ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"19" лютого 2018 р. м. Київ Справа № 911/307/18

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16

господарський суд Київської області,

без виклику представників сторін

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кушнер" (02192, м. Київ, вул. Миропільська, буд. 4, ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Настенко Ірини Володимирівни (07540, АДРЕСА_1) 4089,62 грн. боргу.

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кушнер" звернулось до господарського суду Київської області з заявою (вх. 316/18 від 14.02.2018) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Настенко Ірини Володимирівни 4089,62 грн. боргу за договором поставки продукції № 1456 від 17.07.2015.

За змістом статей 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема копія договору, укладеного у письмовій (у тому числі електронній) формі, за якими пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявник зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Кушнер" на виконання договору № 1456 від 17.07.2015 поставлено продукцію Фізичній особі-підприємцю Настенко Ірині Володимирівні відповідно до видаткових накладних № ВН-К43701 від 30.09.2017 на суму 810,19 грн. і №ВН-К43703 від 30.09.2017 на суму 3279,43 грн., однак, остання не здійснила оплату за поставлену продукцію.

В обґрунтування заявленої вимоги заявником додано до заяви вищезазначений договір, копії видаткових накладних № ВН-К43701 від 30.09.2017 на суму 810,19 грн. і № ВН-К43703 від 30.09.2017 на суму 3279,43 грн. та копії товарно-транспортних накладних № 43701 від 30.09.2017 та № 43703 від 30.09.2017.

Відповідно до пункту 5 розділу 1 договору поставки продукції № 1456 від 17.07.2015 при централізованій доставці продукції покупець (або довірена особа покупця) приймає фактичну її кількість від водія-експедитора, який здійснює її доставку, ставить круглу печатку або штамп на накладній, а у випадку відсутності чи не існування печатки або штампу, підпис та прізвище відповідальної особи своєї організації та пише на ній назву організації (право підпису на накладних з боку покупця мають тільки особи, зазначені в додатку № 1, який є невід'ємною частиною даного договору).

Однак, вищезазначений додаток № 1 до договору поставки продукції, заявником до заяви не додано.

Зважаючи на те, що додаток № 1 до договору поставки продукції № 1456 від 17.07.2015 є невід'ємною частиною договору, суд дійшов висновку, що заяву подано з порушенням вимог пункту 3 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України - до заяви про видачу судового наказу не додано копію договору, укладеного у письмовій формі, за якими пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

На підтвердження виникнення права вимоги - поставки товару, заявником подано видаткові накладні № ВН-К43701 від 30.09.2017 на суму 810,19 грн. і № ВН-К43703 від 30.09.2017 на суму 3279,43 грн. та товарно-транспортні накладні № 43701 від 30.09.2017 та № 43703 від 30.09.2017, які з боку боржника підписані невідомою особою, у тому числі, з огляду на відсутність у матеріалах заяви додатку №1 до договору де визначені відповідальні особи боржника.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Інших документів, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, в порушення пункту 4 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України, не додано.

Також із поданої заяви не вбачається порушення права грошової вимоги - відсутні документи, які б свідчили, що спірна заборгованість не перерахована на розрахунковий рахунок заявника.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з підстав, визначених пунктами 1, 8 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, а саме: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього кодексу та із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Одночасно, суд доводить до відома заявника, що відповідно до частини 1 статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 148, 150, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Кушнер" (02192, м. Київ, вул. Миропільська, буд. 4, ) у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Настенко Ірини Володимирівни (07540, АДРЕСА_2) 4089,62 грн. боргу.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 19.02.2018.

Суддя С.О. Саванчук