов'язань за Договором, відповідає дійсності, адже судами у вказаній справі дійсно було встановлено прострочення кредитора (відповідача), яке за висновками суду полягало в тривалому розгляді та узгодженні технічної документації, внаслідок чого ДП «Фаворит-плюс» було позбавлено можливості вчасно усунути певні недоліки та виконати своїх договірні зобов'язання. Проте згідно п. 8.8. Договору обов'язок проходження оцінки покладено саме на позивача, який після прийняття вищенаведеного рішення суду у справі № 910/20509/15 не вжив жодних заходів для виконання умов Договору, зокрема щодо усунення зазначених у Звіті № ОЧ-П.1.18.005-15 та Звіті комісії з перевірки даних аудиту невідповідностей та зауважень, а також проходження оцінки як постачальника ДП «НАЕК «Енергоатом».

Таким чином, належне виконання позивачем своїх зобов'язань за Договором з поставки товару пов'язано виключно з позивачем та залишилось невиконаним з причин, які залежали тільки від нього (не усунув зауважень та невідповідностей, зазначених у Звіті № ОЧ-П.1.18.005-15 та Звіті комісії з перевірки даних аудиту), що свідчить про прострочення саме боржника (позивача), а не кредитора, на чому наполягав апелянт. Належних та допустимих доказів на спростування цього позивачем (апелянтом) суду не надано.

Надані позивачем сертифікати SIC.02.040.1477 від 06.11.2015 та від 03.06.2016 на підтвердження його відповідності вимогам до постачальників продукції СВБ ДП «НАЕК «Енергоатом», правомірно не прийнято судом першої інстанції до уваги, адже визначена Договором та Стандартом процедура перевірки позивача передбачає здійснення перевірки саме відповідачем, а не отримання від позивача сертифіката відповідності ДСТУ 9001:2009, виданого третьою особою.

Матеріалами справи встановлено, що листом № 3/18 від 18.04.2017 позивач звернувся до відповідача з пропозицією внести зміни до п. 12.1 Договору, встановивши строк його дії до 08.05.2020, мотивуючи свою пропозицію наявністю триваючих перешкод з боку замовника (прострочення кредитора на підставі ст. ст. 612 - 613 ЦК України) та необхідністю додаткового часу на подолання зазначених обставин.

Листом № 28-24/9639 від 15.05.2017 відповідач повідомив про неприйняття пропозиції щодо внесення змін до Договору, зокрема в зв'язку з наявністю рішення про відхилення позивача як постачальника.

З огляду на не досягнення сторонами згоди щодо внесення змін до Договору, позивач звернувся до суду з позовом про внесення змін до Договору шляхом викладення п. 12.1 у наступній редакції: « 12.1 Договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє до 08.05.2020 року, а в частині оплати за поставлену продукцію, до повного розрахунку. Стосовно виконання гарантійних зобов'язань постачальника, передбачених Договором, - до закінчення терміну дії гарантії. В разі прострочення виконання умов Договору покупцем, загальний строк дії Договору продовжується на строк прострочення покупцем.».

Договором на підставі ст. 626 ЦК України є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Положеннями ст.628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет, умови, які визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зміст господарського договору на підставі ст.180 ГК України становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Порядок зміни господарського договору врегульовано ст.188 ГК України, зокрема, відповідно до частини 4 цієї статті у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений двадцятиденний строк після одержання пропозиції про зміну (розірвання) договору, з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

За приписами ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється всього того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, підставою для зміни умов Договору в даному випадку може бути належним чином доведений факт невиконання відповідачем передбачених договором зобов'язань, що призводить до завдання іншій стороні значної шкоди.

Позивачем не було належним чином доведено наявності істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, того факту, що внаслідок настання цих обставин позивача значною мірою позбавлено того, на що він розраховував при укладенні договору, не підтверджено й порушень умов договору відповідачем.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені положення чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для внесення змін до Договору та задоволення позову.

Доводи апелянта (позивача) з приводу порушення судом першої інстанції вимог матеріального права та неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 240, 269-270, 273, 275, 281-284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів «Спілка онкоінвалідів» «Фаворит-Плюс» залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 у справі № 910/7336/17 - без змін.

Матеріали справи № 910/7336/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 09.02.2018

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді А.О. Мальченко

Г.А. Жук