ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2018 року Справа № 904/7538/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Коваль Л.А., Парусніков Ю.Б.

при секретарі судового засідання : Саланжій Т.Ю.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_2 від 21.04.2008;

від відповідача: Свірідов Д.М., посвідчення НОМЕР_3 від 10.12.2015, адвокат;

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2017р. у справі №904/7538/17

за позовом: ОСОБА_1, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м.Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та матеріальної допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2017 у даній справі (суддя Полєв Д.М.), в задоволенні клопотання ПАТ "Криворізька теплоцентраль" №3279/09 від 20.09.2017р. про зупинення провадження у справі відмовлено.

Позов задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Електрична, 1, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 48253,52грн. (сорок вісім тисяч двісті п'ятдесят три грн. 52 коп.) середнього заробітку за час вимушеного прогулу (з 03.02.2017р. по 16.05.2017р.), 3636,50грн. (три тисячі шістсот тридцять шість грн. 50 коп.) витрат на послуги адвоката.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Електрична, 1, ) на користь державного бюджету (одержувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , рахунок отримувача 0001, банк одержувача - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 1163,68грн. (одна тисяча сто шістдесят три грн. 68 коп.). судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що сума 48253,52грн. за час вимушеного прогулу позивачем є обґрунтованою та підлягає задоволенню в цій частині.

Стосовно виплати матеріальної допомоги суд першої інстанції зазначив, що з пояснювальної записки головного бухгалтера вбачається, що ОСОБА_1 із заявою про надання матеріальної допомоги в січні 2017 року не зверталась і доказів про прийняття наказу про надання матеріальної допомоги позивачу немає, а тому суд відхилив позовні вимоги в цій частині.

Не погодившись з рішенням суду, в частині відмови у стягненні допомоги, до апеляційного господарського суду звернулась ОСОБА_1 із апеляційною скаргою. Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2017 року по справі №904/7538/17 в частині відмови у стягненні з відповідача матеріальної допомоги на оздоровлення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення у сумі 18095,00 грн.

В іншій частині рішення не оскаржується.

В обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про оплату праці» в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством: премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в п.2.3.3 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 №5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 за №114/8713, де вказано, що до складу фонду додаткової заробітної плати входить, зокрема, матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників.

Матеріальна допомога на оздоровлення входить до системи оплати праці, крім того, суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно п. 1.2. та п. 2.1.1. Положення про надання матеріальної допомоги працівникам ДП «Криворізька теплоцентраль», додаток 7 до Колективного договору (надалі Положення), на матеріальну допомогу мають право всі працівники, які мають безперервний стаж роботи на підприємстві більше одного року. Таким чином, маючи безперервний стаж на підприємстві понад 3 роки (з 05.08.2013 по 03.02.2017) та у зв'язку з відсутністю дисциплінарних стягнень, позивачка на рівні з іншими працівниками підприємства має право на отримання матеріальної допомоги, відповідно до умов Колективного договору.

Відповідно до п.2.1.2. зазначеного Положення матеріальна допомога надається у повному обсязі, у разі наявності клопотання керівника підрозділу. Враховуючи той факт, що обіймаючи посаду головного юрисконсульта позивачка підпорядковувалася безпосередньо керівнику підприємства, то наявність резолюції керівника підприємства є достатньою підставою для виплати матеріальної допомоги.

У відповідності до Положення, 06 січня 2017 року керівником підприємства було завізовано заяву позивачки про надання матеріальної допомоги з резолюцією «до роботи».

Матеріальна допомога на оздоровлення надається за відпрацьований рік, оскільки працівники, що мають стаж роботи на підприємстві менше року не мають права на отримання матеріальної допомоги на оздоровлення. Тобто, у 2017 році виплачується матеріальна допомога за відпрацьований 2016 рік. У 2016 році позивачка отримала належну матеріальну допомогу за відпрацьований 2015 рік.

Скаржник вважає, що висновки суду щодо необхідності прийняття наказу про надання матеріальної допомоги є хибними, оскільки необхідність прийняття зазначеного наказу не передбачена ані Колективним договором підприємства, ані жодним іншим внутрішнім документом підприємства відповідача. Достатньою підставою є лише заява, клопотання керівника підрозділу та дозвільна резолюція керівника підприємства.

У зв'язку з тривалим невиконанням відповідачем ухвали суду щодо надання заперечень та їх надання безпосередньо у судовому засіданні, яке відбулося 22.09.2017, позивач не мав можливості ознайомитися з позицією відповідача. Лише у судовому засіданні представник відповідача зазначив про відсутність заяви позивача про надання матеріальної допомоги на підприємстві. Як доказ надано пояснення головного бухгалтера. Зазначений доказ суд неправомірно поклав в основу рішення щодо відмови у стягненні матеріальної допомоги, оскільки позивачка неодноразово зверталася на підприємство з відповідними заявами щодо надання матеріальної допомоги на оздоровлення. Зазначені заяви не підлягають реєстрації, а передаються з візою керівника до бухгалтерії підприємства, але в подальшому, через неправомірні дії підприємства щодо знищення поданих без реєстрації заяв, позивачка змушена була реєструвати їх у канцелярії. Далі канцелярії заборонили приймати та реєструвати кореспонденцію, тому позивачка передавала їх через скриньку, встановлену на підприємстві. Вже після того, як заяви подані через скриньку викидалися без розгляду та відповіді, позивачка почала направляти листи поштою із зазначенням опису вкладення, витрачаючи при цьому власні кошти.

Щодо врахування судом фінансового стану підприємства, то саме відповідач мав надати докази відсутності коштів на рахунках підприємства у січні-серпні 2017 року для виплати Позивачу матеріальної допомоги. Суд на зазначений факт уваги не звернув. У той же час, перебування у стані банкрутства підприємства відповідача, жодним чином не свідчить про відсутність коштів для виплати заробітної плати та матеріальної допомоги працівникам, а мораторій на погашення вимог кредиторів, встановлений судом, спрямований на поліпшення фінансового стану підприємства та недопущення виникнення нової заборгованості. Більш того, протягом січня-квітня 2017 року більшості працівників підприємства матеріальну допомогу було нараховано та виплачено. А невиплата матеріальної допомоги саме позивачу свідчить про упереджене ставлення до нього.

Розмір матеріальної допомоги працівника державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» встановлюється на рівні середньомісячної заробітної плати.

Відповідно до розрахункових листків та довідки середньомісячна заробітна плата позивачки складає 18 095,07 грн.

Скаржник вважає, що судом не у повній мірі досліджено подані докази та невірно надано їм правову оцінку, а тому рішення в частині відмови у стягненні з відповідача матеріальної допомоги на оздоровлення підлягає скасуванню.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.10.2017 апеляційну скаргу у справі №904/7538/17 прийнято до провадження.

01.02.2018 оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

В судових засіданнях представники учасників процесу надали пояснення по справі та навели обґрунтування своїх вимог з посиланням на норми законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представників учасників апеляційного провадження, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2017 року у справі №904/7538/17 слід скасувати в частині відмови у стягненні матеріальної допомоги з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що гр. ОСОБА_1, м.Кривий Ріг звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м.Кривий Ріг про стягнення 18095,07грн. матеріальної допомоги на оздоровлення, середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 48253,52грн.

У відповідності до ст. 221 КЗпП України трудові спори розглядаються: 1) комісіями по трудових спорах; 2) районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами.

Такий порядок розгляду трудових спорів, що виникають між працівником і власником або уповноваженим ним органом, застосовується незалежно від форми трудового договору.

Відповідно до ст.20 ГПК України даний спір підвідомчий господарському суду Дніпропетровської області, у зв'язку з порушенням справи про банкрутство відносно ПАТ "Криворізька теплоцентраль" №904/128/17.

Провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України. (п.1 ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон).

Відповідно до ч.4 ст.10 Закону, суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, тощо.

Встановлено, що позивачка - гр.ОСОБА_1, 1984 р.н., з 2011 року працювала на ДП "Криворізька теплоцентраль" правонаступником якого є відповідач (ПАТ "Криворізька теплоцентраль"), 25.10.2016 позивачку переведено на посаду головного юрисконсульта та 03.02.2017 наказом від 03.02.2017 звільнено на підставі ч.3 ст. 38 Кодексу законів про працю України.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21.04.2017р. по справі №212/1205/178-ц (оприлюднено в Державному реєстрі судових рішень) поновлено позивача на посаді головного юрисконсульта ПАТ "Криворізька теплоцентраль". Рішення допущено до негайного виконання (надалі - Рішення).

Наказом (розпорядженням) відповідача №156-К від 11.05.2017р. позивачку поновлено на роботі з 03.02.2017р.

Позивачка звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення 18095,07грн. матеріальної допомоги на оздоровлення за 2016 рік.

Межами апеляійного перегляду є тільки апеляційна скарга позивача на рішення суду в частині відмови у стягненні на її користь матеріальної допомоги.

Відповідно до ст.185 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган повинен у разі необхідності видавати вагітним жінкам і жінкам, які мають дітей віком до чотирнадцяти років або дітей з інвалідністю, путівки до санаторіїв та будинків відпочинку безкоштовно або на пільгових умовах, а також подавати їм матеріальну допомогу.

Пунктом 1.2. Положення про надання матеріальної допомоги працівникам ДП "Криворізька теплоцентраль", правонаступником якого є ПАТ "Криворізька теплоцентраль", встановлено, що на матеріальну допомогу мають право всі працівники, пенсіонери підприємства та працівники профкому.

Матеріальна допомога на оздоровлення надається штатним працівникам один раз на рік на протязі року, враховуючи фінансовий стан підприємства, згідно заяви працівника (п.2.1.3. Положення).

Як вбачається з матеріалів справи, 06.01.2017 керівником підприємства завізовано заяву позивачки про надання матеріальної допомоги з резолюцією "до роботи" (а.с.15).

Відповідно до довідки ПАТ "Криворізька теплоцентраль" від 27.06.2017 за №205/06, середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 за грудень 2016 року, січень 2017 року складає 18 095,07грн. (а.с.18).

Не знайшли свого підтвердження у засіданні апеляційного суду доводи відповідача і висновок суду про тяжкий фінансовий стан відповідача, що спростовується довідкою ПАТ "Криворізька теплоцентраль" від 25.01.2018 за №368/06 (а.с.199), з якої вбачається, що у 2017 році відповідачем було виплачено близько 8 000 000грн. матеріальної допомоги.

За таких обставин є дискримінаційною стосовно позивачки виплата матеріальної допомоги іншим працівникам і невиплата їй, що не сприяє реалізації завдань господарського судочинства щодо захисту прав та законних інтересів осіб.

Доводи відповідача щодо відсутності заяви позивачки спростовуються копією її заяви (а.с.15) з резолюцією керівника. Відсутність оригіналу заяви не може бути підставою для відмови у виплаті матеріальної допомоги. Факт отримання заяви про виплату матеріальної допомоги підтверджується, зокрема, копіями наданих відповідей від 10.02.2017, 09.08.2017 позивачці, з яких вбачається, що відсутня заява позивачки, та на підприємстві склався тяжкий фінансовий стан. Проте, кожне звернення позивачки, на яке надана відповідь, по суті є самостійною заявою про виплату їй матеріальної допомоги.

Таким чином, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, що є підставою для скасування постановленого рішення і ухвалення нового рішення у відповідній частині (ст.277 ГПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 270, 271, 277 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2017 у справі №904/7538/17- задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2017 у справі №904/7538/17 - скасувати в частині відмови у стягненні матеріальної допомоги.

В цій частині прийняти нове рішення.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на користь ОСОБА_1 18095,00грн. матеріальної допомоги.

Видачу судового наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 06.02.2018.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Ю.Б. Парусніков