ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2018 року Справа № 904/9049/17

м.Дніпро

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Березкіної О.В., Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

за участю сторін

від позивача: Тульських В.О., довіреність № 47 від 08.11.2017 р.;

від відповідача-1: Ігнатенко О.В., довіреність № 1 від 03.01.2018 р.;

представник відповідача-2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Метрополія" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2017р., ухваленого суддею Бєлік В.Г., повний текст якого складено 18.12.2017р. у справі № 904/9049/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Метрополія", м. Київ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЄА", м. Дніпро

до відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Жерепа Наталії Ігорівни, смт. Веселе, Веселівський район, Запорізька область

про визнання угоди про відступлення права вимоги від 20.07.2017 недійсною

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Метрополія" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про визнання недійсною угоди про відступлення права вимоги від 20.07.2017р., укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЄА" та Фізичною особою-підприємцем Жерепою Наталією Ігорівною. Судові витрати позивач просить покласти на відповідачів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що угода про відступлення права вимоги від 20.07.2017 була укладена відповідачами без згоди позивача, що порушує його права.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2017р. в позові відмовлено.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов повністю.

Посилаючись на ст. 516 ЦК України апелянт зазначає, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором. Пунктом 40.2 Договору оренди приміщення № А60/Д-1 від 28.09.2015р. встановлено, що відповідач-1 має право передати або відступити будь-які з його прав або зобов'язань тільки після попередньої письмової згоди позивача. Апелянт звертає увагу на те, що він не надавав відповідачу-1 ані усної, ані письмової згоди на укладення Угоди про відступлення права вимоги від 20.07.2017р., тому посилаючись на ст. 215 ЦК України вважає Угоду про відступлення права вимоги від 20.07.2017р. недійсною у зв'язку з недотриманням в момент її вчинення вимог, встановлених законом і договором.

Висновок суду про те, що на момент укладення спірної Угоди про відступлення права вимоги, Договір оренди було достроково розірвано сторонами Додатковою Угодою до Договору оренди 10.08.2106р., на думку скаржника, не відповідає обставинам справи, оскільки закінчення чи дострокове припинення строку дії Договору не звільняє сторін від виконання зобов'язань, якщо такі зобов'язання виникли під час дії Договору оренди. Порядок сплати та повернення гарантійного платежу визначений розділом 14 Договору оренди, умови якого уточнені в пункті 6 Додаткової угоди. Таким чином зобов'язання відповідача-1 стосовно можливості відступлення прав тільки після попередньої письмової згоди позивача виникли під час дії Договору оренди, тому вони є чинними і відповідач-1 повинен їх дотримуватись після дострокового припинення дії Договору оренди.

У відзиві на апеляційну скаргу (а.с.165-168) Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЄА" вважає апеляційну скаргу безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Разом з відзивом на апеляційну скаргу товариство надало клопотання про визнання справи малозначною та розгляд справи провести в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (а.с.169).

У відзиві на апеляційну скаргу (а.с.174-176) Фізична особа-підприємець Жерепа Наталія Ігорівна просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду залишити без змін.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.01.2018р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її розгляд в судовому засіданні на 06.02.2018р. колегією суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді Березкіна О.В., Чимбар Л.О.

25.01.2018р. на адресу апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Метрополія" надійшло клопотання про здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ч.1 ст.247 ГПК України (а.с.161-162). Посилаючись на ч. 5 ст. 12 ГПК України заявник вважає, що справа № 904/9049/17 може бути визнана малозначною, оскільки розмір вимоги, що передбачена спірною Угодою про відступлення права вимоги складає 42 420, 48 грн., тобто є меншою ніж сто прожиткових мінімумів для працездатних осіб; спір розглядається лише в межах Договору оренди та рішення господарського суду м. Києва від 20.07.2017р. у справі №910/7693/17; в апеляційному провадженні нові обставини встановленню не підлягають; апеляційна скарга розглядається лише за доказами, наявними в матеріалах справи; спір є незначним по складності у зв'язку з застосуванням лише норм відносно заборони відступлення права вимоги та строку її дії.

Відповідно до частини 1 статті 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання апелянта, оскільки справа вже розглядається за правилами спрощеного позовного провадження згідно вищевказаної норми.

Розгляд справи проводиться з повідомленням (викликом) сторін, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштових відправлень ухвали суду від 09.01.18р. (а.с.158-159).

У судове засідання відповідач-2 не забезпечив явку повноважного представника, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.160).

Відповідно до ч. 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи належне повідомлення відповідача-2 про час і місце розгляду справи та достатність матеріалів у справі, колегія суддів вирішила розглянути справу без участі відповідача-2 за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 06.02.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджується матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Метрополія" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЄА" (орендар) було укладено договір оренди № А60/Д-1 від 28.09.2015 (а.с.11-29).

10.08.2016 сторони уклали додаткову угоду до договору оренди, згідно умов якої погодили розірвати договір 11.01.2017 (а.с.59).

Пунтком 4 додаткової угоди від 10.08.2016р. сторони погодились, що у відповідності до п. 14.8. частина оплаченого орендарем гарантійного платежу у розмірі 50% не повертається орендареві, а залишається у орендодавця у якості неустойки за дострокове припинення договору.

Залишок оплаченого орендарем гарантійного платежу у розмірі 36 933,50 грн., у тому числі ПДВ, повертається орендареві до 31.01.2017р. за умови, що приміщення було повернуто орендарем орендодавцю згідно з положеннями цього договору, після розгляду можливих зустрічних вимог орендодавця, та за умови відсутності зобов'язань орендаря по договору ( п. 6 додаткової угоди).

11.01.2017 сторони у справі підписали Акт повернення приміщення, за яким орендар передав, а орендодавець прийняв орендоване приміщення (а.с.37).

Так, ТОВ "Метрополія" не повернуло залишок оплаченого ТОВ "ЛЄА" гарантійного платежу у розмірі 36 933,50 грн. у строк до 31.01.2017, що стало причиною звернення останнього до господарського суду м. Києва з відповідною позовною заявою.

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/7693/17 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Метрополія" на користь ТОВ "ЛЄА" 36 933,50 грн. - основного боргу, 2 437,62 грн. - інфляційних втрат, 513,08 грн. - 3% річних, 936,28 грн. судових витрат, 1 600,00 грн. судового збору (а.с75-81). Рішення сторонами не оскаржувалось, тобто набрало законної сили.

20.07.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЄА" (далі-відповідач-1, первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем Жерепа Наталією Ігорівною (далі-відповідач-2, новий кредитор) було укладено угоду про відступлення права вимоги заборгованості, набуте на підставі Рішення господарського суду міста Києва у справі № 910/7693/17 (а.с.43-44).

Листом від 24.07.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЄА" письмово повідомило керівника Товариство з обмеженою відповідальністю "Метрополія" про відступлення права вимоги стосовно сплати розміру заборгованості, набутого за рішенням господарського суду міста Києва у справі № 910/7693/17, новому кредитору ФОП Жерепа Н.І. з зазначеними реквізитами для перерахування коштів. Лист було направлено засобами поштового зв'язку 25.07.2017р., що підтверджується описом вкладення (а.с.45, 46)

24.07.2017р. відповідач-1 та відповідач-2 уклали додаткову угоду до угоди про відступлення права вимоги, якою внесли зміни до розділу 1 Угоди (а.с.57-58).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Відповідно до частин 1, 2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Умовами пункту 40.2 договору оренди визначено, що орендар має право уступити або передати будь-які з його прав або зобов'язань за цим договором тільки після попередньої письмової згоди орендодавця. Орендодавець має право у будь-який час передати або уступити будь-які з його прав і обов'язків за цим договором без згоди орендаря. (а.с.26)

Як зазначалося вище, Додатковою угодою до Договору оренди від 10.08.2016 року, сторони погодили розірвати достроково Договір оренди з 11.01.2017 року (а.с. 59).

Зобов'язання (в силу якого кредитор набуває право вимагати від боржника вчинення певних дій) виникають не лише з договору, а й з інших правочинів, а в випадках передбачених законом ще із рішення суду.

З урахуванням вищевикладеного є обґрунтованим висновок місцевого господарського суду щодо безпідставності посилань позивача на наявність заборони відступлення права вимоги у договорі оренди, оскільки станом на момент укладення спірного договору договір оренди вже було розірвано за згодою сторін, а зобов'язання сплатити кошти на користь ТОВ "ЛЄА" є наслідком такого розірвання.

Доводи апеляційної скарги, щодо недотримання при укладанні Угоди вимог, які встановлені законом або договором, ґрунтуються на недотриманні Відповідачем 1 вимог пункту 40.2 Договору оренди, які відхилені колегією суддів з вищенаведених підстав, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Доводи апеляційної скарги щодо не надання судом першої інстанції правової оцінки істотним обставинам справи відхиляються з огляду на наступне:

Рішенням господарського суду м.Києва від 20.07.2017 року у справі №910/7693/17, яке набрало законної сили підтверджено обов'язок ТОВ «Метрополії» повернути ТОВ «ЛЄА» залишок гарантійного платежу за Договором оренди у розмірі 36 933,50 грн.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням вищевикладеного, дані доводи апеляційної скарги є надуманими і такими, що не відповідають фактичним обставинами справи, а тому відхиляються колегією суддів.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що під час перегляду апеляційним господарським судом не було встановлено порушення місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права у відповідності до статті 276 Господарського процесуального кодексу України рішення місцевого господарського суду у справі 904/9049/17 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Розподіл судових витрат у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281 - 284, 288 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Метрополія" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2017р. у справі № 904/9049/17 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2017р. у справі № 904/9049/17 - залишити без змін.

Постанова не підлягає касаційному оскарженню у відповідності до ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 15.02.2018р.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В.Березкіна

Суддя Л.О.Чимбар