ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.02.2018 р.                                                                        Справа № 914/230/18

Господарський суд Львівської області у складі судді Березяк Н.Є., розглянувши матеріали

заяви:

Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м. Львів,

до боржника:

товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ», м. Львів,

про видачу судового наказу:

щодо стягнення неустойки в сумі – 1077,85 грн.

Встановив.

07 лютого 2018 року до Господарського суду Львівської області надійшла заява Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАХІД ГІДРОМЕХАНІЗАЦІЯ» про видачу судового наказу щодо стягнення неустойки в сумі – 1077,85 грн.

Розглянувши подану заяву, відповідності до вимог розділу ЙЙ Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; 4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред'явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 цієї частини; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Статтями 256, 257 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як встановлено з поданих матеріалів, зокрема, розрахунку заборгованості зі сплати неустойки по договору оренди від 13.07.2011 №98, сума неустойки розраховується у період з 17.07.2014 по 10.06.2015, а відтак, з врахуванням три річного строку позовної давності, тобто з 17.07.2014 (момент виникнення вимоги) пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

Додатково, суд звертає увагу заявника, що з поданого до суду розрахунку, встановлено, що станом на червень 2014 у ТзОВ «Західгідромеханізація» наявна заборгованість за договором оренди від 13.07.2011 №98 в розмірі 44,62 грн., які Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області включає у суму неустойки, про стягнення якої просить видати судовий наказ. Проте, вказану заборгованість просить стягнути, як неустойки.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу про стягнення неустойки в сумі – 1077,85 грн. за договором оренди від 13.07.2011 №98.

Відповідно до частини другої статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно з частиною другою статті 151 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 12, 147, 148, 151, 152, 153 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.          В задоволенні заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області про видачу судового наказу від 01.02.2018 №14-11-00744 – відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Суддя                                                                                            Березяк Н.Є.