ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про забезпечення позову

"16" лютого 2018 р.м. Одеса Справа № 916/261/18

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

за участю представника заявника: ОСОБА_1, згідно довіреності від 26.01.2018р.,

дослідивши матеріали заяви RISOIL TRANSPORT & LOGISTICS LTD (Pasea Estate, Road Town, Tortola, British Virgin Islands; адреса для листування: 65009, м. Одеса, вул. Тіниста,15) до FENIX COMMODITIES PC (Churchill Way 14-16, CF10 2DX Cardiff, UK) про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

RISOIL TRANSPORT & LOGISTICS LTD звернулось до суду із завою до FENIX COMMODITIES PC про забезпечення позову від 13.02.2018р. за вх.№4-14/18, в якій просить суд накласти арешт на судно т/х „ZEKO Y (ІМО: 8027573, прапор Танзанія, зареєстрованим власником якого є ARMADA SHIPPING CO SA, Belize City, Belize, яке на даний час знаходиться в акваторії порту Чорноморськ, Україна, та заборонити його вихід з акваторії морського порту Чорноморськ; накласти арешт на вантаж „соєві боби навалом нового врожаю (Soybeans in bulk of new crop), яке знаходиться на борту судна „ZEKO Y (ІМО: 8027573, прапор Танзанія, зареєстрованим власником якого є ARMADA SHIPPING CO SA, Belize City, Belize).

Також, у заяві RISOIL TRANSPORT & LOGISTICS LTD виклав прохання розглядати заяву у прискореному вигляді без виклику сторін.

Ухвалою суду від 14.02.2018р. суд викликав представника RISOIL TRANSPORT & LOGISTICS LTD до зали №4 у приміщенні Господарського суду Одеської області на 16.02.2018р. о 14год.:00хв., зобовязав представника RISOIL TRANSPORT & LOGISTICS LTD надати суду обґрунтування, пояснення, докази наявності у заявника морської вимоги до FENIX COMMODITIES PC, пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

На виконання ухвали суду від 14.02.2018р. заявник подав до суду додаткові пояснення від 16.02.2018р. за вх.№3583/18, в яких зокрема виклав прохальну частину заяви про забезпечення позову в наступній редакції: накласти арешт на вантаж у кількості 7550тон „Соєві боби навалом нового врожаю (Soybeans in bulk of new crop), який знаходиться на борту судна „ZEKO Y (ІМО: 8027573, прапор Танзанія, зареєстрованим власником якого є ARMADA SHIPPING CO SA, Belize City, Belize); заборонити вихід з акваторії морського порту Чорноморськ судна т/х „ZEKO Y (ІМО: 8027573, прапор Танзанія, зареєстрованим власником якого є ARMADA SHIPPING CO SA, Belize City, Belize), яке на даний час знаходиться в акваторії порту Чорноморськ, Україна.

Так, в обґрунтування заявленого RISOIL TRANSPORT & LOGISTICS LTD (продавець) зазначає, що між ним та FENIX COMMODITIES PC (покупець) 06.12.2017р. було укладено контракт №SSB20171205/497TR-17 на поставку товару, на виконання якого заявник поставив на термінал соєві боби у кількості 7550тн, завантажив їх на судно „ZEKO Y, номіноване покупцем, та оформив всю необхідну документацію. 15.01.2018р. продавець виставив покупцю інвойс №006 на суму 2429444,16 євро, який покупець мав оплатити до 17.01.2018р., чого з боку останнього зроблено не було. Із електронного листування із FENIX COMMODITIES PC заявнику стало відомо, що грошові кошти на рахунках покупця арештовані, можливості оплатити поставлений товар не має, грошові кошти заблоковані на невизначений час.

Також, RISOIL TRANSPORT & LOGISTICS LTD відмічає, що згідно ст.29 положень стандартного контракту Міжнародної федерації асоціацій з торгівлі оліями, масло насінням і жирами FOSFA 4, в разі невиконання даного договору однією зі сторін, інша сторона після повідомлення іншої сторони, на свій розсуд, має право розірвати договір. На підставі викладеного заявник направив покупцю лист від 08.02.2018р. із вимогою оплатити рахунок та повідомив, що у протилежному випадку розірве договір.

Заявник зазначає, що у відповідності до п.15 контракту №SSB20171205/497TR-17 від 06.12.2017р. до моменту проведення покупцем оплати саме продавець залишається власником товару, у звязку з чим вбачає своє право власності на товар таким, що може бути порушеним через затримку з боку покупця оплати та імовірністю не отримати оплату за товар у звязку з відбуттям судна із порту завантаження Чорноморськ. RISOIL TRANSPORT & LOGISTICS LTD вважає, що може понести збитки внаслідок неоплати покупцем товару, оскільки через таке позбавлений можливості розрахуватись із RISOIL OVERSEAS LTD.

Щодо зустрічного забезпечення заявник вважає, що відсутня необхідність такого, оскільки продавець сумлінно виконав свої зобовязання за контрактом, тоді як покупець зобовязання із оплати товару порушив, товар, який знаходиться на судні „ZEKO Y належить заявнику згідно п.15 контракту, заявник не несе збитки через простій судна.

Суд дослідив додані до заяви RISOIL TRANSPORT & LOGISTICS LTD про забезпечення позову докази у засвідчених заявником копіях мовою оригіналу та у перекладі на українську, складеному Бюро перекладів „Діалог, а саме: контракт №SSB20171205/497TR-17 від 06.12.2017р., сертифікат про вагу та якість №0118-010 від 12.01.2018р., інвойс №006 від 15.01.2018р., коносаменти №№1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18 від 11.01.2018р., фітосанітарні сертифікати від 12.01.2018р. за №№60/15-6 064/ХХ-573178, 60/15-6 064/ХХ-573179, 60/15-6 064/ХХ-573180, 60/15-6 064/ХХ-573181, 60/15-6 064/ХХ-573182, 60/15-6 064/ХХ-573183, 60/15-6 064/ХХ-573184, 60/15-6 064/ХХ-573185, 60/15-6 064/ХХ-573186, 60/15-6 064/ХХ-573187, 60/15-6 064/ХХ-573188, 60/15-6 064/ХХ-573189, 60/15-6 064/ХХ-573190, 60/15-6 064/ХХ-573191, 60/15-6 064/ХХ-573192, 60/15-6 064/ХХ-573193, 60/15-6 064/ХХ-573194, 60/15-6 064/ХХ-573195, роздруківка листування покупця та продавця електронною поштою. Також до заяви додано нотаріально засвідчені копії установчих документів заявника мовою оригіналу та у перекладі на українську, роздруківку місцезнаходження судна „ZEKO Y з сайту www.marinetraffic.com. Крім того, заявник подав у засвідчених копіях лист ТОВ „СПІЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ №56/1 від 13.02.2018р. про можливість розвантажити т/х „ZEKO Y та зберігати вантаж соєві боби, лист вимогу до покупця від 08.02.2018р., договір від 06.12.2017р. між RISOIL TRANSPORT & LOGISTICS LTD та RISOIL OVERSEAS LTD, лист RISOIL OVERSEAS LTD від 05.02.2018р. з вимогою провести оплату за товар.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За положеннями ч.ч.1, 2, 3, 4 ст.137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять обєкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Заява про забезпечення позову у вигляді арешту на морське судно розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження після її подання без повідомлення особи, яка подала заяву, та особи, яка є відповідальною за морською вимогою. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для зясування питань, повязаних із зустрічним забезпеченням. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Якщо на момент постановлення ухвали про арешт судна позов по суті морської вимоги до особи, яка є відповідальною за морською вимогою, не поданий, в ухвалі про арешт судна суд зазначає строк, протягом якого особа, що подала заяву про арешт морського судна, зобовязана подати такий позов та надати відповідне підтвердження суду (ч.ч.1, 2, 3, 5, 6 ст.140 ГПК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.20 Кодексу торговельного мореплавства України судновласником у цьому Кодексі визнається юридична або фізична особа, яка експлуатує судно від свого імені, незалежно від того, чи є вона власником судна, чи використовує на інших законних підставах. Власником судна є суб'єкт права власності або особа, яка здійснює відносно закріпленого за нею судна права, до яких застосовуються правила про право власності.

Судно може бути арештоване чи звільнене з-під арешту тільки за рішенням суду, господарського суду або голови Морської арбітражної комісії. Арешт судна означає будь-яке затримання судна або обмеження в його пересуванні, що здійснюються для забезпечення морських вимог, зазначених у статті 42 цього Кодексу, під час перебування судна в морському порту України (ч.ч.1, 2 ст.41 КТМ України).

Положення ч.1 ст.42 КТМ України визначають, що судно може бути арештоване тільки на морські вимоги. Морська вимога - це вимога, що виникає з права власності та інших майнових прав на судно, будівництво судна, управління, експлуатацію або комерційне використання судна, заставу судна чи здійснення заходів, пов'язаних з рятуванням судна, а саме вимога у зв'язку з: заподіянням шкоди в результаті втрати або пошкодження майна у зв'язку з експлуатацією судна; заподіянням шкоди в результаті позбавлення життя або ушкодження здоров'я на суші або на воді у прямому зв'язку з експлуатацією судна; заподіянням шкоди навколишньому природному середовищу; винагородою, що належить за здійснення рятувальних заходів або виконання вимог будь-яких договорів про рятування; компенсацією та іншими сумами, що належать за усунення або спробу усунення загрози заподіяння шкоди, за вжиття запобіжних заходів чи здійснення аналогічних операцій; підняттям, віддаленням або знищенням судна, що стало уламками, чи його вантажу та викликаними цим витратами; будь-яким договором використання або фрахтування судна; будь-яким договором перевезення вантажу або пасажирів на судні; втратою чи пошкодженням вантажу, включаючи багаж, під час перевезення або у зв'язку з ним; загальною аварією; лоцманським проведенням та сплатою лоцманських зборів; буксируванням; постачанням продуктів харчування, матеріалів, палива, запасів, обладнання, включаючи контейнери, для експлуатації судна або утримання його; будівництвом, ремонтом, перебудовою або переобладнанням судна; зборами в порту, каналі та інших судноплавних водах, а також у доці; заробітною платою та іншими коштами, що належать капітану, членам командного складу та іншим членам екіпажу у зв'язку з виконанням ними своїх службових обов'язків на борту судна, включаючи витрати на репатріацію і внески за соціальним страхуванням, що сплачуються від їх імені; дисбурсменськими витратами, які здійснюються щодо судна капітаном, власником, фрахтувальником або агентом; страховою премією, включаючи внески за взаємне страхування, що сплачуються стосовно судна його власником або фрахтувальником за бербоут-чартером; будь-якою комісійною, брокерською або агентською винагородою, що сплачується стосовно судна його власником або фрахтувальником за бербоут-чартером; будь-яким спором про право власності на судно або володіння ним; будь-яким спором між двома або кількома власниками судна щодо використання судна і розподілу прибутку; заставою судна; будь-яким спором, що виникає з договору купівлі-продажу судна.

За положеннями п.п.к) п.1 ч.1 ст.1 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна 1952року, ратифікованої згідно Закону України "Про приєднання України до Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна" №3702-VI від 07.09.2011р. „морська вимога означає вимогу, що виникає на підставі поставок товарів або матеріалів, що здійснюються для судна з метою його експлуатації або технічного обслуговування, незалежно від того, де ці поставки здійснюються.

Згідно ст.2 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна 1952року судно, яке ходить під прапором однієї з Договірних Держав, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав лише стосовно морської вимоги й жодної іншої, але ніщо в цій Конвенції не може розглядатися як розширення чи обмеження прав і повноважень, якими наділені уряди чи їхні установи, органи державної влади чи портові або докові власті згідно з їхніми чинними внутрішніми законами або правилами щодо арешту, затримання або іншого способу перешкоджання відходу суден, які перебувають у межах їхньої юрисдикції.

З урахуванням положень пункту 4 цієї статті й статті 10, позивач може накласти арешт або на конкретне судно, щодо якого виникла морська вимога, або на будь-яке інше судно, власником якого є особа, яка була в момент виникнення морської вимоги власником конкретного судна, навіть якщо заарештоване судно готове до відплиття, але жодне судно, за винятком окремого судна, щодо якого виникла морська вимога, не може бути заарештоване стосовно будь-якої з морських вимог, перелічених у підпунктах "o", "p" або "q" пункту 1 статті 1. Судно не заарештовують, і застава або інший вид забезпечення не надаються більше одного разу в межах однієї чи більше юрисдикцій будь-якої з Договірних Держав за однією й тією самою морською вимогою одного й того самого позивача та, якщо судно було заарештовано в межах однієї з юрисдикцій чи були надані в межах такої юрисдикції застава або інший вид забезпечення для зняття арешту або з метою уникнення можливого арешту, то будь-який наступний арешт цього судна чи будь-якого судна, що належить тому самому власникові, за тією самою морською вимогою того самого позивача буде відмінений, а судно буде звільнене судом чи будь-яким іншим відповідним судовим органом цієї держави, якщо тільки позивач не переконає суд чи інший відповідний судовий орган, що гарантія чи інше забезпечення були остаточно зняті до накладення наступного арешту або що є інша достатня підстава для залишення арешту чинним. Якщо у випадку договору оренди судна з передачею володіння фрахтувальнику фрахтувальник, а не зареєстрований власник несе відповідальність щодо морської вимоги, яка стосується цього судна, позивач може накласти арешт на таке судно чи на будь-яке інше судно, що належить такому фрахтувальникові, з дотриманням положень цієї Конвенції, але жодне інше судно, що належить зареєстрованому власникові, не може бути піддано арештові у зв'язку з такими морськими вимогами. Положення цього пункту застосовуються до будь-якого випадку, коли особа, яка не є зареєстрованим власником судна, є відповідальною щодо морської вимоги, яка стосується цього судна (ч.ч.1, 3, 4 ст.3 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна 1952року).

За умовами п.п.4, 8, 10 контракту №SSB20171205/497TR-17 від 06.12.2017р. RISOIL TRANSPORT & LOGISTICS LTD (продавець) та FENIX COMMODITIES PC (покупець) домовились про поставку продавцем покупцю соєвих бобів навалом нового врожаю, за ціною 393,50дол. США за метричну тону, період доставки товару між 25.12.2017р. та 10.01.2018р.

Згідно п.9 контракту №SSB20171205/497TR-17 від 06.12.2017р. товар постачається на умовах ФОБ: товар розкладений/завантажений на одному причалі/ в одному безпечному порту Чорноморськ / місце завантаження Україна, де продавці гарантують рівень середнього осідання у солоній воді рівний 7,60 метри в усі пори року при пришвартуванні судна / вхід судна здійснюється в порт і до причалу. Порт/причал завантаження встановлюється за вибором продавця. Здійснюється виключно врівноважене завантаження. Подальше завантаження та завантаження вручну здійснюється в контексті відповідальності покупців та за їх рахунок.

Відповідно до п.13 контракту №SSB20171205/497TR-17 від 06.12.2017р. оплата: 100 % чистий платіж на підставі надісланих по факсу /електронній пошті копій нижчеперелічених документів на поставку після надання їх покупцям протягом 2 робочих днів, але у будь-якому випадку, до початку вивантаження. Покупець повинен здійснити оплату в євро, за обмінним курсом євро/долара у відповідності із ЄЦБ, який буде застосовуватися з дати узгодження ціни на товар між продавцем і покупцем по телефону бажано о 10:30 за болгарським часом і підтверджений по електронній пошті.

Згідно з абз.3 п.13 контракту №SSB20171205/497TR-17 від 06.12.2017р. усі банківські витрати в банку покупців повинні здійснюватись за рахунок покупців, а банківські витрати продавців - за рахунок продавців. Перелік документів, зокрема, містить підписаний комерційний рахунок - фактуру (інвойс).

Як передбачено абз.5 п.14 контракту №SSB20171205/497TR-17 від 06.12.2017р. робота агента продавця в порту завантаження NOVIK LLC здійснюється за рахунок покупця/власника.

У абз.3 п.15 контракту №SSB20171205/497TR-17 від 06.12.2017р. сторони передбачили, що право власності на товар не передається до тих пір, поки покупець не отримає 100% оплату за продаж продукції відповідно до договору.

За умовами абз.8 п.15 контракту №SSB20171205/497TR-17 від 06.12.2017р. будь-які спори, що виникають з або за цим договором між продавцями, покупцями та/або брокером (-ами). які уклали або затвердили цей договір, включаючи спори, повязані з його існуванням або дійсністю, повинні бути остаточно врегульовані шляхом арбітражу відповідно до Правил Арбітражу Міжнародної федерації асоціацій з торгівлі оліями, масло насінням і жирами FOSFA в Лондоні, про що сторони обізнані, і у звязку з чим приймають дане положення.

Так, досліджені судом коносаменти та сертифікати підтверджують факт виконання RISOIL TRANSPORT & LOGISTICS LTD зобовязань за контрактом №SSB20171205/497TR-17 від 06.12.2017р. в частині поставки FENIX COMMODITIES PC товару на умовах FOB завантаження на судно „ZEKO Y. Не подані суду докази оплати покупцем товару. Натомість, додане до заяви про забезпечення позову листування сторін електронною поштою свідчить про те, що внаслідок розслідування діяльності FENIX COMMODITIES PC операції на його рахунках призупинені на невизначений строк. Із листа заявника від 08.02.2018р. вбачається, що він має намір розірвати контракт №SSB20171205/497TR-17 від 06.12.2017р., що матиме наслідком залишення товару у власності продавця, а у випадку виходу судна з порту Чорноморськ існуватиме загроза праву власності заявника на вказаний товар. Встановлені судом факти вказують на недобросовісну поведінку покупця щодо виконання ним зобовязань за контрактом №SSB20171205/497TR-17 від 06.12.2017р., яка загрожує продавцю збитками та негативним впливом на діловий імідж продавця.

Враховуючи викладені обставини, суд вбачає, що невжиття заходів, про які просить заявник, може істотно ускладнити чи унеможливити подальший ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до встановленого у контракті компетентного органу.

Керуючись ст.136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017р.), суд

УХВАЛИВ:

1. Накласти арешт на вантаж у кількості 7550тон „Соєві боби навалом нового врожаю (Soybeans in bulk of new crop), який знаходиться на борту судна „ZEKO Y (ІМО: 8027573, прапор Танзанія, зареєстрованим власником якого є ARMADA SHIPPING CO SA, Belize City, Belize).

2. Заборонити вихід з акваторії морського порту Чорноморськ судна т/х „ZEKO Y (ІМО: 8027573, прапор Танзанія, зареєстрованим власником якого є ARMADA SHIPPING CO SA, Belize City, Belize), яке на даний час знаходиться в акваторії порту Чорноморськ, Україна.

3. Стягувачем за даною ухвалою є: RISOIL TRANSPORT & LOGISTICS LTD (Pasea Estate, Road Town, Tortola, British Virgin Islands; адреса для листування: 65009, м. Одеса, вул. Тіниста,15; реєстраційний номер 1642146).

4. Боржником за даною ухвалою є: FENIX COMMODITIES PC (Churchill Way 14-16, CF10 2DX Cardiff, UK; №LP17683); Іллічівська філія Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Іллічівського морського порту) (68001, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Праці,6, ); Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці,6, ).

5. Зобовязати RISOIL TRANSPORT & LOGISTICS LTD у строк до 27.02.2018р. подати Господарському суду Одеської області докази звернення із позовом до FENIX COMMODITIES PC.

6. У відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 16.02.2018р. та у відповідності до ч.8 ст.140, ч.2 ст.254, п.4 ч.1 ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення. Згідно ч.8 ст.140 ГПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

7. Згідно ч.1 ст.144 ГПК України ухвала підлягає негайному виконанню.

8. Ухвала може бути предявлена до примусового виконання у строки, визначені ст.12 Закону України „Про виконавче провадження.

Суддя І.А. Малярчук