ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2018м. ДніпроСправа № 904/360/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Калиниченко Л.М.

за участю секретаря судового засідання Бондаренко О.М.

за позовом ОСОБА_1, 50000, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК-РУДА", 52210, м. Жовті Води, Дніпропетровська область, пер. Капітальний, 2,

про із заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку на загальну суму 101 629, 47грн.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

У провадженні господарського суду Дніпропетровської області з 11.02.16р. перебуває справа № 904/31/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК-РУДА", 52210, м. Жовті Води, Дніпропетровська область, пер. Капітальний, 2, .

30.01.18р. громадянин ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості із заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку на загальну суму 101 629, 47грн

Ухвалою господарського суду від 31.01.18р. позовну заяву прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 20.02.18р., зобов'язано відповідача надати відзив на позов, докази в обґрунтування заперечень, контррозрахунок стягуваної суми.

З 15.12.17р. набрали чинності зміни до Господарського процесуального кодексу України в редакції від 03.10.2017р.

Як зазначено у пункті 9 Прикінцевих та перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відтак, з 15.12.2017 вказана справа розглядається за правилами Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII).

В судове засідання 20.02.18р. позивач та відповідач не з'явились.

Відповідач відзив та документів на виконання вимог ухвали суду від 31.01.18р. не надав, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи, суд оголосив про закриття підготовчого засідання та розпочав розгляд справи по суті.

В судовому засіданні прийнято рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 з 07.05.2013р. перебував у трудових відносинах з ТОВ "ВОСТОК-РУДА", що підтверджується записами в трудовій книжці.

05.05.2016р. позивача звільнено згідно п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), у зв'язку зі скороченням штату працівників.

У зв'язку з тим, що позивачу не було виплачено належну йому повністю заробітну плату в день звільнення, останнім було також нараховано та заявлено до стягнення з відповідача компенсацію середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 06.05.2016 року по 25.01.2018р., всього на суму 101 629,47грн.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Обчислення середньої заробітної плати для нарахування компенсації за час затримки працівникові всіх належних йому сум, проводиться у відповідності до порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Нарахування виплат провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (абз. 1 п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100).

Приписами п. 20 постанови пленуму Верховного суду України № 13 від 24.12.1999 року встановлено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Положеннями ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до довідки відповідача за № 16 від 18.01.2018р. заборгованість по заробітній платі станом на 17.01.1018р. складає 16 518,99грн., середньомісячна заробітна плата становить 2 555,28грн., середньоденна заробітна плата - 196,56грн.

Виходячи з вимог ст.117 КЗпП позивач розрахував суму компенсації середнього заробітку за затримку розрахунків по заробітній платі, а саме, у розмірі 85 110,48грн. (196,56грн. х 433 дня затримки)

Враховуючи вищенаведене, заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за затримку розрахунку при звільнені за період з 06.05.2016 року по 25.01.2018 року у розмірі 85 110,48грн. та заборгованість по заробітній платі у розмірі 16 518,99грн. повністю задовольняються господарським судом.

Крім того, суд зазначає, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 1 762,00 грн. слід віднести на відповідача, стягнувши його в доход державного бюджету України.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст.47, 115-117, 238 КЗпП України, ст.ст. 20, 129, 194, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК-РУДА" (52210, м. Жовті Води, Дніпропетровська область, пер. Капітальний, 2, ) на користь ОСОБА_1(50000, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) суму компенсації середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 06.05.2016р. по 25.01.2018р. у розмірі 85 110 (вісімдесят п'ять тисяч сто десять) гривень 48 копійки, заборгованість по заробітній платі у розмірі 16 518 (шістнадцять тисяч п'ятсот вісімнадцять) гривень 99 копійки, про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК-РУДА" (52210, м. Жовті Води, Дніпропетровська область, пер. Капітальний, 2, ) на користь державного бюджету (одержувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , рахунок отримувача 0001, банк одержувача - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. - судового збору, про що видати наказ.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.02.2018р.

Суддя Л.М. Калиниченко