ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2018 р.Справа № 922/4036/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Каюкову Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватна виробничо-комерційна фірма "Аміга", м. Харків
до Приватного акціонерного товариства "Харківський хлібокомбінат "Слобожанський", м. Харків
про стягнення коштів у розмірі 51 061,67 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність № б/н від 29.11.17 р.

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватна виробничо-комерційна фірма "Аміга", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заяаою до відповідача, Приватного акціонерного товариства "Харківський хлібокомбінат "Слобожанський", про стягнення заборгованості в розмірі 51 061,67 грн. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04 грудня 2017 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 922/4036/17 і призначено її до слухання у судовому засіданні на 15 січня 2018 року. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 03.10.2017, котрим ГПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п. 1 Розділу XI Перехідних Положень ГПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ГПК України. Ухвалою господарського суду Харківської області від 18 грудня 2017 року призначено справу № 922/4036/17 в порядку загального позовного провадження; почато у справі № 922/4036/17 підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 15 січня 2018 року. 15 січня 2018 року, протокольною ухвалою господарського суду Харківської області, відкладено підготовче засідання до 29 січня 2018 року, на підставі ст. 177, п. 7 ч. 2 ст. 182, п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України. 29 січня 2018 року, протокольної ухвалою господарського суду Харківської області, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12 лютого 2018 року.

В призначене судове засідання 12 лютого 2018 року з'явився представник позивача. Відповідач свого уповноваженого представника в дане судове засідання не направив, відзив на позовну заяву не надав, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. спр. 48) та повністю узгоджується з приписами п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України. Судом перевірено адресу відповідача: згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідача - 61029, м. Харків, Салтівське шосе, буд, 129, саме на цю адресу судом надсилались процесуальні документи, а позивачем - копія позовної заяви з доданими до неї документами. Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Під час розгляду справи по суті позивачем позовні вимоги підтримано в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово представника позивача, з'ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

18 жовтня 2012 року між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) було укладено договір поставки № 58. Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник зобов'язується передати покупцю, а покупець прийняти та сплатити товар в якості та по цінам, вказаним в накладних, які є невід'ємною частиною договору. Поставка товару здійснюється транспортом постачальника та за його рахунок. Постачальник здійснює поставку товару протягом 3-х днів з моменту отримання заявки від покупця. В заявці вказується асортимент, кількість, ціна товару та дата його поставки. При поставці товару постачальником разом з накладною надає декларацію, якщо на товар передбачена декларація, специфікацію та податкову накладну (п.п. 2.1, 2.2, 2.4 договору). Ціна товару, що передається по діючому договору, вказується в накладних, які є невід'ємною частиною договору. Розрахунок за товар, поставлений по діючому договору, здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Розрахунок здійснюється протягом 14 календарних днів з моменту поставки. Датою поставки вважається дата, вказана в накладній, яка підтверджує отримання товару покупцем. Моментом переходу права власності на товар, є момент передачі товару покупцеві одночасним підписанням видаткової накладної. Якість товару повинна відповідати стандартам та технічним умовам виробника та підтверджуватися сертифікатом якості та гігієнічним висновком (п. 4.1 договору). За невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків по діючому договору, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (п. 5.1 договору). Згідно п.п. 7.1, 7.2 договору, договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2012 року. У випадку якщо сторони в 30 денний строк до закінчення дії цього договору не заявлять про його розірвання, договір вважається пролонгованим на той самий строк та на тих же умовах.

На виконання умов договору позивачем передано, а відповідачем отримано товар, в період з лютого по травень 2017 року, на загальну суму 56 162,8 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними: № 508 від 21 лютого 2017 року на суму 14 134,36 грн.; № 795 від 21 березня 2017 року на суму 3 091,68 грн.; № 859 від 24 березня 2017 року на суму 8 611,56 грн.; № 931 від 31 березня 2017 року на суму 4 802,64 грн.; № 982 від 05 квітня 2017 року на суму 6 210,24 грн.; № 1048 від 12 квітня 2017 року на суму 3 433,56 грн.; № 1106 від 19 квітня 2017 року; № 1246 від 05 травня 2017 року на суму 6 540,36 грн.; № 1306 від 12 травня 2017 року на суму 2 401,20 грн.; № 1329 від 16 травня 2017 року на суму 3 468,48 грн. та товаро-транспортними накладними: Р508 від 21 лютого 2017 року; № Р795 від 21 березня 2017 року; № Р859 від 24 березня 2017 року; № Р931 від 31 березня 2017 року; № Р982 від 05 квітня 2017 року; № Р1048 від 12 квітня 2017 року; № Р1106 від 19 квітня 2017 року; № Р1246 від 05 травня 2017 року; № Р1306 від 12 травня 2017 року; №Р1329 від 16 травня 2017 року. Втім, як вказує позивач у позовній заяві, відповідачем свої зобов'язання щодо своєчасної оплати вартості отриманого товару (з урахуванням проведеної відповідачем оплати товару за видатковою накладною № 508 від 21 лютого 2017 року у розмірі 5 101,13 грн.) не виконано, що й стали підставою для позивача звернути з даним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. В розумінні статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). До частини 1 статті 174 Господарського кодексу України, - господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Водночас, статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму; до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтєю 694 ЦК України встановлено особливості продажу товару в кредит. Договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу; товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, дослідивши умови договору поставки № 58 від 18 жовтня 2012 року, суд вважає, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу та до якого повинні застосовуватись положення Цивільного кодексу України, що регулюють загальні умови виконання зобов'язання, а також положення параграфу 1, 3 глави 54 Цивільного кодексу України. Згідно ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (ч. 2 ст. 193 ГК України).

Враховуючи вище викладене, беручи до уваги порушення відповідачем умов договору поставки № 58 від 18 жовтня 2012 року в частині сплатити вартості товару своєчасно та в повному обсязі, у відповідача перед позивачем наявна заборгованість за отриманий товар, яка, з урахуванням оплати становить 51 061,67 грн. З огляду на вище викладене, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 51 061,67 грн. заборгованості за договором поставки № 58 від 18 жовтня 2012 року є обґрунтованими, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, п. 2 ч. 1 ст. 129, 194, 195, 196, 201, 208-210, 217, 218, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківський хлібокомбінат "Слобожанський" (61029, м. Харків, Салтівське шосе, буд. 129, ) на користь Приватної виробничо-комерційної фірми "Аміга" (61183, м. Харків, вул. Дружби Народів, б. 263, кв. 104, ) заборгованості у розмірі 51 061,67 грн. та 1 600,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 19.02.2018 р.

Суддя ОСОБА_2

справа № 922/4036/17