ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року м. Черкаси справа № 925/1391/17

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М. з секретарем судового засідання Буднік А.М., за участю представників сторін:

від позивача: Чайка О.В. - за довіреністю;

від відповідача: Потієнко Т.М. - адвокат;

від третьої особи ТОВ "Фрам Ко" - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації" до фізичної особи-підприємця Ніколенка Ігоря Олександровича про стягнення 33 367,48 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 33 367,48 грн. за поставлений товар (медикаменти) на підставі договору поставки товару № 705 від 18.02.2014, укладеного між ТОВ "Фрам Ко" і фізичною особою-підприємцем Ніколенко І.О. Право вимоги за цим договором позивач отримав від ТОВ "Фрам Ко" за договором надання послуги факторингу № Ф03717/16 від 03.07.2017.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує через їх необґрунтованість, неотримання товару від ТОВ "Фрам Ко" за накладними, які позивач надав до позову, про що суду надано відзив на позов (а.с. 105-107).

Ухвалою від 16.11.2017 (а.с. 114-116) залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача товариство з обмеженою відповідальністю "Фрам Ко".

У пояснення від 14.11.2017 (а.с. 130-135) третя особа позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник третьої особи в засідання жодного разу не з'явився, що не перешкоджає розгляду справи, його явка обов'язковою судом не визнавалася.

У відповідності до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заслухавши доводи та пояснення представників сторін, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають лише до часткового задоволення, виходячи з такого:

З матеріалів справи вбачається наступне:

18.11.2014 між товариством з обмеженою відповідальністю "Фрам Ко" (далі - Постачальник, третя особа) та фізичною особою - підприємцем Ніколенко Ігорем Олександровичем (далі - Покупець, відповідач по справі) було укладено договір поставки товару № 705 (а.с 48-49) у відповідності до якого Постачальник зобов'язався передати у власність Покупця лікарські засоби, вироби медичного призначення (медичні вироби), та інше, а Покупець зобов'язався приймати товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного Договору (п. 1.1. договору).

Загальна кількість товару, що має бути поставлений, часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) ціна товару встановлюється Сторонами в видаткових накладних. Видаткові накладні є специфікаціями, та складають невід'ємну частину цього Договору. Постачання товару здійснюється партіями. Партією товару є товар, наведений в одній видатковій накладній (п. 1.2. договору).

Даний договір набирає сили з моменту його підписання та діє по 31 грудня 2014 року. Якщо протягом 10 днів до закінчення строку дії даного договору жодна із сторін не виявила бажання його розірвати, то він вважається пролонгованим на наступний та кожний наступний календарний рік (п. 8.1. договору).

Доказів про дату розірвання договору № 705 сторонами у справу не подано.

Зазначені договірні відносини по своїй суті мають ознаки договору поставки, за яким продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 712 Цивільного кодексу України). До відносин поставки застосовуються норми ЦК України про купівлю-продаж.

Загальні умови виконання господарських зобов'язань визначені статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, якими встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом статей 599 та 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, в силу статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Поставка товару здійснюється згідно замовлення Покупця. Постачальник зобов'язався розглянути Замовлення в 3-денний строк з моменту його отримання. На протязі цього строку, Постачальник повідомляє Покупця про повне чи часткове прийняття Замовлення, його обсяг виконання, строках, цінах та ін., або відмовляє в прийнятті Замовлення. Замовлення може подаватися телефоном , електронними засобами зв'язку ( п. 2.2. договору).

Товари, що поставлені без письмового, факсового або електронного замовлення та прийняті Покупцем вважаються поставленими та сплачуються на умовах даного договору (п. 2.3. договору).

Отримання товару здійснюється уповноваженою особою Покупця. Повноваження особи на отримання товару підтверджуються довіреністю (п. 2.4. договору).

З доводів позивача вбачається, що на виконання умов договору поставки товару № 705 від 18.11.2014 відповідачу з боку ТОВ "Фрам Ко" було поставлено і не оплачено відповідачем товар на загальну суму 33 367,48 грн., що підтверджується товарно-транспортними накладними, копії яких є в матеріалах справи (перелік накладних а.с. 50) із посиланням в їх тексті на договір № 705.

Строк оплати товару, сума кожної поставки, вказується у накладних ( п. 4.1. договору).

Кожна накладна містить умову про строк оплати товару 28 днів з моменту одержання товару.

Позивач отримав право вимоги за договором поставки товару № 705 від 18.02.2014, укладеного між ТОВ "Фрам Ко" і фізичною особою-підприємцем Ніколенко І.О. на підставі умов договору надання послуги факторингу № Ф 03717/16 від 03.07.2017 із ТОВ "Фрам Ко".

Згідно п. 1.1. договору надання послуги факторингу позивач, як Фактор, зобов'язався передати ТОВ "Фрам Ко" грошові кошти в сумі 31 699,11 грн. за плату, а ТОВ "Фрам Ко" відступає Факторові своє право грошової вимоги за договором поставки товару № 705 від 18.02.2014 до СПД Ніколенко І.О.

Отже, у зобов'язанні по договору поставки № 705 від 18.02.2014, укладеного між ТОВ "Фрам Ко" і фізичною особою-підприємцем Ніколенко І.О. відбулася заміна кредитора, що відповідає положенням ст. 512 ЦК.

Даною нормою визначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514,516).

Представник відповідача заперечив проти отримання товару за накладними, які до позову додав позивач, оскільки на цих накладних міститься підпис невідомої особи про отримання товару від імені ФОП Ніколенка І.О., а на накладних проставлені печатки (з написом УКРАЇНА по зовнішньому ребру), якими ФОП Ніколенко І.О. ніколи не користувався.

Відповідач звертає увагу, що істотною умовою договору поставки № 705 від 18.02.2014 (а.с. 48) у п. 2.4. вказано, що отримання товару здійснюється уповноваженою на це особою покупця. Повноваження особи на отримання товару підтверджуються довіреністю.

У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 526 ЦК та 193 ГК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Тому ТОВ "Фрам Ко" повинен був передавати товар відповідачу лише на підставі його довіреності, а якщо він це не зробив, то повинен нести всі ризики відповідних наслідків.

Позивач зі свого боку доводить, що за трьома накладними із такими ж печатками відповідача, СПД Ніколенко І.О. частково сплатив кошти, що підтверджується довідкою ОТП банку (а.с. 127). Це останні накладні з цієї довідки № 21967, 26394 від 06 та 10.01.2017 та № 26393 від 10.01.2017, на які є посилання у призначеннях платежів, які сформував сам відповідач при сплаті коштів на користь позивача.

В судовому засіданні з'ясовано, що оригінали накладних № 21967, 26394 від 06 та 10.01.2017 та № 26393 від 10.01.2017, які має позивач, мають відтиск печатки СПД Ніколенко І.О. з написом УКРАЇНА по зовнішньому ребру (а.с. 53, 56-58), а на оригіналах відповідача цих же накладних печатка відповідача іншого виду (а.с. 145,146). При цьому накладної № 26393 на суму 4 192,70 грн. відповідач не має, як вказав його представник в засіданні і чому саме на цю накладну послався відповідач при сплаті 500,00 грн., він сказати не може.

Як вбачається із довідки ОТП Банку (а.с. 127), за накладними № 21967 (на суму 254,45 грн.), № 26394 (на суму 178,00 грн.) від 06 та 10.01.2017 відповідач сплатив 500,00 грн. Куди було зараховано різницю між цим платежем та загальною вартістю накладних, представник позивача вказати не може.

Отже, принаймі ці дві накладні ще до подачі позову оплачені відповідачем повністю і підстав для стягнення боргу за ними нема.

Чинним законодавством не вимагається виготовлення печатки для фізичних осіб-підприємців. Виготовлення печаток і штампів суворо не контролюється і вони можуть замовлятися будь-якими особами із будь-якою назвою. Цю обставину визнають представники обох сторін.

Відповідач подав суду зразки печаток, якими він користується у підприємницькій діяльності (а.с. 154). Серед них нема відтиску печатки із написом УКРАЇНА по зовнішньому ребру. Така печатка не проставлена і в договорі поставки № 705.

Також відповідач доводить, що для отримання товару в аптеках його працівники мають спеціальне доручення № 96 від 30.12.2014 року (а.с. 153) з відтисками печатки відповідача СПД Ніколенка І.О. та зразками підписів матеріально-відповідальних осіб Лук"янової М.Ф. та Григорової К.В.

Однак про існування даного доручення не застережено у тексті договору поставки № 705 від 18.11.2014 і доказів про те, що ТОВ "Фрам Ко" знав про це доручення, немає.

Оскільки суду не надано безспірних доказів того, що печатка із написом УКРАЇНА по зовнішньому ребру дійсно належить відповідачу СПД Ніколенко І.О. і цей відповідач користувався такою печаткою, то суд вважає, що наявність відтиску такої печатки на накладних із іменем СПД Ніколенко І.О., на підставі яких позивач просить стягнути борг за позовними вимогами, не є безспірним доказом отримання відповідачем товару за накладними.

Відхиливши наявність печатки на накладних як доказ, суд намагався з'ясувати, чиї підписи проставлені на накладних від імені відповідача про отримання товару.

Представники сторін не можуть вказати, кому належать ці підписи, які не розшифровані зазначенням прізвища; які явно не схожі на підписи самого Ніколенка І.О. у договорі № 705 та не схожі на підписи матеріально-відповідальних осіб відповідача Лук'янової М.Ф. та Григорової К.В.

Отже, суд приходить до висновку, що позивач не надав належних і допустимих доказів, що товар за накладними, які додані до позовної заяви дійсно отримав відповідач і ця обставина звільняє відповідача від обов'язку оплатити цей товар.

Щодо накладної № 26393 від 10.01.2017 (а.с. 56,57), яка частково оплачена відповідачем згідно довідки ОТП Банк" (а.с. 127) на суму 500 грн., то суд також не може вважати, що товар за цією накладною відповідач отримав, виходячи з такого:

Накладної № 26393 від 10.01.2017 у відповідача немає, про що повідомив його представник. На примірнику цієї накладної у позивача проставлена печатка із іменем СПД Ніколенко І.О. та написом УКРАЇНА по зовнішньому ребру (а.с. 57). Аналогічні відтиски печаток на інших накладних суд вже відхилив як докази отримання товару відповідачем. Підпис від імені відповідача на цій накладній також не розшифрований прізвищем та ініціалами особи, яка фактично отримала товар. Тому суд сумнівається і в достовірності загальної суми товару (4192,70 грн.), яка вказана у цій накладній. Не виключено, що 500,00 грн., які відповідач сплатив позивачу із посиланням на таку накладну, повністю покривали суму дійсної накладної № 26393 від 10.01.2017, якщо вона взагалі існує.

При цьому відповідач визнає відтиски печаток, які вказані у спеціальному дорученні № 96 від 30.12.2014 року (а.с. 153) зі зразками підписів матеріально-відповідальних осіб Лук"янової М.Ф. та Григорової К.В. Ці особи отримали товар за накладними № 21967 та 26394, які відповідача оплатив та має їх примірники.

Серед накладних, які позивач додав до позову, маються ще дві накладні із відтисками належних печаток відповідача, які СПД Ніколенко І.О. визнає по оплаченим ним іншим накладним та з підписами Лук'янової.

Це накладні № 63345 від 24.01.2017 на суму 152,02 грн. (а.с. 71) та № 63344 від 24.01.2017 на суму 1164,89 грн. (а.с. 79).

Доказів сплати боргу за цими накладними у справу не надано, а тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить лише 1316,91 грн. (152,02 + 1164,89) заборгованості за медикаменти по накладних № 63345 від 24.01.2017 та № 63344 від 24.01.2017.

В решті вимог у позові слід відмовити за його недоведеністю.

При частковому задоволенні позову, судові витрати по розгляду справи відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України необхідно покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог в сумі 19,75 грн.

Керуючись ст. 238, 240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Ніколенка Ігоря Олександровича (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації" (ідентифікаційний код 39704618, м. Київ. вул. Зоологічна, 4А оф. 139) -- 1316,91 грн. заборгованості за медикаменти по накладних № 63345 від 24.01.2017, № 63344 від 24.01.2017 та 19,75 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

В решті вимог у позові відмовити.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 13 лютого 2018 року

Суддя Н.М. Спаських