ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

м. Київ

19.02.2018

Справа № 910/1529/18

Суддя Господарського суду міста Києва Любченко М.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Афродіта» (85700, Донецька обл., Волноваський район, м.Волноваха, вул.Менделєєва, буд.1, ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Віппер» (04119, м.Київ, Шевченківський район, вул.Дегтярівська, буд.33-В, офіс 32, ) 1 584 грн. пені, нарахованої за прострочення строків поставки товару на підставі договору поставки UK№134/08/17 від 17.08.2017р.,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2018р. до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Афродіта» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Віппер» попередньої оплати в розмірі 48 000 грн., 1 584 грн. пені, нарахованої за прострочення строків поставки товару на підставі договору поставки UK№134/08/17 від 17.08.2017р., а також судового збору в розмірі 176,20 грн.

Розглянувши подану заявником заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення 1 584 грн. пені, нарахованої за прострочення строків поставки товару на підставі договору поставки UK№134/08/17 від 17.08.2017р.

Відповідно до ст.148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У п.3 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.148 цього Кодексу.

Як встановлено судом, вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «Афродіта» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Віппер» 1 584 грн. пені, нарахованої за прострочення строків поставки товару на підставі договору поставки UK№134/08/17 від 17.08.2017р., не відповідає приписам ст.148 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не є заборгованістю за своєю правовою природою з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

При цьому, право учасників господарських правовідносин встановлювати інші, ніж передбачено Цивільним кодексом України, види забезпечення виконання зобов’язань, у тому числі, встановлювати неустойку за порушення негрошового зобов’язання, визначено ч.2 ст.546 Цивільного кодексу України, що узгоджується із свободою договору, яка передбачена ст.627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, суб’єкти господарських відносин при укладенні договору наділені правом забезпечення виконання господарських зобов’язань шляхом встановлення окремого виду відповідальності – договірної санкції за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов’язань. Аналогічну позицію висловлено Вищим господарським судом України в інформаційному листі №01-06/249 від 15.03.2011р.

Таким чином, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності, яка фактично не є заборгованістю у розумінні ст.148 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «Афродіта» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Віппер» 1 584 грн. пені, нарахованої за прострочення строків поставки товару на підставі договору поставки UK№134/08/17 від 17.08.2017р. хоча і має грошовий характер, проте не є за своєю правовою природою грошовою заборгованістю, стосовно якої Господарським судом міста Києва може бути видано судовий наказ на підставі ст.ст.147,148 Господарського процесуального кодексу України.

Зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Афродіта» про видачу наказу в частині стягнення пені в сумі 1 584 грн. не відповідає вимогам, встановленим ст.148 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч.2 ст.153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.3-6 ч.1 ст.152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутись з тими самими вимогами у позовному порядку.

У відповідності до ст.ст.147, 148, 150, 152-155 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Афродіта» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Віппер» 1 584 грн. пені, нарахованої за прострочення строків поставки товару на підставі договору поставки UK№134/08/17 від 17.08.2017р.

2. Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту.

Повний текст ухвали складено та підписано 19.02.2018р.

Суддя                                                                                           М.О.Любченко