ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2018м. ДніпроСправа № 904/9700/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Суховаров А.В.

за участю секретаря судового засідання Кокшарової Т.Г.

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська заліниця" Публічного товариства "Українаська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровська область

про стягнення плати за користування вагонами у розмірі 4 917, 60 грн.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1 - представник, довіреність від 06.10.2017 року

від відповідача - ОСОБА_2 - представник, довіреність №14/11299 від 12.12.2017 року

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулось до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг плату за користування вагонами у розмірі 4 037,52 грн., збір за зберігання вантажу у розмірі 880,08 грн., а також судовий збір у розмірі 1 600,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланнями позивача на затримку вагонів, що відбулась з вини відповідача, внаслідок чого позивачем нараховано плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу, що підлягає стягненню з відповідача.

Відповідач проти позову заперечує, у відзиві від 16.01.2018 вказує, що неприйняття станцією Інгулець пред'явлених до перевезення вагонів унеможливило прийняття відповідачем вагонів, що прибули на його адресу, в той час як простій вагонів на під'їзних коліях відповідача позбавляє останнього технічної можливості прийняття прибулих на його адресу вагонів. Відповідно до «Єдиного технологічного процесу роботи під'їзної колії ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» і станції примикання Інгулець ДП «Придніпровська залізниця»» ПРАТ «ІНГЗК» має лише 4 приймально-здавальні колії, на яких підприємство має змогу здійснювати операції по здаванню вантажів на станцію та по прийняттю вагонів від станції. Перебування на під'їзних коліях відповідача маршрутів в очікування забирання станцією позбавляє можливості своєчасного прийняття відповідачем вагонів, що прибули на його адресу. Разом з тим, відповідач вказує, що подання залізницею вагонів у кількості більшій, ніж це було передбачено планом перевезень, і унеможливило своєчасне забирання відповідачем вагонів, що прибули на його адресу. З огляду на те, що затримка вагонів на станції Інгулець сталась не з вини відповідача, на думку відповідача, відсутні підстави вважати, що затримка вагонів на підходах до станції Інгулець - станціях Приворот та Тік, з причин скупчення вагонів на самій станції Інгулець, сталась також з вини відповідача. До того ж, відповідач вказує, що накази про затримку вагонів підписані неуповноваженою особою.

16.01.2018 року позивачем надано відповідь на відзив, за змістом якої останній вказує на обґрунтованість та доведеність позовних вимог.

30.01.2018 року відповідачем надано заперечення в яких останній посилається на підписання наказів про затримку вагонів неуповноваженими особами, а отже вказані накази є такими, що не мають юридичної сили.

Ухвалою господарського суду від 11.12.2017 строк розгляду вирішення спору продовжено до 30.01.2018 року.

Ухвалою суду від 26.12.2017 року справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні 30.01.2018 року оголошено перерву в підготовчому засіданні до 01.02.2018 року.

У підготовчому засіданні 01.02.2018 року, з урахуванням клопотання сторін від 01.02.2018 року, судом ухвалено закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи №904/9435/17 по суті.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 01.02.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

02.06.2014 року між позивачем (далі - залізниця) та відповідачем (далі - власник колії), укладений договір № ПР/М-14-2/12-14757/НЮдч про експлуатацію залізничної під'їзної колії Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Інгулець Придніпровської залізниця. ПАТ "Укрзалізниця" (далі - Договір).

Відповідно до пункту 6 Договору вагони підїзної колії власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій станції Інгулець за вказівкою чергового по станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії.

За змістом пунктів 5, 7 Договору порожні під навантаження концентрату залізорудного здаються на підїзну колію через інтервал 1, 5 години. Всі вагони здаються на підїзну колію у тій кількості, в якій прибули на станцію Інгулець, але не більше 260 осей, вагою не більше 1 430 тонн.

Згідно з п.8 Договору про готовність вагонів до відправлення з підїзної колії прийомоздавальник зміни залізничного цеху ПАТ "ІнГЗК" повідомляє по телефону прийомоздавальника станції примикання Інгулець залізниці не пізніше, ніж за одну годину до предявлення вагонів до здачі залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113.

У відповідності до п. 11 Договору, для підїзної колії встановлюється загальний термін перебування усіх вагонів 12,0 годин.

Відповідно до п. 14 Договору власник колії сплачує залізниці:

- за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послугами (Тарифного керівництва № 1);

- за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) згідно з Правилами зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, які виконує залізниця для власника колії згідно з діючими нормативними документами.

Збори і плата вносяться на підставі статті 62 Статуту залізниць України по передоплаті через розрахунковий підрозділ залізниці з відповідними оголошеними укрзалізницею коефіцієнтами підвищення.

Пунктом 15 Договору визначено, що власник колії несе відповідальність за схоронність вагонного парку відповідно до статті 124 Статуту залізниць України, розділу ІV "Порядок розрахунку розмірів збитків за пошкодження вантажних вагонів" Правил користування вагонами і контейнерами.

З матеріалів справи вбачається, що в травні 2017р. за залізничними накладними залізницею було прийнято до перевезення на адресу одержувача вантаж порожні власні вагони.

На шляху прямування через зайнятість колій станції призначення Інгулець вагонами, які прибували на адресу ПАТ «Інгулецький ГЗК» та своєчасно не забиралися ним на підїзну колію, що заважало залізниці виконувати технологічні операції з вантажами на коліях станції, за наказами про затримку вагонів №824 від 18.05.2017року, №828 від 21.05.2017 року, №832 від 21.05.2017 року, №839 від 23.05.2017 року затримано порожні власні вагони, які прямували на адресу ПАТ «Інгулецький ГЗК».

За фактом затримки вагонів станціями Приворот, Тік складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а № 21 від 18.05.2017 року, №22 від 21.05.2017 року, №23 від 23.05.2017 року, акти загальної форми ГУ-23 №21 від 18.05.2017року, №22 від 21.05.2017 року, №23 від 23.05.2017 року. №32 від 21.05.2017 року.

За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника було нараховано плату за користування спірними вагонами за відомостями ф.ГУ-46 №№ 26059364, 26059365, 26059367, 26059362, 25059359, 26059361, 29059376, 17089497 в розмірі 4037,52грн. та збір за зберігання вантажу по накопичувальній картці ф.ФДУ-92 №25059016 на загальну суму 880,08 грн.

Причиною виникнення спору є несплата відповідачем плати за користування спірними вагонами та збору за зберігання вантажу.

Суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до положень частини п'ятої статті 307 ГК України, які кореспондуються з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 ЦК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до статті 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року №457, з подальшими змінами (далі - Статут), взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Відповідно до статті 46 Статуту одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

За приписами статті 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Плата за користування вагонами нараховується відповідно до ст.ст. 119, 125 Статуту залізниць України, п.п. 3, 4, 5, 6, 8, 9, 10, 12 Правил користування вагонами, затверджених наказом Мінтрансу України від 25.02.1999р. №113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за №165/3458, Розділу V Тарифного керівництва №1, затвердженого наказом Мінтрансу №551 від 15.11.1999р.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, ОСОБА_3 про затримку вагонів форми ГУ-23а, ОСОБА_3 загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.

Правилами користування вагонами встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на підходах до станції призначення.

Відповідно до пунктів 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Матеріалами справи підтверджується, що станціями затримки були оформлені відповідні документи, у тому числі акти про затримку вагонів форми ГУ-23а № 21 від 18.05.2017 року, №22 від 21.05.2017 року, №23 від 23.05.2017 року, акти загальної форми ГУ-23 №21 від 18.05.2017року, №22 від 21.05.2017 року, №23 від 23.05.2017 року. №32 від 21.05.2017 року.

За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника було нараховано плату за користування спірними вагонами за відомостями ф.ГУ-46 №№ 26059364, 26059365, 26059367, 26059362, 25059359, 26059361, 29059376, 17089497 в розмірі 4037,52грн. та збір за зберігання вантажу по накопичувальній картці ф.ФДУ-92 № 25059016 на загальну суму 880,08 грн.

Позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів на станції підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу ПАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат". Причиною скупчення вагонів було неприйняття вагонів вантажовласником ПАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасне вивільнення колій від вантажу, що прибув на його адресу. Відповідно, суд вважає правомірним нарахування відповідачу плати за користування вагонами і збору за зберігання вантажу.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, відхиляються судом з наступних підстав.

Положеннями Договору, укладеного між Регіональною філією «Придніпровська залізниця» та ПрАТ «Інгулецький ГЗК» визначено наступне:

- п.1. Під'їзна колія, яка належить власнику примикає до станції Інгулець стрілкою № 5 до продовження станційної колії №3 та стрілкою №23 до продовження станційної колії №2. Під'їзна колія обслуговується власним локомотивом ПрАТ «ІнгулецьйиГЗК». Межею під'їзної колії є знак «Межа під'їзної колії», який встановлено на продовженні колії №3, колії №2»;

- п.5. Передача (здача) вагонів для під'їзної колії здійснюється: порожніх вагонів під навантаження концентрату через інтервал часу - 1,5 год., інші - за повідомленнями.

- п.6. Вагони для під'їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з колій станції Інгулець, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Відповідно до статті 42 Статуту залізниць України залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня. Якщо залізниця не повідомить про прибуття вантажу, одержувач звільняється від внесення плати за користування вагонами і за зберігання вантажу до того часу, як буде надіслано повідомлення. За угодою між одержувачем і станцією вагони можуть подаватися без попереднього повідомлення.

Згідно пп.4.1 п. 4 Правил обслуговування під'їзних колій, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000р. № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 875/5096, подача та забирання вагонів на під'їзні колії виконується за повідомленнями або через установлені інтервали часу. Отже, у випадку передачі вагонів по інтервалам, залізниця, в порядку ст.42 Статуту залізниць України, повідомляє одержувача про прибуття вагонів тільки по прибуттю, тобто згідно п.5 Договору вантажоодержувач через 1,5 години повинен забрати на свою під'їзну колію вантаж «Порожні власні вагони», які прибули на його адресу.

За викладених обставин, з огляду на несвоєчасне вивільнення ПрАТ «Інгулецький ГЗК» колії станції Інгулець від вантажу, який прибув на його адресу, ПрАТ «Інгулецький ГЗК» спричинив ситуацію, за наявності якої залізниця не мала можливості виконати свої зобов'язання за договором на перевезення по накладним і довести власні вагони на станцію призначення. При цьому, через затримку вагонів на станції призначення і на підходах до неї, з вини відповідача була знижена пропускна спроможність для перевезення і інших поїздів. З огляду на затримку вагонів на підходах до станції призначення, позивачем складено акти загальної форми:

- акти загальної форми складені на станції Інгулець за весь час затримки вагонів на станції підходу Приворот по наказу № 824 за період з 02 год.50 хв. 18.05.2017р. по 18.05.2017р. 05 год.50 хв.;

- акти загальної форми складені на станції Інгулець за весь час затримки вагонів на станції підходу Приворот по наказу № 828 за період з 09 год.00 хв. 21.05.2017р. по 21.05.2017р. 19 год.25 хв.;

- акти загальної форми складені на станції Інгулець за весь час затримки вагонів на станції підходу Тік по наказу № 832 за період з 10 год.49 хв. 21.05.2017р. по 21.05.2017р. 19 год.25 хв.;

- акти загальної форми складені на станції Інгулець за весь час затримки вагонів на станції підходу Приворот по наказу № 839 за період з 10год. 30хв. 23.05.2017р. по 23.05.2017р. 23 год. 50 хв.

З моменту видачі наказів про затримку вагонів №№ 824, 828, 832, 839 до закінчення їх дії на станції Інгулець були зайняті колії з вини ПрАТ «Інгулецький ГЗК», що є порушенням вимог п.5 Договору та п.32 Правил видачі вантажів, п.п.6, 8 Правил користування вагонами, п.8 Правил зберігання вантажів, ст.ст. 46, 47 Статуту залізниць України.

При цьому, на станції повинні обов'язково бути в наявності вільні колії для обгону локомотива, проведення маневрових робіт, приймання та відправлення навантажених і порожніх власних вагонів.

Щодо заперечень відповідача стосовно несвоєчасного забирання вагонів з підїзної колії, суд зазначає наступне.

Згідно п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 861/5082, факт приймання вантажу до перевезення, завантаженого у вагон відправником, підтверджується підписанням Пам'ятки про подавання/забирання вагонів працівниками відправника і залізниці.

Пам'ятками №1465,1517,1518, які підписано працівниками станції і вантажовідправника без заперечень, підтверджується час та дата фактичної передачі вагонів з під'їзної колії на станцію.

Вагони по пам'ятці ф.ГУ-45 №1517 забрані були 25.05.17р. 16год.00 хв. по пам'ятці ф.ГУ-45 №1518 забрані о 16год. 15хв. 25.05.17р., а вагони, зазначені в акті ф. ГУ-23 №868 продовжували простоювати на коліях станції Інгулець до 19год. 15хв. 25.05.17р.; вагони по пам'ятці ф.ГУ-45 №1465 були забрані з під'їзної колії об 11год. 35хв. 21.05.2017р., в той час як вагони по актам ф.ГУ-23 №850, 851 продовжували простоювати на коліях станції Інгулець до 21.05.17р. 18год. 35хв. та 19год. 25хв.

Посилання відповідача на «Єдиний технологічний процес роботи під'їзної колії ПАТ «Інгулецький ГЗК» і станції примикання Інгулець, ПрАТ «ІнГЗК», яким передбачено лише 4 приймально-здавальні колії, відхиляються судом, оскільки у відзиві зазначено лише один маршрут 21.05.2017р. та 2 маршрути 25.05.17р., які не забирались своєчасно залізницею, в той час як вагони були зібрані з підїзної колії (пам'ятки ф.ГУ-45 №1517,1518,1465), а вагони по актам ф.ГУ-23 № 868,850,851 продовжували простоювати на коліях станції Інгулець.

Заперечення відповідача в частині подавання залізницею вагонів у кількості більшій ніж заплановано, відхиляються судом з наступних підстав.

На кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну). Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Отже, порожні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус «вантажу», який залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати його одержувачу, зазначеному в накладній. До того ж, місячне планування перевезень вантажів у власних вагонах здійснюється відправником за погодженням з власником вагонів. Залізниця затверджує плани перевезень у власних вагонах, які попередньо погоджені відправником із власником вагонів. Таким чином, забезпечення вантажовідправників власними вагонами здійснює власник вагонів на підставі укладених ним з вантажовідправником договорів без участі залізниці.

Згідно Правил планування перевезень вантажів, перевезення залізницею вантажів здійснюється на підставі договорів про організацію перевезень за місячними планами відправників (п.п.1.2 п.1 Правил планування перевезень вантажів). Згідно діючих нормативних документів планів на перевезення порожніх вагонів не існує.

Статтями 46, 47, 119, 125 Статуту залізниць України визначено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що прибув на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням, нарядом тощо). За несвоєчасне забирання вантажу справляються відповідні плата і збори.

Також, відхиляються заперечення відповідача стосовно підписання наказів про затримку неуповноваженими особами, з огляду на приписи пункту 2.3 наказу №421/ДН від 21.06.16р., яким визначено, що наказ підписується начальником дирекції залізничних перевезень, у випадках відсутності на робочому місці начальника дирекції та у неробочий час наказ підписується черговим по дирекції.

Стосовно заперечень ПрАТ «Інгулецький ГЗК» з приводу того, що в період дії наказів про затримку вагонів по станції Інгулець були вільні колії і залізниця мала можливість доставити затримані поїзда на станцію, суд зазначає, що залізниця не мала такої можливості з наступних обставин:

- поїзний диспетчер надає пріоритет у перевезенні вантажів, які їдуть за графіком, з метою уникнення відповідальності залізниці за затримку в доставці вантажу;

- наявність вільного локомотива і локомотивної бригади;

- вільні колії попутних станцій для пропуску даних поїздів;

- планування роботи поїзним диспетчером з урахуванням наявності вільних колій для обгону локомотива, проведення маневрових робіт, приймання та відправлення навантажених і порожніх власних вагонів.

Викладене є підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (50064, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Рудна, 47, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49600, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108; ) суму 4 037,52 грн. плати за користування вагонами, 880,08 грн. збору за зберігання вантажу, 1 600, 00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України.

Повне рішення складено 06.02.2018

Суддя ОСОБА_3