ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року Справа № 915/1264/17

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Алексєєва А.П.,

при секретарі судового засідання Степановій І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: приватного підприємства "ДОКТОР ХЕЛСІ", 49040, м. Дніпро, вул. Панікахи, буд. 2, корп. 12, кім. 502 (),

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ФАРМ", 54001, м.Миколаїв, вул. Спаська, 75-А/1 (),

про: стягнення 179574,60 грн.

за участю представника позивача - Михайлової Ж.В., дов. від 04.10.2017 року

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "ДОКТОР ХЕЛСІ" звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ФАРМ" про стягнення 179574,60 грн., з яких:

- 140902,26 грн. - сума основного боргу за договором поставки № 08/09-2016 від 08.09.2016 року,

- 4782,96 грн. - 3% річних,

- 10808,94 грн. - пеня,

- 23080,44 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 28.11.2017 року позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі, судове засідання призначено на 13.12.2017 року.

Ухвалою суду від 13.12.2017 року розгляд справи відкладено на 19.01.2018 року у зв'язку з неявкою у судове засідання представників сторін.

Відповідно до п.п. 9 п. 1 Перехідних положень ГПК (в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи викладене, 19.01.2018 року судом проведено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 19.01.2018 року підготовче засідання відкладено на 31.01.2018 року на підставі п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України.

31.01.2018 року до суду від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу по договору поставки № 08/09-2016 від 08.09.2016 року в розмірі 114703,22 грн.

В обґрунтування заяви позивачем зазначено, що відповідачем оплачено 10000,00 грн. в рахунок погашення основного боргу та повернуто товар на суму 16199,04 грн.

Вказана заява розцінена судом як заява про зменшення розміру позовних вимог та прийнята судом до розгляду.

31.01.2018 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив. Ухвала суду від 19.01.2018 року, надіслана на адресу відповідача, повернута поштовою установою до суду з поміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

31.01.2018 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши усі подані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

08.09.2016 року між позивачем та відповідачем був укладений договір поставки №08/09-2016 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов'язався передати у власність відповідача, а відповідач прийняти у власність і своєчасно оплатити товари не медичного призначення, надалі - товар, зазначений в асортименті (а.с. 9-12).

Відповідно до п. 1.2 Договору найменування товару, кількість та ціна вказуються в накладних, які є невід'ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору відповідач оплачує поставлений позивачем товар за цінами, передбаченими у накладних, що є невід'ємними частинами цього Договору.

Відповідно до п. 2.3 Договору відповідач зобов'язується здійснити оплату в повному обсязі за реалізовану Продукцію до 20-го числа кожного місяця за попередній місяць. Відповідач надає до 7 числа кожного місяця звіт з продажу Продукції за попередній місяць у письмовому вигляді, шляхом надсилання звіту поштовим зв'язком Укрпоштою з описом вкладеного та повідомленням про отримання. Також по домовленості сторін такий звіт може надаватися електронною поштою.

Відповідно до п. 2.4 Договору відповідач здійснює оплату товару шляхом здійснення безготівкового банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок позивача.

Відповідно до п. 10.1 Договору цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2017 року. В разі якщо жодна із сторін не виявила бажання розірвати договір, він автоматично продовжується на кожний наступний рік.

Як вбачається із змісту пункту 2.3 Договору виконання обов'язку відповідача оплатити продукцію пов'язується із фактом її реалізації у відповідному місяці. Сам факт реалізації продукції відображається у звіті з продажу продукції, обов'язок по наданню якого покладено цим пунктом Договору на відповідача. При цьому, сторони у Договорі не передбачили такої умови договору за наслідками порушення відповідачем обов'язку по наданню такого звіту у вигляді права позивача вимагати одночасної оплати вартості товару.

Крім того, позивачем в порушення вимог ст. 74 ГПК України (обов'язок доказування) не надано судові доказів реалізації товару відповідачем, що є підставою для оплати його вартості.

Додатково суд приймає до уваги й ще ту обставину, що позивач не звертався до відповідача із письмовим запитом з приводу виконання або невиконання ним своїх обов'язків та не скористався можливостями щодо вирішення спору, передбаченими п. 9.1. Договору.

Таким чином, у суду відсутні фактичні дані про причини невиконання відповідачем умов договору в частині оплати товару, які у свою чергу свідчили б про його добросовісність або недобросовісність.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Виходячи із даних положень ЦК України у суду не має підстав для стягнення вартості продукції за відсутності доказів її реалізації.

Одночасно суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що той вправі звернутися до суду з позовом про розірвання договору у зв'язку із порушенням його умов відповідачем (ненадання звітів) на підставі ч. 2 ст. 652 ЦК України із застосуванням наслідків, передбачених ст. 653 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 237,238, 241 ГПК України

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовної заяви відмовити.

2. Повернути приватному підприємству "ДОКТОР ХЕЛСІ", 49040, м. Дніпро, вул. Панікахи, буд. 2, корп. 12, кім. 502 () на підставі п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" надмірно сплачену суму судового збору, у зв'язку із зменшенням розміру позовних вимог, в розмірі 739, 18 грн.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного господарського суду в порядку визначеному главою 1 розділу 4 ГПК України із врахуванням його перехідних положень.

Рішення набирає законної сили згідно положень ст. 241 ГПК України.

Повний текст рішення складений та підписаний 09.02.2018 року.

Суддя А.П. Алексєєв