У Х В А Л А

14 лютого 2018 року

м. Київ

Справа № 910/17448/16

Провадження № 12-17гс18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача - Уркевича В. Ю.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко O. Р., Князєва B. C., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Яновської О. Г.,

перевірила наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи № 910/17448/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссервіс 2008» до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Євробанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Кононця Вадима Валерійовича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Греїн-Експорт», на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Євробанк», про визнання недійсним наказу, за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Господарського суду міста Києва від 6 грудня 2016 року й постанову Київського апеляційного господарського суду від 12 червня 2017 року, та

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Транссервіс 2008» (далі - ТОВ «Транссервіс 2008», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом (з урахуванням заяви позивача про зміну предмету позову) до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) на здійснення ліквідації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Євробанк» (далі - Банк) Кононця Вадима Валерійовича про визнання недійсним наказу № 177/1-ОД від 22 липня 2016 року «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів, операцій) за вкладними операціями». Позов обґрунтовано тим, що правочини, про які йдеться в оскаржуваному наказі, були вчинені відповідно до приписів законодавства, а наказ було видано з порушенням Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду у разі їх виявлення, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26 травня 2016 року № 826 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 червня 2016 року за № 863/28993.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 6 грудня 2016 року позов задоволено повністю. Визнано недійсним наказ уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації у Банку Кононця Вадима Валерійовича від 22 липня 2016 року №177/1-ОД «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів, операцій) за вкладними операціями».

Ухвалюючи таке судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що правочини, про які йдеться в оскаржуваному наказі, є вчиненими сторонами на виконання чинних зобов'язань між ними за рахунок власних грошових коштів, розміщених на їх рахунках, а Банк лише виконував свої обов'язки щодо розрахунково-касового обслуговування рахунків клієнтів, що не може свідчити про вчинення цих правочинів, умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, а тому не може й вказувати на їх нікчемність з підстави, визначеної пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (укладення правочинів (у тому числі договорів), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку), і свідчить про відсутність підстав для застосування наслідків нікчемності правочину.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12 червня 2017 року рішення Господарського суду міста Києва від 6 грудня 2016 року у справі № 910/17448/16 скасовано. Викладено резолютивну частину рішення в зміненій редакції, якою провадження у справі в частині вимог ТОВ «Транссервіс 2008» до уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації у Банку Кононця Вадима Валерійовича припинено. Позов ТОВ «Транссервіс 2008» до Фонду про визнання недійсним наказу задоволено повністю. Визнано недійсним наказ уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації у Банку Кононця Вадима Валерійовича від 22 липня 2016 року № 177/1-ОД «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів, операцій) за вкладними операціями» та стягнуто з Банку на користь ТОВ «Транссервіс 2008» судовий збір.

Постанова суду апеляційної інстанції обґрунтована тим, що операції з перерахування коштів, всупереч приписам чинного законодавства, були визнані Фондом нікчемними правочинами, що призвело до порушення прав та законних інтересів позивача, тому порушене право позивача може бути захищене шляхом визнання оспорюваного наказу недійсним. При цьому суд дійшов висновку, що цей спір за своїм предметом підвідомчий господарському суду, проте оскільки саме Фонд забезпечує перевірку правочинів, вчинених банком, а уповноважена особа Фонду є фізичною особою, яка не має статусу юридичної особи або громадянина - суб'єкта підприємницької діяльності і не є учасником корпоративних відносин, діє від імені Фонду та в межах делегованих ним повноважень, то провадження у справі в частині вимог до цієї особи підлягає припиненню, а позовні вимоги до Фонду - задоволенню в повному обсязі.

12 грудня 2017 року Фонд звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 6 грудня 2016 року й постанову Київського апеляційного господарського суду від 12 червня 2017 року та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, оскільки, на його думку, у правочинах, про які йдеться в оскаржуваному наказі, наявні ознаки нікчемності, визначені частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ці правочини є нікчемними самі по собі, а уповноважена особа Фонду лише виявляє або забезпечує виявлення таких правочинів та фіксує відповідний факт шляхом видачі наказу, а також з огляду на порушення судами норм процесуального права щодо розгляду цієї справи в порядку господарського судочинства, оскільки спори за участю Фонду та його уповноваженої особи є публічно-правовими і підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII, яким Господарський процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

Відповідно до пункту 4 частини першої розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України касаційні скарги (подання) на судові рішення у господарських справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 4 січня 2018 року Фонду було поновлено строк на касаційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 6 грудня 2016 року та постанови Київського апеляційного господарського суду від 12 червня 2017 року, прийнято касаційну скаргу до провадження та призначено її розгляд на 17 січня 2018 року.

17 січня 2018 року Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду передав справу № 910/17448/16 разом із касаційною скаргою Фонду на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Згідно з частиною шостою статті 302 Господарського процесуального кодексу України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Оскільки Фонд оскаржує рішення Господарського суду міста Києва від 6 грудня 2016 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 12 червня 2017 року з підстав порушення судами правил суб'єктної юрисдикції, Велика Палата Верховного Суду приймає справу до розгляду.

Відповідно до частини першої статті 301 Господарського процесуального кодексу України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Розгляд справ у суді касаційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи (частина третя статті 301 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на те, що Велика Палата Верховного Суду є визначеним судом касаційної інстанції для розгляду таких справ, то, враховуючи викладене, справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

За приписами частини другої статті 120 та частини другої статті 121 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Ухвала, якою суд повідомляє про призначення судового засідання, повинна містити, зокрема, вказівку про те, що участь особи не є обов'язковою. Зважаючи на викладене, явка учасників справи та їх участь у судовому засідання не є обов'язковою.

Ураховуючи наведене та керуючись пунктом 4 частини першої розділу ХІ «Перехідні положення», частиною другою статті 120, частиною другою статті 121, статтею 234, частинами першою та третьою статті 301, частиною шостою статті 302 Господарського процесуального кодексу України, Велика Палата Верховного Суду

у х в а л и л а:

1. Прийняти до розгляду справу № 910/17448/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссервіс 2008» до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Євробанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Кононця Вадима Валерійовича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Греїн-Експорт», на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Євробанк», про визнання недійсним наказу, за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Господарського суду міста Києва від 6 грудня 2016 року й постанову Київського апеляційного господарського суду від 12 червня 2017 року.

2. Призначити справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи

на 12 год. 00 хв. 13 березня 2018 року у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

3. Повідомити учасників справи, що їх явка не є обов'язковою.

4. Направити учасникам справи копії цієї ухвали до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Ю. Уркевич

Судді: Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко

С. В. Бакуліна Н. П. Лященко

В. В. Британчук О. Б. Прокопенко

Д. А. Гудима Л. І. Рогач

В. І. Данішевська І. В. Саприкіна

О. С. Золотніков О. М. Ситнік

О. Р. Кібенко О. С. Ткачук

В. С. Князєв О. Г. Яновська