РІШЕННЯ

31 січня 2018 року Справа № 913/191/17

Провадження №18/913/897/17

За позовом публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз», м. Київ

до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз», м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 33.210.990,91 грн.

Суддя Корнієнко В.В.

Секретар судового засідання Бережна Л.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: Журавель О.В. за дов. від 03.01.2018;

від відповідача: Нескреба С.В. за дов. від 26.12.2017.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача:

- заборгованості в сумі 16.283.188,10 грн. по оплаті послуг з транспортування природного газу, наданих відповідачу в період: березень - грудень 2016 р. за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 27.09.2011 № /Н28;

- пені в сумі 10.221.660,22 грн.;

- трьох процентів річних в сумі 997.591,92 грн.;

- інфляційних втрат в сумі 5.708.550,67 грн.

Поясненнями від 06.12.2017 позивач повідомив суд, що після пред'явлення позову (в період: лютий - березень 2017 р.) відповідачем основна заборгованість частково погашена на суму 16.038.308,57 грн., тому, слід стягнути з відповідача основну заборгованість в сумі 244879,53 грн.

Розмір пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат залишається таким, який був первісно заявлений.

Заявою від 20.12.2018 позивач уточнив розмір позовних вимог заявивши до стягнення з відповідача:

- борг в сумі 244879,53 грн.;

- пеню в сумі 9.514.709,06 грн.;

- три проценти річних в сумі 1.007.838,44 грн.;

- інфляційні втрати в сумі 5.754.632,67 грн.

Заявою від 09.01.2018 позивач ще раз уточнив позовні вимоги: просив закрити провадження у справі, в частині стягнення основного боргу в сумі 16.038.308,57 грн., та стягнути з відповідача борг, пеню, річні та інфляційні, розмір яких вказано у попередній заяві від 20.12.2018.

Відповідач письмовими поясненнями від 12.12.2017 № 01-02-43/2436 та відзивом від 11.01.2018 № 01-02-43/57 проти позову заперечує посилаючись на те, що підписанням спільних протокольних рішень, сторони змінили порядок і строк проведення розрахунків за транспортування природного газу згідно договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 27.09.2011 № /Н28, а отже відсутні підстави для стягнення решти боргу в сумі 244879,53 грн. та застосування санкцій, передбачених умовами договору та наслідків порушення грошового зобов'язання, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

В судовому засіданні 15.01.2018 було оголошено перерву до 31.01.2018 (14.30).

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач у позовній заяві вказав, що згідно договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 27.09.2011 № /Н28 (в редакції додаткової угоди до нього від 17.01.2013 № 2; далі - договір), укладеному між сторонами за позовом, він, в період: січень 2014 р. - грудень 2016 р., надав відповідачу послуги з транспортування природного газу в обсязі 1092233,680 тис. куб. м. на загальну суму 101.505.264,92 грн.

Відповідно до п. 5.6 договору остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Позивач вказав, що у порушення умов договору, послуги з транспортування природного газу на суму 16.283.188,10 грн., надані відповідачу в період: березень - грудень 2016 р., останнім не оплачені.

У разі порушення відповідачем (Замовником) строків оплати, із Замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 7.3 договору).

На підставі вказаних доводів позивачем первісно було заявлено вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 16.283.188,10 грн. по оплаті послуг з транспортування природного газу, наданих відповідачу в період: березень - грудень 2016 р. за вказаним договором, пені в сумі 10.221.660,22 грн., трьох процентів річних в сумі 997.591,92 грн. та інфляційних втрат в сумі 5.708.550,67 грн. за прострочення платежів.

У поясненнях від 06.12.2017 позивач зазначив, що після пред'явлення позову (в період: лютий - березень 2017 р.) між сторонами було здійснено залік зустрічних однорідних вимог на суму 9675,57 грн. та були укладені спільні протокольні рішення, відповідно до яких відповідач погасив заборгованість в сумі 16.038.308,57 грн.

Однак, решта боргу в сумі 244879,53 грн. відповідачем не сплачена; часткове погашення боргу здійснено відповідачем із порушенням строків встановлених договором.

З урахуванням заяв від 20.12.2018 та від 09.01.2018 позивачем заявлено до стягнення з відповідача:

- борг в сумі 244879,53 грн.;

- пеню в сумі 9.514.709,06 грн.;

- три проценти річних в сумі 1.007.838,44 грн.;

- інфляційні втрати в сумі 5.754.632,67 грн.

Заявою від 09.01.2018 позивач просив закрити провадження у справі, в частині стягнення основного боргу в сумі 16.038.308,57 грн. у зв'язку з погашенням його відповідачем після пред'явлення позову.

Відповідач письмовими поясненнями від 12.12.2017 № 01-02-43/2436 та відзивом від 11.01.2018 № 01-02-43/57 проти позову заперечує посилаючись на те, що підписанням спільних протокольних рішень, сторони змінили порядок і строк проведення розрахунків за транспортування природного газу згідно договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 27.09.2011 № /Н28, а отже відсутні підстави для стягнення решти боргу в сумі 244879,53 грн. та застосування санкцій, передбачених умовами договору та наслідків порушення грошового зобов'язання, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Рішенням від 15.05.2017 по даній справі (суддя Масловський С.В., протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2017) позов задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 10463997,10 грн., пеню в сумі 13056,27 грн., три проценти річних в сумі 997557,92 грн., інфляційні втрати в сумі 5708550,67 грн., судовий збір у сумі 166227,04 грн.; провадження у справі в частині стягнення заборгованості у сумі 5819191 грн. припинено; в решті позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12.07.2017 вказане рішення змінено; стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 10454321,53 грн., пеню в сумі 13056,27 грн., три проценти річних в сумі 997557,92 грн., інфляційні втрати в сумі 5708550,67 грн., судовий збір у сумі 166227,04 грн.; провадження у справі в частині стягнення заборгованості у сумі 5828866,57 грн. припинено; в решті позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України вказані судові рішення скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Луганської області.

У зазначеній постанові Вищий господарський суд України вказав:

«Отже, уклавши договори про організацію взаєморозрахунків, сторони у такий спосіб змінили порядок і строки проведення розрахунків за надання послуг з транспортування природного газу за укладеним між сторонами у справі договором № /Н28 від 27 вересня 2011 року.

Однак, суди наведеного не прийняли до уваги, у зв'язку з чим дійшли передчасного висновку про те, що відповідачем були порушені договірні зобов'язання з оплати наданих позивачем послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами.

Крім того, для застосування санкцій, передбачених договором та наслідків за порушення грошового зобов`язання, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за зобов`язаннями, які компенсує держава, необхідно щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених сторонами Спільними протокольними рішеннями.

Підписавши Спільні протокольні рішення, сторони змінили порядок і строк проведення розрахунків за надання послуг з транспортування природного газу за договором № /Н28 від 27 вересня 2011 року, а отже відсутні підстави для застосування в цій частині санкцій, передбачених умовами договору, та наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, чого також не було враховано судами попередніх інстанцій, у зв'язку з чим суди дійшли помилкових висновків про наявність підстав для нарахування та стягнення трьох відсотків річних, інфляційних втрат, а також пені.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 16 вересня 2015 року у справі № 917/2520/14, від 07 жовтня 2015 року у справі № 917/2520/14.

…

Однак, висновки судів попередніх інстанцій є помилковими, оскільки не узгоджуються з висновками щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, викладеними у постановах Верховного Суду України.

…

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати обставини справи, дійсні права та обов'язки сторін, з'ясувати які Спільні протокольні рішення стосувались заявленого позивачем до стягнення спірного періоду заборгованості, чи подавались відповідачем на виконання Спільних протокольних рішень Головному управлінню ДКС України у Луганській області платіжні доручення, які Спільні протокольні рішення були профінансовані та чи залишилась у відповідача заборгованість з оплати послуг з транспортування природного газу за договором № /Н28 від 27 вересня 2011 року перед позивачем за спірний період, заявлений до стягнення, погашення якої не було передбачено Спільними протокольними рішеннями.».

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями дана справа передана на розгляд судді Корнієнко В.В. (протокол від 15.11.2017).

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав:

27.09.2011 між сторонами за позовом укладено договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н28.

Додатковою угодою від 17.01.2013 № 2 до вказаного договору, останній викладено у новій редакції (далі - договір).

Згідно договору, позивач (Газотранспортне підприємство) зобов'язався надати відповідачу (Замовнику) послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій, а відповідач зобов'язався вносити плату за надані послуги в розмірі, у строки та порядку, які передбачені умовами договору.

Відповідно до п. 11.1 договору цей договір набирає чинності з дня його підписання, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01.10.2011. Договір діє в частині транспортування газу до 31.12.2013, а в частині проведення розрахунків за надані позивачем послуги - до повного виконання відповідачем своїх зобов'язань за цим договором.

Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Позивач зазначив, що жодною із сторін не було заявлено про припинення його дії.

Відповідач вказані обставини не спростував.

Таким чином, судом встановлено, що договір діяв також і в період: 2014 - 2016 роки.

Згідно п. 3.1 договору послуги з транспортування газу оформлюються позивачем (Газотранспортним підприємством) та відповідачем (Замовником) актами наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами.

Акти наданих послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків відповідача з позивачем (п. 3.4 договору).

Оплата вартості послуг з транспортування газу здійснюється відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача на умовах ста відсотків попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу (п. 5.5 договору).

Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів (п. 5.6 договору).

Первісно позивачем було заявлено вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 16.283.188,10 грн. по оплаті послуг з транспортування природного газу, наданих відповідачу в період: березень - грудень 2016 р. за вказаним договором, пені в сумі 10.221.660,22 грн., трьох процентів річних в сумі 997.591,92 грн. та інфляційних втрат в сумі 5.708.550,67 грн. за прострочення платежів.

Після пред'явлення позову (згідно поштового штампу на конверті у якому позовні матеріали надійшли до суду, позов пред'явлено 20.02.2017), в період з 22.02.2017 по 14.06.2017 між Головним управлінням Державної казначейської служби України Луганської області, Департаментом фінансів Луганської обласної державної адміністрації, Фінансовим управлінням Рубіжанської міської ради, Управлінням праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області, Комунальним спеціалізованим теплозабезпечуючим підприємством «Рубіжнетеплокомуненерго», ПАТ «Луганськгаз», ПАТ «Укртрансгаз» та НАК «Нафтогаз України» були підписані шість спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України.

Предметом вказаних спільних протокольних рішень (Розділ 1) була організація проведення Сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року № 20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій.

Сторонами спільних протокольних рішень (Розділ 2) погоджено послідовність перерахування коштів Державного бюджету України однією стороною іншій, в тому числі встановлено (п. 2.8.), що Сторона 6 (ПАТ «Луганськгаз») - відповідач, перераховує Стороні 7 (ПАТ «Укртрансгаз») - позивачу кошти в певній сумі (за кожним протокольним рішенням відповідна сума) за транспортування природного газу за 2016 рік згідно з договором від 27.09.2011 № /Н28.

Між сторонами були підписані наступні спільні протокольні рішення:

1) від 22.02.2017 № 1395/у на суму 2 470 956,00 грн.;

2) від 10.03.2017 № 1489/у на суму 348 235,00 грн.;

3) від 23.03.2017 № 2034/у на суму 3 000 000,00 грн.;

4) від 23.03.2017 № 2033/у на суму 9 809 442,00 грн. (профінансовано у повному обсязі);

5) від 19.04.2017 № 2287/у на суму 400 000,00 грн.;

6) від 14.06.2017 № 2864/у на суму 1 500 000,00 грн. у тому числі:

- 244 879,53 грн. за транспортування природного газу за 2016 рік згідно з договором від 27.09.2011 р. № /Н28;

- 1 255 120,47 грн., за транспортування природного газу за 2017 рік згідно з договором від 27.09.2011 р. № /Н28.

Перші п'ять вказаних протокольних рішень були профінансовані в повному обсязі та виконані Сторонами, в тому числі відповідачем.

У погашення боргу відповідача по оплаті послуг з транспортування природного газу, наданих відповідачу в період: березень - листопад (частково) 2016 р. за вказаним договором, позивачу перераховано кошти в сумі 16.028.633,00 грн., що підтверджується матеріалами справи (копії вказаних протокольних рішень та платіжних доручень залучені до матеріалів справи) та визнано обома сторонами за позовом.

Крім того між сторонами по справі було здійснено залік зустрічних однорідних вимог на суму 9675,57 грн., що підтверджується матеріалами справи (копія заяви позивача від 07.04.2017 № 4681/12-004 про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог залучена до матеріалів справи, а.с. 123 т. 2) та визнано обома сторонами за позовом.

Таким чином, після пред'явлення позову відповідачем погашено борг по оплаті послуг з транспортування природного газу, наданих в період: березень - листопад (частково) 2016 р. за вказаним договором, на загальну суму 16.273.512,53 грн. (16.028.633,00 + 9675,57).

Вказаний факт визнано обома сторонами за позовом і під час нового розгляду справи (після одержання справи з Вищого господарського суду України на новий розгляд) не був спірним.

За таких обставин, провадження у справі, в частині вимог про стягнення з відповідача боргу в сумі 16.273.512,53 грн., підлягає закриттю за відсутністю предмету спору (п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України).

Несплаченим та спірним залишився борг в сумі 244 879,53 грн. погашення якого передбачалось шостим протокольним рішенням від 14.06.2017 № 2864/у, яке не було профінансоване.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу в сумі 244 879,53 грн. по оплаті послуг з транспортування природного газу, наданих в період: листопад (частково) - грудень 2016 р. підлягають задоволенню за таких підстав:

Судом встановлено, що спір відносно обсягу природного газу та вартості наданих послуг між сторонами відсутній.

Позивач вважає, що за умовами договору відповідач повинен оплатити решту вартості наданих послуг (листопад (частково) - грудень 2016 р.) в сумі 244 879,53 грн.

Відповідач вважає, що порядок і строк проведення розрахунків за транспортування природного газу змінено спільним протокольним рішенням від 14.06.2017 № 2864/у, в зв'язку з чим, його зобов'язання за договором припинилися; погашення боргу повинно здійснюватися за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України.

Однак, суд дійшов висновку, що спільне протокольне рішення від 14.06.2017 № 2864/у з 01.01.2018 не є чинним і слід застосовувати умови договору від 27.09.2011 № /Н28.

Як було вказано вище, предметом вказаного спільного протокольного рішення (Розділ 1) є організація проведення Сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року № 20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій.

Відповідно до п. 72 Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 (яка діяла на дату підписання спільного протокольного рішення від 14.06.2017 № 2864/у та втратила чинність з 01.01.2018), ПАТ «Укртрансгаз» перераховує кошти субвенції з поточного рахунка, відкритого в Казначействі, на відкриті в Казначействі рахунки НАК «Нафтогаз України» …

Зазначені розрахунки проводяться виключно в межах бюджетного року (абз. 5 п. 74 Порядку).

Згідно ч. 1 ст. 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Головне управління ДКС України у Луганській області листом від 05.12.2017 № 06.1-04/3997 повідомило відповідача, що спільне протокольне рішення від 14.06.2017 № 2864/у не профінансоване.

31.01.2018 в судовому засіданні представники сторін повідомили суд, що вказане спільне протокольне рішення на даний час також не профінансоване.

Пунктом 5.3. спільного протокольного рішення від 14.06.2017 № 2864/у встановлено, що останнє є чинним лише у разі проведення відповідного фінансування.

Враховуючи, що:

- спільне протокольне рішення від 14.06.2017 № 2864/у, в силу його умов, є чинним лише у разі проведення відповідного фінансування;

- розрахунки за ним можуть бути проведені виключно в межах бюджетного року (п. 74 Порядку);

- спільне протокольне рішення підписане 14.06.2017 і повинно було профінансовано (виконане) до 31.12.2017 включно;

- в 2017 році спільне протокольне рішення не профінансоване,

таким чином, розрахунки за ним (проведення відповідного фінансування) вже не можуть бути проведені в 2018 та наступних роках, відповідно, вказане спільне протокольне рішення втратило чинність з 01.01.2018.

До того ж Порядок перерахування деяких субвенцій …, відповідно до якого здійснювалась організація проведення взаєморозрахунків (предмет спільного протокольного рішення), втратив чинність з 01.01.2018.

За таких обставин, відповідач зобов'язаний виконувати умови договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 27.09.2011 № /Н28.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач у встановлений договором строк не сплатив позивачу вартість послуг з транспортування природного газу, його борг складає 244 879,53 грн., що підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу в сумі 244879,53 грн. підлягають задоволенню.

Відповідач допустив прострочення розрахунків з позивачем (за зобов'язаннями сплатити борг в сумі 244 879,53 грн., погашення якого не було профінансоване відповідно до умов спільного протокольного рішення від 14.06.2017 № 2864/у), в зв'язку з чим, на вимогу позивача на підставі п. 7.3 договору та ст. 625 Цивільного кодексу України несе відповідальність у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення та зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Заборгованість позивача в сумі 244 879,53 грн. виникла за період листопад (частково) - грудень 2016 р., що витікає з розрахунку суми основного боргу (додаток до заяви позивача від 20.12.2017, т. 4, а.с. 100-104) та вищевказаних матеріалів справи.

Зокрема, за листопад 2016 р. борг відповідача складає 46538,01 грн.

Прострочення починається з 21.12.2016 (п. 5.6 договору) та триває до 21.02.2017 (розрахунок позивача - додаток до заяви від 20.12.2017, т. 4, а.с. 108-117) - 63 дня; облікова ставка НБУ 14 %.

Розрахунок виконаний судом:

46538,01 х (28 : 365) : 100 х 63 = 2249,13 грн. - пеня;

46538,01 х (3 : 365) : 100 х 63 = 240,98 грн. - три проценти річних.

982,43 грн. - втрати від інфляції (індекс інфляції 102,111) за період прострочення: січень -лютий 2017 р.

Борг за грудень 2016 р. складає 198341,52 грн.

Прострочення з 21.01.2017 по 21.02.2017 - 32 дня; облікова ставка НБУ 14 %.

Розрахунок виконаний судом:

198341,52 х (28 : 365) : 100 х 63 = 4868,88 грн. - пеня;

198341,52 х (3 : 365) : 100 х 63 = 521,67 грн. - три проценти річних.

1983,42 грн. - втрати від інфляції (індекс інфляції 101) за 1 місяць прострочення (лютий 2017 р.)

Втрати від інфляції розраховано судом за допомогою інформаційно-пошукової системи «Законодавство», версія 2.9.0.

Таким чином, підлягають до стягнення з відповідача грошові кошти в сумі 253476,91 грн., зокрема:

- борг в сумі 244879,53 грн.;

- пеня в сумі 4868,88 грн. (2249,13 + 4868,88);

- три проценти річних в сумі 762,65 грн. (240,98 + 521,67);

- втрати від інфляції в сумі 2965,85 грн. (982,43 + 1983,42).

В решті вимог про стягнення з відповідача пені, трьох процентів річних та втрат від інфляції (було заявлено до стягнення пеню в сумі 9.514.709,06 грн., три проценти річних в сумі 1.007.838,44 грн., інфляційні втрати в сумі 5.754.632,67 грн.) слід відмовити за таких підстав:

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що підписанням спільних протокольних рішень (які за правовою природою мають усі ознаки багатосторонніх договорів і які були профінансовані та виконані сторонами, за винятком спільного протокольного рішення від 14.06.2017 № 2864/у з 01.01.2018, яке не є чинним), сторони змінили порядок і строк проведення розрахунків за транспортування природного газу згідно договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 27.09.2011 № /Н28, а отже відсутні підстави для застосування в цій частині санкцій, передбачених умовами договору та наслідків порушення грошового зобов'язання, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі № 3-500гс15, від 16.09.2015 у справі № 917/2520/14, від 07.10.2015 у справі № 917/2520/14 та інш.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, господарським судом враховано та виконано вказівки Вищого господарського суду України, викладені у постанові від 31.10.2017, якою дану справу передано на новий розгляд.

31.01.2018 в судовому засіданні, в ході розгляду справи по суті, позивач подав суду заявою від 31.01.2018, якою збільшив розмір позовних вимог заявивши до стягнення пеню в сумі 10.249.754,81 грн. (було заявлено 9.514.709,06 грн.), три проценти річних в сумі 1.021.388,83 грн. (було заявлено 1.007.838,44 грн.), інфляційні втрати в сумі 5.247.203,94 грн. (було заявлено 5.754.632,67 грн.).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання.

Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні (ч. 2 ст. 207 ГПК України).

Позивач не навів поважних причин, з яких вказана зава не була заявлена в підготовчому провадженні.

Тому, заява позивача від 31.01.2018, якою збільшувався розмір позовних вимог, залишається судом без розгляду.

Первісно позивачем були заявлені вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 33210990,91 грн.; сплачено судового збору 240000 грн. (максимальний розмір).

Остаточно заявлено до стягнення 16522059,70 грн.; судовий збір із вказаної ціни позову також складає 240000 грн. (максимальний розмір).

Підстави для повернення судового збору позивачу відсутні.

Відповідно до ст. ст. 123, 129 ГПК України витрати позивача на судовий збір в сумі 3600 грн. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог; остаточно було заявлено до стягнення грошові кошти в сумі 16522059,70 грн., стягнуто судом 253476,91 грн.; позов задоволено на 1,5 %) підлягають відшкодуванню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 86, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» (вул. Гагаріна, 87, м. Сєвєродонецьк Луганської області, ідентифікаційний код 05451150), на користь публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (Кловський узвіз, 9/1, м. Київ, ідентифікаційний код 30019801), борг в сумі 244879,53 грн., пеню в сумі 4868,88 грн., втрати від інфляції в сумі 2965,85 грн., три проценти річних в сумі 762,65 грн., витрати на судовий збір в сумі 3600 грн.; наказ видати.

3. В частині вимог про стягнення з публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» боргу в сумі 16.038.308,57 грн. провадження у справі закрити.

4. В решті позову відмовити.

31 січня 2018 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення буде складено 09 лютого 2018 р. і може бути оскаржене протягом 20 днів з цієї дати шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя В.В. Корнієнко