ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" лютого 2018 р.Справа № 924/160/16

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Грамчука І.В., розглянувши отримані матеріали за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Хмельницької області від 11.04.2016 року у справі № 924/160/16

за позовом приватного підприємства „АДЛЄР м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр" с. Манява Богородчанського району Івано-Франківської області

про стягнення 1 562 916,79 грн. заборгованості

(розгляд заяви (вх. № 05-08/114/18 від 23.01.2018р.) про перегляд рішення за нововиявленими обставинами)

Представники сторін:

від позивача : не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1- за довіреністю б/н від 27.12.17р.;

ОСОБА_2 - директор ТОВ "Сатанов Аграр"

Встановив: рішенням господарського суду Хмельницької області від 11.04.2016 року у справі № 924/160/16 задоволено позов приватного підприємства "АДЛЄР" м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр", с. Сатанівка Городоцького району Хмельницької області про стягнення загалом 1 562 916,79 грн. заборгованості. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр" на користь приватного підприємства "АДЛЄР" всього 1 015 789,64грн. боргу, 132 052,65 грн. курсової різниці, 85 912,12грн. 3% річних, 126 004,45 грн. пені, 203 157,93 грн. штрафу та 23 443,75грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення 25.04.2016 року видано відповідний судовий наказ.

22 листопада 2017 року на адресу господарського суду Хмельницької області від товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр" надійшла заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, у якій відповідач просив суд переглянути рішення господарського суду Хмельницької області у справі № 924/160/16 від 11.04.2016 року за нововиявленими обставинами.

Повноважний представник приватного підприємства „АДЛЄР у судове засідання не з'явився, проте надіслав клопотання про розгляд заяви без участі повноважного представника та просить суд відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Сатанов Аграр" про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, а рішення суду від 11.04.2016р. по справі № 924/160/16 залишити в силі.

Предстаникам відповідача в засіданні суду повідомлено про те, що 15.12.2017р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким, зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017р. №2147VІІІ, чинної з 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. 325 ГПК України заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами Верховний Суд може також скасувати судове рішення (судові рішення) повністю або частково і передати справу на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції.

З врахуванням відміченого керуючись ст.ст. 234, 325 Господарського процесуального кодексу України, суд ухвалив заяву ( вх.05-08/2672/17 від 11.12.2017р.) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр" м.Манява Богородчанський район Івано-Франківська область про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду від 11.04.2016р. по справі № 924/160/16 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В ході судового розгляду зважаючи на набрання чинності нової редакції ГПК України, повноважний представник заявника подав заяву про уточнення про перегляд рішення за нововиявленими обставинами (вх. № 05-08/114/18 від 23.01.2018р.), у якій просив суд переглянути рішення господарського суду області за нововиявленими обставинами, скасувати рішення господарського суду по справі № 924/160/16 від 11.04.2016р. та прийняти нове рішення, яким у задоволенні вимог ПП "Адлєр" відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування необхідності задоволення заяви відповідач посилається на ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України та повідомляє, що відповідачу стало відомо про обставини, які не були відомі суду першої інстанції та заявнику - відповідачу ТОВ "Сатанов Аграр".

На думку заявника, суду не було відомо про ту обставину, що станом на 31.12.2015 р. на користь ПП "Адлєр" було відписано товар на суму 414 000 грн. саме для погашення заборгованості за договором поставки № 231/3, який ПП "Адлєр" протягом трьох днів реалізовано та отримано грошові кошти, проте дана операція на час винесення рішення була прихована від суду, що стало підставою стягнення більшої суми основного боргу на нарахування на цю більшу суму штрафу, пені, 3 % річних, курсової різниці.

2. Неврахування судом першої інстанції важливих обставин для зменшення суми неустойки (пені та штрафу) у порядку ст. 551 ЦК України, які, на переконання заявника, суду не були відомі та не могли бути відомі на момент винесення рішення та не відповідність передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч.ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності (встановлено постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 у справі № 909/576/17);

3. Суду не було відомо про те, що за період, за який було стягнуто курсову різницю, буде подано позовну вимогу про стягнення інфляційних збитків у розмірі 144 349,07 грн., що є більшою від розміру курсової різниці (132 052 грн.) (рішення Львівського апеляційного господарського суду у справі № 909/576/17 набрало законної сили);

4. Встановлення під час ознайомлення з матеріалами справи факту підробки підписів від імені ОСОБА_2 на додатках до договору поставки № 231/3 (додатки №2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11; 12, 13, 14, 15) від 22.04.2015р., внаслідок чого доводиться відсутність договірної заборгованості ТОВ "Сатанов Аграр" перед ПП "Адлєр" по договору поставки № 231/3 від 22.04.2015 р.

Так, між позивачем ПП "Адлєр" та ТОВ "Сатанов Аграр" було укладено договір, за яким ТОВ "Сатанов Аграр", як постачальник зобов'язувався надати ПП "Адлєр" товар для погашення заборгованості за раніше отримані від ПП "Адлєр" хімікати та добрива (договір поставки № 05/12-15 від 05.12.2015 р.).

Крім того, між цими ж сторонами було укладено інші договори, зокрема, договір поставки № 231/3 від 22.04.2015 р., яким визначено умови купівлі - продажу засобів захисту рослин, мінеральних добрив, які належать продавцю (ПП "Адлєр"). Тобто, між сторонами тривалий час здійснювалась співпраця на різних умовах.

Проте, у зв'язку з тим, що ТОВ "Сатанов Аграр" не було виконано умови договору поставки № 231/3 від 22.04.2015 р., ПП "Адлєр" було подано позов про стягнення заборгованості, про який ТОВ "Сатанов Аграр" не було відомо.

Судом було прийнято рішення, яким було стягнуто 1 015 789,64 грн. (один мільйон п'ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят дев'ять гривень 64 коп.) боргу, 132 052,65 грн. (сто тридцять дві тисячі п'ятдесят дві гривні 65 коп.) курсової різниці, 85 912,12грн. (вісімдесят п'ять тисяч дев'ятсот дванадцять гривень 12 коп.) 3% річних, 126 004,45 грн. (сто двадцять шість тисяч чотири гривні 45 коп.) пені, 203 157,93 грн. (двісті три тисячі сто п'ятдесят сім гривень 93 коп.) штрафу та 23 443,75 грн. (двадцять три тисячі чотириста сорок три гривні 75 коп.) судового збору.

На думку заявника, вказані суми не відповідають дійсності, оскільки на момент винесення судового рішення суду не було відомо про суттєві та істотні обставини, які значно впливають на розміри сум, стягнутих за рішенням суду.

Зокрема, між сторонами тривалий час існували договірні відносини. На виконання договору поставки № 231/3, за яким ТОВ Сатанов Аграр отримувало добрива, сторони досягли домовленості, за якою ТОВ Сатанов Аграр мало можливість оплатити одержану продукцію як грошовими коштами, так і товаром у порядку взаємного зарахування вимог.

На виконання цієї домовленості ТОВ Сатанов Аграр передало ПП Адлєр сою на загальну суму 414 000 (чотириста чотирнадцять тисяч) грн. в оплату одержаної продукції. Також після передачі даного товару на адресу ПП Адлер було направлено вимогу, в якій вказано наступне :

ТОВ Сатанов Аграр (постачальник) було поставлено ПП Адлєр сою на загальну суму 414000 (чотириста чотирнадцять тисяч) грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000058 від 31.12.2015р. Пропонуємо протягом семи днів провести розрахунок за отриману продукцію. У випадку не проведення оплати у вказаний строк, просимо зарахувати грошові кошти, еквівалентні вартості отриманої продукції (сої), у погашення вимог ПП АДЛЄР до ТОВ Сатанов Аграр за договором поставки № 231/3 від 22.04.15р., яким визначено умови купівлі - продажу засобів захисту рослин, мінеральних добрив. Однак, документи з цього приводу ТОВ Сатанов Аграр були втрачені.

Однак, 09.11.2017р. бухгалтер ТОВ Сатанов Аграр надав на ім'я директора Товариства доповідну про те, що ним було віднайдено серед документів вимогу та докази про направлення цієї вимоги ПП Адлєр щодо оплати переданої сої або ж зарахування цієї суми у рахунок погашення боргу за отриману, але неоплачену продукцію за вказаним договором поставки. Також до даних документів бухгалтером було долучено текст договору поставки, яким передбачено зарахування даного товару в рахунок поставленої ПП "Адлєр" продукції. Саме даний текст був предметом договору.

На переконання заявника, саме дані обставини не були відомі ані суду, ні Товариству в особі його директора, а тому є нововиявленими.

Вважає, що ним встановлено обставину, яка не була відома суду на момент винесення рішення у справі, а саме що сума, стягнута на користь ПП Адлєр є більшою, ніж реальна сума заборгованості. Дана обставина також не була відома ТОВ Сатанов Аграр в особі його керівника до 09.11.2017р., який без наявності вказаних документів не мав можливість подати заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Додатково звертає увагу на те, що рішенням суду від 11.04.2017р. вступило в законну силу, а на його виконання судом було видано наказ. При ньому, рішення вступило в законну силу, оскільки представники ТОВ Сатанов Аграр у судовому засіданні участі не брали, а копія судового рішення була направлена поштовим зв'язком, а лист повернувся до суду та не був отриманий відповідачем. Пізніше, представниками ПП Адлєр та ТОВ Сатанов Аграр було досягнуто згоди про зарахування вартості отриманого ПП Адлєр 31.12.2015 р. товару (сої) у розмірі 414 000 грн. у рахунок погашення суми основного боргу з моменту отримання товару з 31.12.2015р. У зв'язку з цим ПП "Адлєр" було усно повідомлено ТОВ "Сатанов Аграр" про те, що вимог щодо стягнення пені, штрафів, курсової різниці, відсотків річних будуть зменшені та повідомив, що з цього приводу буде підготовлений договір прощення боргу та додані документи мали бути подані до виконавчої служби з 5 по 20 жовтня 2016р. до виконавчої служби.

Однак, наказ було передано на примусове виконання. При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження ТОВ "Сатанов Аграр" були виявлені наступні документи :

1. Договір поставки № 05/12-15 від 05.12.2015 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Сатанов Аграр, , та приватним підприємством Адлєр, ;

2. Договір поруки від 05.10.2016 р., укладений між ТОВ Жищинці Аграр (поручитель), ПП Адлєр (Кредитор), ТОВ Сатанов Аграр (Боржник);

3. Угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.10.2016 р., укладена між ПП Адлєр та ТОВ Жищинці Аграр;

4. Угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 20.10.2016 р., укладена між ПП Адлєр та ТОВ Сатанов Аграр.

Разом з тим вказані договори ні ТОВ "Жищинці Аграр", ні ТОВ "Сатанов Аграр" не укладались, а підписи від імені директора ТОВ "Сатанов Аграр" та тогочасного директора ТОВ "Жищинці Аграр" ОСОБА_2 останнім не проставлявся. Отже, ці договори є недійсними.

При цьому, у вказаних договорах містяться підроблені підписи від імені директора ТОВ "Сатанов Аграр" і тогочасного директора ТОВ "Жищинці Аграр" ОСОБА_2

За повідомленням заявника, наведена обставина є предметом кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000280 за фактом підробки документу та використання підробленого документу посадовими особами ПП Адлєр.

Згідно з висновком експерта № 124 П від 05.09.2017 р., наданим Хмельницьким НДЕКЦ МВС України, у межах вказаного кримінального провадження було встановлено, що в оскаржуваних договорі поруки від 05.10.2016 р. та угоді про зарахування зустрічних вимог від 10.10.2016 р. підпис від імені ОСОБА_2 виконаний іншою особою. Інші два договори витребовуються у межах кримінального провадження.

Також заявник повідомив, що внаслідок невиконання судового рішення, що переглядається, ПП "Адлєр" звернулось до суду з позовом про стягнення пені, інфляційних збитків та відсотків за користування коштами на загальну суму 728 783,28 грн.

Львівським апеляційним господарським судом було розглянуто апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у справі № 909/576/17, яким позовні вимоги ПП Адлєр було задоволено в повному обсязі. За результатами розгляду апеляційної скарги 27.11.2017 р. судом було змінено судове рішення Господарського суду Івано-Франківської області та зменшено розмір пені на 50% - з 312 657,54 грн. до 156 328,77 грн.

Стверджує, що вказана обставина, на його переконання, також є нововиявленою, оскільки якби сторона відповідача була залучена до судового розгляду справи № 924/160/16 то змогла пояснити суду поважність причин несвоєчасної виплати ПП Адлєр грошових коштів.

Так, по перше, в кінці грудня 2015 р. на користь ПП Адлєр було переписано сою на загальну суму 414 000 грн., яка в цей же день була відчужена ПП Адлєр на користь третіх осіб та в цей же день ПП Адлєр одержало грошові кошти у вказаному розмірі.

По друге, у ТОВ Сатанов Аграр було наявне зерно, яке було призначене для погашення боргів перед ПП Адлєр. Проте, у цей час (починаючи з січня 2016 р.) щодо ТОВ Сатанов Аграр вчинялись спроби захоплення Товариства.

Так, в кінці січня 2016 р. ОСОБА_3 (колишній учасник ТОВ Сатанов Аграр) звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Державного реєстратора Городоцької районної державної адміністрації Хмельницької області, про скасування реєстраційних записів від :

- 05.09.2013 року про внесення змін до відомостей юридичної особи, що не пов'язані із змінами до установчих документів (реєстраційний запис про зміну керівника ТОВ "Сатанов Аграр");

- 22.04.2014 року про державну реєстрацію змін до установчих документів (державна реєстрація зміни складу учасників ТОВ "Сатанов Аграр");

- 22.04.2014 року про внесення змін до відомостей юридичної особи, що не пов'язані з установчими документами (зміна керівника ТОВ "Сатанов Аграр");

- 24.09.2015 року про внесення відомостей, що не пов'язані із змінами до установчих документів (власником ТОВ "Сатанов Аграр" визначено ОСОБА_2 В.).

26.02.2016 р. у межах справи № 822/110/16 було винесено постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_3 було відмовлено.

Проте, дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - володіючи підробленою довіреністю від іншого колишнього учасника ТОВ Сатанов Аграр ОСОБА_5, громадянина ОСОБА_6, звернулась до Хмельницького окружного адміністративного з позовом до державного реєстратора Городоцької районної державної адміністрації в Хмельнцькій області про визнання протиправними та зобов'язання скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні записи від 05.09.2013 року про реєстрацію зміни складу учасників ТОВ "Сатанов Аграр", від 05.09.2013 року - внесення змін до відомостей юридичної особи, що не пов'язані із змінами до установчих документів, від 22.04.2014 року - реєстрація змін до установчих документів, від 22.04.2014 року - внесення змін до відомостей юридичної особи, що не пов'язані з установчими, від 24.09.2015 року - внесення відомостей, що не пов'язані із змінами до установчих документів.

10.05.2016 р. у межах цієї справи суд, не перевіривши обставини справи, не оглянувши оригінал довіреності, виніс постанову, якою вказані реєстраційні дії були скасовані. Ухвалою суду апеляційної інстанції вказана постанова була залишена в законній силі та 27.07.2016 р. набирає законної сили. Судді винесли неправосудні рішення (з цього приводу заяви направлені до правоохоронних органів), які були використані для скасування реєстраційних дій. ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4, яка діяла на підставі підробленої довіреності від імені Ш. ОСОБА_5 провели загальні збори учасників, та в серпні 2016 р. за безоплатним договором відчужили на користь пов'язаних осіб зерно сої врожаю 2015 р., вага 35 680 кг; вартістю 392 480 (триста дев'яносто дві тисячі чотириста вісімдесят) грн. та пшениці 6 класу, вага 33 300 кг; вартістю 143 190 (сто сорок три тисячі сто дев'яносто) грн.

Саме вказане зерно повинно було бути використане для погашення заборгованості ТОВ Сатанов Аграр перед ПП Адлєр.

Враховуючи ту обставину, що на момент пред'явлення позову у межах справи № 924/160/16 уже фактично було погашено заборгованість на 414 000 грн., а також ту обставину, що у ТОВ Сатанов Аграр було наявне майно для погашення заборгованості, підстав для примусового стягнення грошових коштів не було.

Тобто, на думку заявника, суду не було відомо на момент винесення рішення про те, що частина заборгованості уже була погашена, а інша частина (535 670 грн.) забезпечена майном, а тому сума заборгованості планувалось погасити негайно після врахування оплаченої суми заборгованості у розмірі 414 000 грн. (на той час накладна була втрачена та виникали розбіжності щодо зарахування суми ПДВ та видачі на дану суму податкових накладних). При цьому, суду не було відомо, що у тому, що відбулось прострочення боржника, немає вини ТОВ Сатанов Аграр, майно якого було захоплене рейдерським способом, а тому немає підстав для застосування відповідальності.

Суду першої інстанції при винесенні рішення, що переглядається, не було відомо про поважність причин несвоєчасного погашення заборгованості перед ПП Адлєр та не було повідомлено про можливість зменшення розміру пені, яка була стягнена за рішенням, що переглядається.

Окрім того, при судовому розгляді справи № 909/576/17 у суді апеляційної інстанції, представником ПП "Адлєр" було висловлено позицію, що після винесення рішення пеня, відсотки річні, інфляційні збитки стягуватись не будуть, а між сторонами буде підписана мирова угода так як фактично юристом підтверджено ту обставину, яка стосується зарахування суми 414 000 грн. у момент її отримання та фактично визнано безпідставність нарахування пені, штрафів, у зв'язку з чим повторно виявлено бажання списати зайво нараховані суми шляхом укладення мирової угоди (хоча вислови юриста є такими, що не відповідають дійсності та є неправдивими, так як останній на протязі більше двох років не виконує наданих обіцянок).

На переконання заявника, таким чином ним доводяться дві обставини, які не були відомі та не могли бути відомі суду на момент винесення рішення, що переглядається, а саме :

Факт погашення суми основного боргу на суму 414 000 грн. у грудні 2015 р. та її зарахування у момент отримання товару на вказану суму;

Факт наявності домовленості між сторонами станом на квітень 2016 року про зарахування суми 414 000 грн. зі зменшенням пені, штрафів, відсотків річних на дану суму та виявлено бажання не пред'являти вимоги щодо сплати зі сторони ТОВ Сатанов Аграр пені, штрафу, відсотків річних, курсової різниці після винесення рішення судом апеляційної інстанції. Тобто, ПП Адлєр і тоді, і в ході судового розгляду справи № 909/576/17 висловлював позицію про нестягнення сум штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних, у зв'язку з безпідставністю їх нарахування по причині відсутності представників відповідача при винесенні судом рішення від 11.04.2016 р.

З цього приводу у ході судового розгляду суду можуть бути надані відповідні докази - звукозапис судових засідань у справі № 909/576/17, яке проходило в режимі відеоконференції та фіксувалось технічними засобами.

Тобто, на думку заявника, ПП "Адлєр" було обізнаним, що ТОВ "Сатанов Аграр" сплатило частину суми заборгованості шляхом передання товару на загальну суму 414 000 (чотириста чотирнадцять тисяч) грн. і приховало цей факт від суду для стягнення завищених сум. При цьому, ТОВ "Сатанов Аграр" в судових засіданнях участі не брало, позовні матеріали від ПП "Адлєр" не отримувало, так як за юридичною адресою Товариство на той момент не знаходилось, а тому всі ухвали, у тому числі, позовні матеріали повертались відправникам (у тому числі суду та ПП "Адлєр").

У зв'язку з тим, що директор ТОВ "Сатанов Аграр" постійно перебуває в роз'їздах та у зв'язку з наявним корпоративним спором, на підставі якого змінювалось керівництво, по причині винесення адміністративними судами неправосудних рішень, які скасовані Вищим адміністративним судом України, у тому числі на підставі звернення не уповноваженої особи до суду з використання підробленої довіреності, у директора ТОВ "Сатанов Аграр" ОСОБА_2 не було в наявності вимоги, а також доказів отримання даної вимоги ПП Адлєр, у тому числі тексту дійсного договору поставки, а тому до 09.11.2017р. ТОВ Сатанов Аграр не мало юридичних підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Станом на даний час після звернення бухгалтера з доповідною, до якої долучено вимогу, з доказами її направлення та дійсний текст договору, стало можливим звернутись із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Про факти проведення розрахунків вказувалось у телефонному режимі представниками ПП Адлєр у тому числі визнавалась і сума зарахування та була надана пропозиція зменшити стягнуту судами заборгованість шляхом складання угоди про прощення боргу у сумі, більше 300 000 (триста тисяч) грн., незаконно нарахованих позивачем штрафних санкцій. Однак, шляхом обману було надано у виконавчу службу договори з підробленими підписами директора, іншого змісту, що призвело до додаткових судових стягнень.

Після спілкування зі слідчим, стало відомо, що оригінал договору поставки у ПП Адлєр відсутній, що додатково вказує на приховування позивачами факту погашення заборгованості, штрафних санкцій (пені, штрафів, інфляційних збитків, відсотків за користування коштами).

Щодо стягнення інфляційних збитків і курсової різниці, заявник повідомляє наступне.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 11.04.2016 р. у справі № 924/160/16 було вирішено стягнути 1 015 789,64 грн. (один мільйон п'ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят дев'ять гривень 64 коп.) боргу, 132 052,65 грн. (сто тридцять дві тисячі п'ятдесят дві гривні 65 коп.) курсової різниці, 85 912,12 грн. (вісімдесят п'ять тисяч дев'ятсот дванадцять гривень 12 коп.) 3% річних, 126 004,45 грн. (сто двадцять шість тисяч чотири гривні 45 коп.) пені, 203 157,93 грн. (двісті три тисячі сто п'ятдесят сім гривень 93коп.) 20% штрафу та 23 443,75 грн. (двадцять три тисячі чотириста сорок три гривні 75коп.) судового збору.

При цьому, рішенням господарського суду Івано-Франківської області у справі № 909/576/17 від 11.07.2017р. було вирішено стягнути з ТОВ Сатанов Аграр окрім іншого і 144 349,07 грн. інфляційних збитків.

Проте, суд при розгляді справи № 924/160/16 не було відомо про те, що сума інфляційних збитків буде перевищувати суму курсової різниці, а тому фактично збитки, пов'язані з недоплатою курсової різниці відсутні, що не було відомо ні суду, ні відповідачу на час винесення рішення, що переглядається.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 11.04.2016р. було вирішено стягнути курсову різницю. Суд виходив з того, що сторони визначили зобов'язання в іноземній валюті, що є підставою для застосування курсової різниці.

Вказане рішення було використане у межах справи № 909/576/17 як преюдиційне, та було встановлено факт укладення зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до розділу 8 Постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань від 17.12.2013р. № 14, положення частини другої статті 533 ЦК України та частини другої статті 198 ГК України містять однакові за змістом приписи про необхідність виконання грошового зобов'язання між резидентами України виключно у валюті України (валюта платежу), крім випадків отримання стороною цього зобов'язання відповідної ліцензії Національного банку України відповідно до вимог Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю".

Відтак вимоги щодо застосування заходів відповідальності за порушення грошових зобов'язань, визначених в іноземній валюті, мають заявлятися в національній валюті України (гривнях) за офіційним курсом Національного банку України на день заявлення відповідної вимоги (крім випадків, коли стороною зобов'язання, у якому виник спір, одержано відповідну ліцензію Національного банку України). При цьому стягнення інфляційних нарахувань на суму основної заборгованості не є можливим, оскільки індекс інфляції розраховується лише стосовно національної валюти України (гривні).

Тобто, на думку заявника, не можливо стягувати з ТОВ "Сатанов Аграр" і курсову різницю, й інфляційні збитки, а стягненню підлягає лише одна із наведених сум. При цьому, інфляційні збитки можуть стягуватись у порядку ст. 625 ЦК України як відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а курсова різниця - за порушення зобов'язання, встановленого в іноземній валюті. Заявник стверджує, що порушення грошового зобов'язання не було, так як сторони працювали за видатковими накладними, а тому оплата могла проводитись лише з моменту пред'явлення вимоги, яких надано не було, що вказує на неможливість стягнення інфляційних збитків.

У судовому рішенні, що переглядається, судом було вказано на необхідність стягнення курсової різниці, проте, не було зазначено, за яким саме курсом гривні до долара СІПА обраховується така курсова різниця. Тоді як, на день винесення судового рішення, що переглядається, Національний банк - України встановив наступний курс валют: 2562.9848 грн. за 100 доларів США.

Проте, як вбачається з обставин справи, сума грошового зобов'язання була визначена у гривні : Сторонами підписано додатки до договору: № 1 від 22.04.15р. на суму 182 928,40 грн. із строком оплати до 25.10.2015р., № 2 від 29.04.15р. на суму 211 537,04 грн. із строком оплати до 15.10.15р., № 3 від 29.04.15р. на суму 125 650,01 грн. із строком оплати до 15.10.15р., № 4 від 30.04.15р. на суму 250 050,94 грн. із строком оплати до 15.10.15р., № 5 від 05.05.15р. на суму 12 285 грн. із строком оплати до 15.10.15р., № 6 від 15.05.15р. на суму 1 315 грн. із строком оплати до 10.08.15р., № 7 від 29.05.15р. на суму 230 230 грн. із строком оплати до 15.10.15р., № 8 від 03.06.15р. на суму 29 782,10 грн із строком оплати до 15.10.15р., № 9 від 11.06.15р. на суму 30 528,92 грн. із строком оплати до 15.10.15р., № 11 від 24.06.15р. на суму 61 906 грн. із строком оплати до 10.07.15р., № 12 від 24.06.15р. на суму 212 272,72 грн. із строком оплати до 10.09.15р., № 13 від 24.06.15р. на суму 55 475,20 грн. із строком оплати до 10.09.15р., № 14 від 17.07.15р. на суму 16 777 грн. із строком оплати до 10.09.15р., № 15 від 18.08.15р. на суму 6 903 грн. із строком оплати до 10.08.15р. (на переконання заявника додатки №№ 2-15 є підробленими, що також не було відомо суду, а оригінали договору та додатків для огляду не витребовувались). Тобто, при визначенні суми грошового зобов'язання, сторонами було встановлено ціни у національній валюті. Вважає, що жодних підстав для стягнення курсової різниці не було.

Додатково заявник звертаєть увагу на наступну обставину : відповідно до умов Договору поставки № 231/3 від 22.04.2015 р., а саме, пп. 2.1 договору, асортимент товару, його кількість, ціна, визначаються у додатках та/або накладних документах відпуску товару, що є невід'ємною частиною цього договору. У випадку розбіжності даних у додатках щодо найменування, кількості і ціни товару в порівнянні з даними у відповідній видатковій накладній, перевагу має видаткова накладна. У самому договорі жодних істотних умов договору поставки викладено не було. При цьому, істотні умови договору викладались у Додатках до договору поставки № 231/3.

На переконання заявника, при ознайомленні з матеріалами справи представниками було встановлено, що у додатках було встановлено конкретні строки оплати товару : № 1 від 22.04.15р. на суму 182 928,40 грн. із строком оплати до 25.10.2015 р., № 2 від 29.04.15 р. на суму 211 537,04 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 3 від 29.04.15 р. на суму 125 650,01 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 4 від 30.04.15 р. на суму 250 050,94 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 5 від 05.05.15 р. на суму 12 285 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 6 від 15.05.15 р. на суму 1 315 грн. із строком оплати до 10.08.15 р., № 7 від 29.05.15 р. на суму 230 230 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 8 від 03.06.15 р. на суму 29 782,10 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 9 від 11.06.15 р. на суму 30 528,92 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 11 від 24.06.15 р. на суму 61 906 грн. із строком оплати до 10.07.15 р., № 12 від 24.06.15 р. на суму 212 272,72 грн. із строком оплати до 10.09.15 р., № 13 від 24.06.15 р. на суму 55 475,20 грн. із строком оплати до 10.09.15 р., № 14 від 17.07.15 р. на суму 16 777 грн. із строком оплати до 10.09.15 р., № 15 від 18.08.2015р. на суму 6 903 грн. із строком оплати до 10.08.15 р. Тобто, у випадку несплати вказаних сум у передбачений додатком строк, у ТОВ Сатанов Аграр виникає прострочення.

Проте, за повідомленням заявника, вказані додатки (№№2-15) не підписувались стороною відповідача, а тому він не знав та не міг знати про факт виникнення у нього прострочення.

У матеріалах справи наявні лише копії додатків, а оригінали судом не досліджувались, у сторони відповідача відсутні.

При цьому, враховуючи тривалі відносити з ПП Адлєр, окрім наявності договору поставки, сторони працювали і за принципом одержання та оплати товару накладними. ТОВ Сатанов Аграр не заперечує факт отримання ряду товарно-матеріальних цінностей. Однак, оплата цього товару повинна була здійснюватись протягом семи днів з дня отримання вимоги про оплату товару. Таких вимог ТОВ Сатанов Аграр не отримувало, внаслідок чого оплата товару не проводилась, оскільки подані ПП Адлєр додатки з визначенням строків оплати ТОВ Сатанов Аграр не підписувались. За таких умов, заявник дійшов висновку, що прострочення боржника не настало і як наслідок, свідчить про неможливість стягнення штрафу, відсотків за користування коштами, курсової різниці, а також про відсутність заборгованості як такої, внаслідок чого відсутність в цій частині предмету спору.

На переконання представника заявника, один додаток (перший), який дійсно був підписані директором Товариства ОСОБА_2 є договірними зобов'язаннями, відповідальність за порушення якого може наставати за положеннями, встановленими Договором поставки № 231/3 від 22.04.2015 р., а ті додатки, які не були підписані ОСОБА_2, є позадоговірними зобов'язаннями, відповідальність за порушення яких може наставати лише у випадках та в порядку, передбачених ЦК та ГК України.

З врахуванням викладеного, заявник дійшов висновку про наявність двох підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами :

1. Погашення боргу 31.12.2015 р. на суму 414 000 грн. в рахунок оплати за раніше одержаний товар за договором поставки № 231/3 проведено до моменту винесення судом рішення від 11.04.2016 р., про що не було відомо суду ;

2. Встановлення постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27.11.2017р. у справі № 909/576/17 факту, що має значення для справи № 924/160/16, а саме невідповідність стягнення неустойки (штрафу, пені) у значних розмірах вимогам справедливості, добросовісності, розумності;

3. Суду не було відомо про те, що за період, за який було стягнуто курсову різницю, буде подано позовну вимогу про стягнення інфляційних збитків у розмірі 144 349,07 грн., що є більшою від розміру курсової різниці (132 052 грн.) (рішення Львівського апеляційного господарського суду у справі № 909/576/17 набрало законної сили);

4. Встановлення під час ознайомлення з матеріалами справи факту підробки підписів від імені ОСОБА_2 на додатках до договору поставки № 231/3 (додатки № № 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15) від 22.04.2015 р., внаслідок чого доводиться відсутність договірної заборгованості ТОВ Сатанов Аграр перед ПП Адлєр по договору поставки № 231/3 від 22.04.2015 р.

Підсумовуючи викладене, представники заявника вважають такі обставини достатніми для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Заперечуючи проти викладених заявником аргументів приватне підприємство "Адлєр" м.Київ у відповіді на уточнену заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не погоджується із позицією та доводами відповідача, викладених у вказаній заяві та з урахуванням вимог ухвали суду від 29.01.2018 р. звертає увагу на наступне :

По-перше : в уточненій заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, відповідач посилається на те, що без його відома господарським Хмельницької області здійснено розгляд справи № 924/160/16, внаслідок чого останнього позбавлено права на подання відзиву. Вважає, що така позиція відповідача не відповідає дійсним обставинам, що безпосередньо підтверджується матеріалами останньої та пояснюється наступним.

Як вбачається із ухвали господарського суду Хмельницької області від 18.03.2016 р. по справі № 924/160/16 15.03.16р. від відповідача надійшла заява про ознайомлення із матеріалами справи, яка судом була задоволена. Поряд із цим у вказаній заяві товариство просить надати час для підготовки відзиву на позов, оскільки відповідачу не надходило жодних документів, пов'язаних із вказаних позовом, зокрема позовної заяви чи ухвал про призначення справи до розгляду. Дана заява розцінюється судом як клопотання про відкладення розгляду справи. Зазначеною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 01.04.2016р. З ухвали суду від 01.04.2016 р., вбачається, що 15.03.16 р. від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки сторонами ведуться переговори щодо добровільного врегулювання спору та укладення мирової угоди. Натомість присутній в судовому засіданні представник позивача не підтвердив вказану у клопотанні інформацію щодо добровільного врегулювання спору. Зазначеною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 11.04.2016 р.

З рішення суду, яке відповідач просить переглянути, вбачається, що 11.04.16 р. від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку із зайнятістю представника у інших судових засіданнях.

Із ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 27.03.2017 р. по даній справі убачається : Як встановлено судом апеляційної інстанції, рішення суду першої інстанції було прийняте 11.04.2016 року, а повний текст складено 15.04.2016 р., що підтверджується відміткою на останньому аркуші рішення (а.с.161).

Як вбачається з матеріалів справи, директором ТОВ "Сатанов Аграр", 15.03.2016 року було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи № 924/160/16 (а.с.56-57), наведене свідчить, що відповідачу було відомо про розгляд даної справи в суді першої інстанції, а відтак і відомо про прийняття рішення у даній справі, що спростовує доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, зокрема, твердження скаржника про те, йому було невідомо про існування оскаржуваного рішення до отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.05.2016 року.

Таким чином, наведене свідчить, що судом вживалися заходи, щодо неодноразово відкладення розгляду справи, саме за ініціативи відповідача, чим надавалася останньому можливість з'явитися до суду для участі у судових засіданнях та надати відповідні пояснення, щодо згоди чи незгоди із вимогами позивача та подати відповідні докази, як доказ своїх заперечень.

З урахування позиції відповідача просить суд звернути увагу на те, що ПП "АДЛЄР" вживалися заходи, щодо надіслання на адресу відповідача позовної заяви із усіма доданими до неї додатками.

Суд у свою чергу здійснюючи розгляд справи також надсилав відповідні ухвали на адресу відповідача.

Питання, щодо невжиття відповідачем заходів, щодо неотримання останніх, є саме виною ТОВ "САТАНОВ АГРАР" та ніяким чином не впливає на законність судового рішення.

Адже небажання відповідача отримувати поштову кореспонденцію є його правом, а нехтування останнім не може ставити в залежність посилань відповідача на законність обставин встановлених судовим рішенням.

Стверджує, що ухвали та рішення суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції, являються належними доказами в обізнаності ТОВ "САТАНОВ АГРАР", у тому числі його керівника, про справу господарського суду Хмельницької області № 924/160/16 та обізнаності у її матеріалах.

Крім того, з вищенаведених ухвал суду першої інстанції також вбачається, що відповідачу неодноразово надавалася можливість подати відзив на позовну заяву ПП "АДЛЄР".

По-друге : Із заяви ТОВ "САТАНОВ АГРАР" вбачається, що під час прийняття рішення по справі № 924/160/16, господарському суду Хмельницької області не були відомі обставини, що станом на 31.12.2015 р. на користь ПП Адлєр було відписано товар на суму 414 000 грн. (згідно видаткової накладної № 0000058 від 31.12.2015 р.) саме для погашення заборгованості за договором поставки № 231/3 та що дану інформацію нібито було приховано позивачем.

Також відповідач посилається на те, що після передачі товару на адресу позивача було направлено вимогу, якою запропоновано оплатити вартість отриманого товару або зарахувати його у якості погашення заборгованості по договору поставки № 231/3.

Вказану вимогу відповідачем було втрачено, а потім віднайдено, що підтверджується доповідною бухгалтера від 09.11.2017 р.

Відповідач посилається на те, що вказані обставини є нововиявленими, оскільки вони не були відомі а ні суду, а ні відповідачу.

Проте з вказаною позицією позивач погодитися не може, оскільки матеріали справи не містять жодного належного, допустимого та достовірного доказу того, що ТОВ "САТАНОВ АГРАР" 31.12.2015 р. дійсно було надіслано на адресу ПП "АДЛЄР" зазначену вимогу, адже копія квитанції не може бути таким доказом та не підтверджує жодним чином, який документ було вкладено у лист.

Подаючи вказану заяву відповідачем не враховано, що відносини сторін за видатковою накладною № 0000058 від 31.12.2015 р. не були предметом розгляду даної справи та являються іншими відносинами сторін.

По-третє : щодо неможливості відповідача документів на які він посилається у заяві.

З норм ГПК України (ст.230 ГПК України) вбачається, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Праведная проти Росії", № 69529/01).

Здійснивши аналіз вищенаведеного та обставин викладених відповідачем у поданій заяві позивачем зроблено висновок про те, що ТОВ "САТАНОВ АГРАР" жодним чином не доведено того факту, що подані докази не могли були подані до суду раніше, тобто до 11.04.2016 р., адже здійснити пошук відповідних документів бухгалтер міг раніше ніж 09.11.2017 р.

Про наявність відповідних перешкод для пошуку документів матеріали справи жодного доказу не містять.

Відповідно до ч.ч. 3, 6 ст. 8 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

Керівник підприємства зобов'язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.

Таким чином у розумінні наведених норм доповідна бухгалтера про те, що документи знайшлися ніяким чином не може ставити в залежність можливості подання до суду того чи іншого доказу, адже в першу чергу відповідальним за ведення та зберігання документації первинного бухгалтерського обліку несе відповідальність керівник підприємства.

Крім того, слід відмітити, що з самих заяв відповідача вбачається, що станом на 11.04.2016 р. відповідач був обізнаним у існуванні доводів на які він посилається, проте фактично саме через свою бездіяльність він їх не навів раніше, у зв'язку з чим суд їм не надав відповідної правової оцінки.

З урахуванням обізнаності відповідача у обставинах на яких він наголошує у своїй заяві станом на 11.04.2016р., останні не являються нововиявленими в силу норм ГПК України та своєї правової природи, а являються лише документами невідомого походження, які не було подано до суду під час розгляду справи.

На переконання позивача, обставини, на яких наголошує відповідач, фактично являються новими доказами, які відповідач міг подати до суду, проте як уже відмічено вище, нехтуючи своїми правами він цього не зробив.

Відповідач на останній сторінці заяви посилається на ст. 55 Конституції України та вказує, що має право на оскарження судового рішення, при цьому плутаючи таке поняття із правом на перегляд судового рішення.

Адже здійснивши аналіз заяви, позиція відповідача фактично зводиться до оскарження судового рішення після невдало поданої апеляційної скарги, а не його перегляду за нововиявленими обставинами, яких фактично не існує.

Просить суд звернути увагу, що відповідач подаючи заяву, а потім уточнення до останньої, де викладає нові обставини, за яких він вважає незаконним судове рішення ще і з інших підстав, фактично вчиняє дії, щодо виникнення тривалої та безпідставної судової тяганини.

Посилається на Європейський суд з прав людини, рішення якого згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-ГУ, є джерелом права в Україні, неодноразово вказував, зокрема і у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13), що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res jиdiсаtа, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див, рішення у справі "Рябих проти Росії" заява № 52854/99).

Не можна розглядати перегляд, як замасковану апеляцію. Відступи від цього принципу виправдані лише тоді, коли вони необхідні за обставин суттєвого та неспростовного характеру.

Зазначену позицію викладено Верховним Судом в ухвалі від 31.01.2018р. по справі № 922/2997/16 (роздруківка із офіційного сайту ЄДРСР додається).

По-четверте : Стосовно посилання відповідача на постанову Львівського апеляційного господарського від 27.11.2017 р. по справі № 909/576/17. та суперечності стягненню курсової різниці та інфляційних.

Зокрема із останньої вбачається, що ТОВ "САТАНОВ АГРАР" було подано апеляційну скаргу на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 11.07.2017 р. у тому числі з тієї підстави, що рішення господарського суду Хмельницької області від 11.04.2016 у справі № 924/160/16 містить невірні відомості щодо розміру заборгованості за договором № 231/3 від 22.04.2015. Так, у вказаному рішенні не було враховано, що в зарахування цієї заборгованості слід віднести поставку товару, яку здійснив відповідач на користь позивача на загальну суму 414 000 грн. і яка не була оплачена останнім.

Зазначена інформація викладена лише у вступній частині постанови тобто фактично містить лише посилання на думку скаржника, а не містить встановлений судом факт.

У зазначеній постанові не міститься відомостей з приводу того, що судом апеляційної інстанції встановлено факт зарахування заборгованості відповідача у порядку якому він посилається та намагається довести.

Також у зазначеній постанові не міститься відомостей з приводу того, що судом апеляційної інстанції визнано правомірним зарахування заборгованості відповідача у порядку якому він посилається та намагається довести.

Натомість вказана постанова містить встановлений судом факт існування заборгованості відповідача на яку посилався саме позивач та інформацію з приводу законності рішення господарського суду Хмельницької області від 11.04.2016 у справі № 924/160/16.

А тому, наразі обставини встановлені у тому числі у зазначеній постанові не підлягають доказуванню зі сторони ПП "АДЛЄР".

Додатково позивач звертає увагу суду на те, що подаючи апеляційну скаргу на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 11.07.2017 р., ТОВ "САТАНОВ АГРАР" у останній викладено клопотання про зменшення розміру пені, чим фактично визнано та погоджено розмір заборгованості на яку позивачем були нараховані % річних, пеня та індексу інфляції.

Крім того, посилання відповідача на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27.11.17 р. по справі № 909/576/17, якою зменшено розмір пені, не має жодного відношення до даної справи, оскільки постанова була прийнята в іншій справі та за інший період з проміжком часу більш ніж 2 роки, після винесення рішення, яке відповідач просить переглянути.

Відповідач посилаючись на зменшення розміру пені не враховує, що таке право судом засновано, саме у зв'язку із законністю вимог позивача.

Відповідачем не враховано, що зменшення Львівським апеляційним господарським судом під час розгляду справи № 909/576/17 ніяким чином не ставить під сумнів законність рішення господарського суду Хмельницької області по справі № 924/160/16 від 11.04.2016р., а навпаки вказує на його законність та законність вимог позивача, підтверджуючи суперечність позиції відповідача на якій він наголошує обставинам справи та нормам чинного законодавства України.

Щодо суперечності стягненню курсової різниці та інфляційних.

Відповідач не звертає увагу на те, що курсова різниця була стягнута з відповідача відповідно до рішення господарського суду Хмельницької області по справі № 924/160/16 від 11.04.2016 р.

Індекс інфляції підлягає стягненню з відповідача згідно рішення суду по справі № 909/576/17 (2017 рік), яке було винесено після винесення рішення по справі № 924/160/16.

А тому посилання відповідача є такими, що не можуть братися до уваги, оскільки стосуються різних справ та зводяться лише до переоцінки доказів та обставин справи оцінених судами у процесі розгляду справи № 924/160/16 та справи № 909/576/17.

Згідно ч. 4 ст. 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

По-п'яте : Стосовно посилань відповідача на те, що з його сторони додатки до договору №№ 2-15 не підписувалися, а про їх існування він дізнався лише при ознайомленні із матеріалами справи.

Вказані посилання є безпідставними, надуманими та такими, що суперечать дійсним обставинам справи та позиції самого ж відповідача.

Зокрема, як свідчать матеріли справи № 924/160/16, ТОВ "Сатанов Аграр" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Хмельницької області від 11.04.2016 року, яку ухвалою суду від 27.03.2017 року було повернуто.

Подання апеляційної скарги на рішення суду від 11.04.2016 року, означає ознайомлення із його повним текстом.

Крім того, заява відповідача свідчить, що до винесення рішення, яке він просить переглянути, він був ознайомлений із матеріалами справи № 924/160/16.

Таким чином, відповідач незважаючи на свою позицію, на день ознайомлення із матеріалами справи, на винесення судового рішення та на день подання апеляційної скарги, по даній справі, був обізнаним про те, що сторонами підписано додатки до договору.

Зокрема із повного тексту судового рішення вбачається, що до договору між сторонами було укладено додатки: № 1 від 22.04.15 р. на суму 182 928,40 грн. із строком оплати до 25.10.2015 р., № 2 від 29.04.15 р. на суму 211 537,04 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 3 від 29.04.15 р. на суму 125 650,01 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 4 від 30.04.15 р. на суму 250 050,94 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 5 від 05.05.15 р. на суму 12 285 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 6 від 15.05.15 р. на суму 1 315 грн. із строком оплати до 10.08.15 р., № 7 від 29.05.15 р. на суму 230 230 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 8 від 03.06.15 р. на суму 29 782,10 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 9 від 11.06.15 р. на суму 30 528,92 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 11 від 24.06.15 р. на суму 61 906 грн. із строком оплати до 10.07.15 р., № 12 від 24.06.15 р. на суму 212 272,72 грн. із строком оплати до 10.09.15 р., № 13 від 24.06.15 р. на суму 55 475,20 грн. із строком оплати до 10.09.15 р., № 14 від 17.07.15 р. на суму 16 777 грн. із строком оплати до 10.09.15 р., № 15 від 18.08.15 р. на суму 6 903 грн. із строком оплати до 10.08.15 р.

Апеляційна скарга відповідача не містить жодних посилань з приводу того, що відповідачем не укладалися зазначені додатки до договору.

30 травня 2017 р. господарським судом Житомирської області винесено ухвалу по справі № 906/459/17, якою прийнято позовну заяву ТОВ "Сатанов Аграр" до ПП "Адлєр" про визнання недійсним договору.

Із зазначеної позовної заяви вбачається, що ТОВ "Сатанов Аграр" посилається на те, що між сторонами було укладено договір поставки № 231/3 від 22 квітня 2015 року, до якого було укладено додатки: № 1 від 22.04.15 р. на суму 182 928,40 грн. із строком оплати до 25.10.2015 р., № 2 від 29.04.15 р. на суму 211 537,04 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 3 від 29.04.15 р. на суму 125 650,01 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 4 від 30.04.15 р. на суму 250 050,94 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 5 від 05.05.15 р. на суму 12 285 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 6 від 15.05.15 р. на суму 1 315 грн. із строком оплати до 10.08.15 р., № 7 від 29.05.15 р. на суму 230 230 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 8 від 03.06.15 р. на суму 29 782,10 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 9 від 11.06.15 р. на суму 30 528,92 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 11 від 24.06.15 р. на суму 61 906 грн. із строком оплатило 10.07.15 р., № 12 від 24.06.15 р. на суму 212 272,72 грн. із строком оплати до 10.09.15 р., № 13 від 24.06.15 р. на суму 55 475,20 грн. із строком оплати до 10.09.15 р., № 14 від 17.07.15 р. на суму 16 777 грн. із строком оплати до 10.09.15 р., № 15 від 18.08.15 р. на суму 6 903 грн. із строком оплати до 10.08.15 р.

Позовну заяву від імені ТОВ "Сатанов Аграр" підписано його керівником ОСОБА_2 (копія надіслана на адресу ПП "Адлєр" від ТОВ "Сатанов Аграр" додається).

Керівником ТОВ "Сатанов Аграр" ОСОБА_2 у межах різних справ подаються різні, протилежні за змістом доводи відносно укладеності додатків до договору поставки № 231/3 від 22 квітня 2015 року.

Адже у межах однієї справи він вказує на те, що додатки до договору укладено, а у межах даної справи він посилається на те, що він не знав про їх існування, що вказує на зловживанні з його сторони правами визначеними нормами ГПК України, щодо звернення до суду та вказує у маніпулюванні своєю позицією з поданням до суду завідомо неправдивих відомостей.

По-шосте : щодо строку у межах якого відповідач звернувся до суду із заявою.

З ст. 321 ГПК України вбачається, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення;

Аналогічний строк було встановлено і у ст. 113 ГПК України діючому до 15.12.2017 р.

Як вбачається із постанови Львівського апеляційного господарського від 27.11.17 р. по справі № 909/576/17 однією із підстав подання апеляційної скарги зі сторони відповідача є непогодження із розміром заборгованості, оскільки на його думку судом першої інстанції не було враховано, що згідно видаткової накладної № 0000058 від 31.12.2015 р., сума заборгованості за договором поставки № 231/3 була зменшена на 414 000 грн.

З ухвали Львівського апеляційного господарського від 14.09.17 р. по справі № 909/576/17 убачається, що 11.09.2017 до Львівського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 11.07.2017р. у справі № 909/576/17. Таким чином матеріали справи № 909/576/17 підтверджують те, що про зазначену обставину відповідач дізнався, ще 11.09.2017 р.

Разом з тим з ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 27.03.2017р. по справі № 924/160/16 вбачається, що відповідач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Хмельницької області від 11.04.2016 року у справі №924/160/16 змінити, стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр" на користь приватного підприємства "Адлєр" 847 721,3 грн., з яких 601 789,64 грн. основного боргу, 50 902,95 грн. - 3% річних, 120 371,07 грн. - штрафу та 74 657,64 грн. - пені.

У апеляційній скарзі відповідач знову ж таки здійснив посилання на те, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не враховано, що згідно видаткової накладної № 0000058 від 31.12.2015 р., сума заборгованості за договором поставки № 231/3 була зменшена на 414 000 грн.

Таким чином матеріали справи № 924/160/16 підтверджують те, що про зазначену обставину відповідач був обізнаний раніше ще 27.03.2017 р., тобто тоді, коли готував апеляційну скаргу.

Також з ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 27.03.2017 р. по справі № 924/160/16 вбачається, що 15.03.2016 року було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи №924/160/16.

А з ухвали господарського суду Житомирської області від 30 травня 2017 р. по справі № 906/459/17, вбачається, що судом прийнято до розгляду позовну заяву ТОВ "Сатанов Аграр" до ПП "Адлєр" про визнання недійсним договору, з якої у свою чергу вбачається, що ТОВ "Сатанов Аграр" посилається на те, що договору поставки № 231/3 було укладено додатки №№ 1-15.

Таким чином, відповідач про наявність додатків був обізнаним принаймні щонайменше із березня місяця 2017 р.

З ухвали господарського суду Хмельницької області від 12.12.2017 р. по справі № 924/160/16, якою прийнято до розгляду заяву відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду від 11.04.2016 р. по справі № 924/160/16, вбачається, що датою такої заяви є 11.12.2017 р.

З аналізу вищенаведеного позивач зробив висновок, що відповідач про вказані факти (на які він посилається у своїх заявах) дізнався ще у березні 2017 року, коли готував апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції (а у березні 2016 року йому були відомі усі обставини справи внаслідок ознайомлення із ними), проте звернувся до суду (із заявою, яка наразі являється предметом розгляду даної справи) лише 11.12.2017 р., тобто зі значним порушенням тридцятиденного строку, який встановлено ст. 321 ГПК України.

Враховуючи викладене, позивач просить суд розглянути спір за наявними документами, без участі уповноваженого представника та відмовити у задоволенні заяви ТОВ "САТАНОВ АГРАР" про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Розглянувши заяву ТОВ "САТАНОВ АГРАР" із доданими на її підтвердження документами, заслухавши в судовому засіданні пояснення повноважних представників заявника та ознайомивши прибулих із письмовими запереченнями опонента - ПП «АДЛЄР», господарським судом враховується наступне :

У відповідності до чч. 1, 2, 4, 5 ст.320 Господарського процесуального кодексу :

1. Рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

2. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

4. Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

5. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Як убачається з матеріалів справи директором ТОВ "Сатанов Аграр", 15.03.2016 року було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи № 924/160/16 , наведене свідчить, що відповідачу було відомо про розгляд даної справи в суді першої інстанції, а відтак і відомо про прийняття рішення у даній справі.

Крім того, з вищенаведених ухвал суду першої інстанції також вбачається, що відповідачу неодноразово надавалася можливість подати відзив на позовну заяву ПП "АДЛЄР".

У заяві ТОВ "САТАНОВ АГРАР" вказав, що під час прийняття рішення по справі № 924/160/16, господарському суду Хмельницької області не були відомі обставини, що станом на 31.12.2015 р. на користь ПП Адлєр було відписано товар на суму 414 000 грн. (згідно видаткової накладної № 0000058 від 31.12.2015 р.) саме для погашення заборгованості за договором поставки № 231/3 та що дану інформацію нібито було приховано позивачем.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр" посилається на те, що після передачі товару на адресу позивача, ним було направлено вимогу, якою запропоновано оплатити вартість отриманого товару або зарахувати його у якості погашення заборгованості по договору поставки № 231/3. Вказану вимогу відповідачем було втрачено а потім віднайдено, що підтверджується доповідною бухгалтера від 09.11.2017 р. Відповідач посилається на те, що вказані обставини є нововиявленими, оскільки вони не були відомі ні суду, а ні відповідачу.

Проте матеріали справи не містять належних та допстимих доказів того, що ТОВ "САТАНОВ АГРАР" 31.12.2015 р. дійсно було надіслано на адресу ПП "АДЛЄР" саме зазначену вимогу.

Подаючи вказану заяву відповідачем не враховано, що відносини сторін за видатковою накладною № 0000058 від 31.12.2015р. не були предметом розгляду в межах даної справи та являються іншими правовідносинами сторін.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Праведная проти Росії", № 69529/01).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр" жодним чином не доведено того факту, що подані докази не могли були подані до суду раніше, тобто до 11.04.16 р., адже документи знаходились у бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр".

Відповідно до ч. ч. 3, 6 ст. 8 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

З урахуванням наявності у відповідача документів, останні не являються нововиявленими в силу норм ГПК України, а являються лише документами, які заявником не було подано до суду під час розгляду справи.

Посилання відповідача на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27.11.17 р. по справі № 909/576/17 та суперечності стягненню курсової різниці та інфляційних вбачається, що ТОВ "САТАНОВ АГРАР" було подано апеляційну скаргу на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 11.07.2017 р. у тому числі з тієї підстави, що рішення господарського суду Хмельницької області від 11.04.2016 у справі № 924/160/16 містить невірні відомості щодо розміру заборгованості за договором № 231/3 від 22.04.2015. Так, у вказаному рішенні не було враховано, що в зарахування цієї заборгованості слід віднести поставку товару, яку здійснив відповідач на користь позивача на загальну суму 414 000 грн. і яка не була оплачена останнім.

Натомість вказана постанова містить встановлений судом факт існування заборгованості відповідача на яку посилався саме позивач та інформацію з приводу законності рішення господарського суду Хмельницької області від 11.04.2016р. у справі № 924/160/16.

Подаючи апеляційну скаргу на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 11.07.2017р., ТОВ "САТАНОВ АГРАР" у останній викладено клопотання про зменшення розміру пені, чим фактично визнано та погоджено розмір заборгованості, на яку позивачем були нараховані % річних, пені та індексу інфляції.

Курсова різниця була стягнута з відповідача відповідно до рішення господарського суду Хмельницької області по справі №924/160/16 від 11.04.2016 р.

Індекс інфляції підлягає стягненню з відповідача згідно рішення суду по справі № 909/576/17 (2017 рік), яке було винесено після винесення рішення по справі № 924/160/16.

Відповідні посилання заявника не приймаються до уваги, оскільки стосуються різних справ та зводяться до переоцінки доказів та обставин справи оцінених судами у процесі розгляду справи № 924/160/16 та справи № 909/576/17.

Відповідач на день подання апеляційної скарги, по даній справі знав про те, що сторонами підписано додатки до договору. Зокрема із повного тексту судового рішення вбачається, що до договору між сторонами було укладено додатки: № 1 від 22.04.15 р. на суму 182 928,40 грн. із строком оплати до 25.10.2015 р., № 2 від 29.04.15 р. на суму 211 537,04 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 3 від 29.04.15 р. на суму 125 650,01 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 4 від 30.04.15 р. на суму 250 050,94 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 5 від 05.05.15 р. на суму 12 285 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 6 від 15.05.15 р. на суму 1 315 грн. із строком оплати до 10.08.15 р., № 7 від 29.05.15 р. на суму 230 230 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 8 від 03.06.15 р. на суму 29 782,10 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 9 від 11.06.15 р. на суму 30 528,92 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 11 від 24.06.15 р. на суму 61 906 грн. із строком оплати до 10.07.15 р., № 12 від 24.06.15 р. на суму 212 272,72 грн. із строком оплати до 10.09.15 р., № 13 від 24.06.15 р. на суму 55 475,20 грн. із строком оплати до 10.09.15 р., № 14 від 17.07.15 р. на суму 16 777 грн. із строком оплати до 10.09.15 р., № 15 від 18.08.15 р. на суму 6 903 грн. із строком оплати до 10.08.15 р.

Апеляційна скарга відповідача не містить жодних посилань з приводу того, що відповідачем не укладалися зазначені додатки до договору.

30 травня 2017р. господарським судом Житомирської області винесено ухвалу по справі № 906/459/17, якою прийнято позовну заяву ТОВ "Сатанов Аграр" до ПП "Адлєр" про визнання недійсним договору.

Із зазначеної позовної заяви вбачається, що ТОВ "Сатанов Аграр" посилається на те, що між сторонами було укладено договір поставки № 231/3 від 22 квітня 2015 року, до якого було укладено додатки: № 1 від 22.04.15 р. на суму 182 928,40 грн. із строком оплати до 25.10.2015 р., № 2 від 29.04.15 р. на суму 211 537,04 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 3 від 29.04.15 р. на суму 125 650,01 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 4 від 30.04.15 р. на суму 250 050,94 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 5 від 05.05.15 р. на суму 12 285 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 6 від 15.05.15 р. на суму 1 315 грн. із строком оплати до 10.08.15 р., № 7 від 29.05.15 р. на суму 230 230 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 8 від 03.06.15 р. на суму 29 782,10 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 9 від 11.06.15 р. на суму 30 528,92 грн. із строком оплати до 15.10.15 р., № 11 від 24.06.15 р. на суму 61 906 грн. із строком оплатило 10.07.15 р., № 12 від 24.06.15 р. на суму 212 272,72 грн. із строком оплати до 10.09.15 р., № 13 від 24.06.15 р. на суму 55 475,20 грн. із строком оплати до 10.09.15 р., № 14 від 17.07.15 р. на суму 16 777 грн. із строком оплати до 10.09.15 р., № 15 від 18.08.15 р. на суму 6 903 грн. із строком оплати до 10.08.15 р.

Позовну заяву від імені ТОВ "Сатанов Аграр" підписано його керівником ОСОБА_2

Як вбачається із постанови Львівського апеляційного господарського суду від 27.11.17 р. по справі № 909/576/17 однією із підстав подання апеляційної скарги зі сторони відповідача є непогодження із розміром заборгованості, оскільки на його думку судом першої інстанції не було враховано, що згідно видаткової накладної № 0000058 від 31.12.2015р., сума заборгованості за договором поставки № 231/3 була зменшена на 414 000 грн.

З ухвали Львівського апеляційного господарського від 14.09.17р. по справі № 909/576/17 убачається, що 11.09.2017 до Львівського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр" на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 11.07.2017р. у справі № 909/576/17. Таким чином матеріали справи № 909/576/17 підтверджують те, що про зазначену обставину відповідач дізнався, ще 11.09.2017р.

Разом з тим з ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 27.03.2017 р. по справі № 924/160/16 вбачається, що відповідач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Хмельницької області від 11.04.2016 року у справі № 924/160/16 - змінити, стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр" на користь приватного підприємства "Адлєр" 847 721,3 грн., з яких 601 789,64 грн. основного боргу, 50 902,95 грн. - 3% річних, 120 371,07 грн. - штрафу та 74 657,64 грн. - пені.

У апеляційній скарзі відповідач здійснив посилання на те, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не враховано, що згідно видаткової накладної № 0000058 від 31.12.2015 р., сума заборгованості за договором поставки №231/3 була зменшена на 414 000 грн.

Таким чином, матеріали справи № 924/160/16 підтверджують те, що про зазначену обставину відповідачу було відомо ще 27.03.2017р.

Також з ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 27.03.2017 р. по справі № 924/160/16 вбачається, що 15.03.2016 року було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи № 924/160/16.

А з ухвали господарського суду Житомирської області від 30 травня 2017 р. по справі № 906/459/17, вбачається, що судом прийнято до розгляду позовну заяву ТОВ "Сатанов Аграр" до ПП "Адлєр" про визнання недійсним договору, з якої у свою чергу вбачається, що ТОВ "Сатанов Аграр" посилається на те, що до договору поставки № 231/3 ним було укладено додатки №№ 1-15.

Розглядаючи заяву ТОВ "Сатанов Аграр" про перегляд рішення господарського суду Хмельницької області у справі № 924/160/16 від 11.04.2016 року за нововиявленими обставинами, судом враховується, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. (ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ч.1 ст. 78 ГПК України).

З огляду на викладене, суд, надавши правову оцінку обставинам, на які посилається у своїй заяві ТОВ "Сатанов Аграр" із врахуванням наведених приписів закону дійшов висновку, що останні за своєю суттю та юридичною природою не є нововиявленими, а тому заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 123, ч.4 п.2 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 232-235, 320-325 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви (вх. № 05-08/114/18 від 23.01.2018р.) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр" с. Манява Богородчанського району Івано-Франківської області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду у справі № 924/160/16 від 11.04.2016р. відмовити.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 11.04.2016 року у справі № 924/160/16 залишити в силі.

Згідно ч.7 ст.325 ГПК України судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, може бути переглянуте на загальних підставах.

Повний текст ухвали складено 15.02.2018р.

Суддя І.В. Грамчук

Віддрук. 4 прим.:

1- в наряд;

2 - ТОВ "Сатанов Аграр" (77772, Івано-Франківська область, Богородчанський район, м. Манява, вул. Франка, 70) - .;

3-4 ПП "Адлєр" (10007, м. Житомир, вул. Авіаторів, 9)

(03038, м.Київ, вул..Ямська 8)

рекомендованим з повідомлен. сторонам