КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2018 р. Справа№ 910/16034/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Доманської М.Л.

Верховця А.А.

за участю секретаря Гуліди А.О.,

та представників:

від ПО „Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" -

Сербуль О.Ю. - дов. б/н від 01.06.2017р.;

від ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" - не з'явився;

від ТОВ „Умиг Мьюзик" - не з'явився;

від ФОП Кочанова Сергія Герасимовича - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватної організації (далі - ПО) „Організація колективного управління авторськими і суміжними правами"

на рішення господарського суду м.Києва від 30.11.2017р.

(повний текст складено 29.12.2017р.)

у справі №910/16034/17 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Ворнер Мьюзік Україна" та Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) „Умиг Мьюзик" - організація, яка звертається за захистом порушених прав суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав - ПО "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами"

до Фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) Кочанова Сергія Герасимовича

про виплату компенсації за порушення майнових авторських прав,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням господарського суду м.Києва від 30.11.2017р. по справі №910/16034/17 позов задоволено частково, стягнуто з ФОП Кочанова Сергія Герасимовича на користь ПО "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" в інтересах ТОВ "Умиг Мьюзик" 32 000 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав та 533, 33 грн. судового збору. У задоволенні іншої частини позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПО «Організація колективного управління авторськими і суміжними правами» звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення господарського суду м.Києва від 30.11.2017р. по справі №910/16034/17 повністю та позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПО «Організація колективного управління авторськими і суміжними правами» та призначено її до розгляду на 14.02.2018р.

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

15.12.2017р. набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України від 03.10.2017р. № 2147-VIII (далі - ГПК України).

Відповідно до пп. 9 п. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Позивач звернувся до місцевого суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача 32 000 грн. компенсації за незаконне використання твору "ІНФОРМАЦІЯ_1", 32 000 грн. компенсації за незаконне використання твору "ІНФОРМАЦІЯ_2", 32 000 грн. компенсації за незаконне використання твору "ІНФОРМАЦІЯ_3", а також 1 600 грн. витрат по сплаті судового збору.

ПО "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується виданим Державним департаментом інтелектуальної власності свідоцтвом про облік організації колективного управління від 24.01.2011р. № 18/2011.

24.01.2014р. між ПО "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" (далі - Організація) та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" (далі - видавник) було укладено договір №АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами, умовами якого передбачено, що видавник надає організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори та субвидані твори, що належать або протягом дії даного договору будуть належати видавнику, а саме дозволяти або забороняти використання об'єктів авторського права третіми особами, відповідно до умов цього договору.

Відповідно до змісту копії декларації музичних творів № 66 від 01.05.2016р. до договору № АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами 01.01.2014р., видавник передав в управління організації, зокрема, твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець - ОСОБА_9 and ОСОБА_10).

З матеріалів спрви вбачається, що 01.11.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер/Чаппелл" (далі - ліцензіар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (далі - ліцензіат) було укладено ліцензійний договір №ВЧ-01112014/02-д.

Як вбачається з додатку №1 до ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014р., ліцензіаром було передано ліцензіату право на використання творів, зокрема, твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець - ОСОБА_9 and ОСОБА_10).

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України "Про авторське право та суміжні права" (далі - Закон) майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

У пункті 7 постанови пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 5 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" (далі - Постанова № 5) зазначено, що відповідно до статті 45 Закону суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

Згідно з підпунктом "г" частини першої статті 49 Закону організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень, зокрема, таку функцію: звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів. При цьому окреме доручення для представництва в суді не є обов'язковим.

У пункті 49 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" (далі - Постанова № 12) наведено, що організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб.

Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб'єктів авторського права суд повинен з'ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб'єктом авторського права. Якщо у організації колективного управління відсутні повноваження на управління майновими правами суб'єкта авторського права, зокрема, щодо конкретного твору, судам слід відмовляти у задоволенні позову цієї організації.

Відповідно до п. 28 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" (далі - Постанова №12) зазначено, що з огляду на приписи ст. 33 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві покладається на відповідача.

Відповідно до п. 30.1 Постанови №12, у вирішенні спорів, пов'язаних з передачею авторського права, господарські суди повинні всебічно і повно досліджувати обставини щодо обсягу прав, які передано чи надано у використання за договором, строку дії авторського договору тощо. У разі коли з матеріалів справи вбачається, що мало місце неодноразове передання майнових прав на твір, господарському суду у розгляді справи необхідно з'ясовувати усі обставини, пов'язані із встановленням суб'єктів майнового права на твір і передачею (відчуженням) повністю чи частково прав таких суб'єктів. Зокрема, підлягають з'ясуванню питання про те, який саме обсяг майнових прав передано і чи дотримано при цьому вимоги Закону щодо авторського договору; яким у зв'язку з цим є обсяг майнового права відповідної особи тощо.

У разі відсутності Свідоцтва на твір позивач повинен довести наявність майнових авторських прав щодо авторського договору, тобто від автора до кінцевого правовласника.

Враховуючи, що Організацією не було надано свідоцтво на Музичний твір, позивач зобов'язаний надати докази дотримання вимог Закону щодо авторського договору, тобто докази передачі майнових авторських прав на Музичний твір від автора до позивача.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що на підтвердження передачі майнових авторських прав на Музичні твори та їх умов Організацією було надано лише Ліцензійний договір № ВЧ-01 11201402-Д від 01.11.2014р., укладений між ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" та ТОВ "Ворнер/Чаппелл", тому встановити який саме обсяг прав щодо Твору належав ТОВ "Ворнер/Чаппелл" на момент укладення вищевказаного договору і чи мав право останній передавати ці права третім особам - не вбачалося можливим.

Таким чином неможливо перевірити повноваження ТОВ "Ворнер/Чаппелл" на передачу майнових прав на Музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" у виконанні ОСОБА_9 and ОСОБА_10 третім особам, як того вимагають приписи п. 28 та 30.1 Постанови №12, а отже даний договір є недостатнім для встановлення обставин справи (суб'єктності позивача) у розуміння ст. 77 ГПК України (Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування).

01.01.2014р. ПО «Організація колективного управління авторськими і суміжними правами» (організація) і ТОВ "Умиг Мьюзік" (видавник) було укладено договір №АУ003К про управління майновими авторськими правами (далі - Договір №АУ003К), за умовами якого:

- видавник надає організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори та субвидані твори, що належать або протягом дії Договору №АУ003К належатимуть видавнику, а саме: дозволяти або забороняти від імені видавника використання об'єктів авторського права третіми особами відповідно до умов Договору №АУ003К (пункт 2.1 Договору №АУ003К);

- у випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює організація, остання має право пред'являти заяви, судові позови з метою захисту порушених прав та здійснювати будь-які інші дії як для захисту прав видавника, так і для реалізації своїх повноважень з управління названими правами (пункт 8.3 Договору №АУ003К);

- Договір №АУ003К набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2016р.; при цьому сторони можуть продовжити строк дії Договору №АУ003К, підписавши відповідну угоду про це (пункт 11.1 Договору №АУ003К в редакції додаткової угоди від 22.12.2015р. №3).

Відповідно до пункту 3.1 Договору №АУ003К ТОВ "Умиг Мьюзік" було надано декларації від 28.04.2016р. №32 та від 21.09.2015р. № 31 щодо переданого в управління музичних творів "ІНФОРМАЦІЯ_3", виконавець ОСОБА_5 та "ІНФОРМАЦІЯ_2", виконавець "ОСОБА_4".

З матеріалів справи вбачається, що майнові авторські права на музичні твори: "ІНФОРМАЦІЯ_2" (виконавець - ОСОБА_4) та "ІНФОРМАЦІЯ_3" (виконавець - ОСОБА_5) належать ТОВ "Умиг Мьюзік", що підтверджується наявністю у ТОВ "Умиг Мьюзік" наступних документів:

- договір № АС-327 про передачу виключних майнових авторських і суміжних прав від 28.04.2016р. з громадянкою України ОСОБА_5 та додаток №1.1. від 28.04.2016р. до нього.

- договір № АС-256 про передачу виключних майнових авторських і суміжних прав від 21.09.2015р. з громадянкою України ОСОБА_4 та додаток №1.1. від 21.09.2015р. до нього.

Отже, на підставі договору №АУ003К Організація набула повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на музичні твори "ІНФОРМАЦІЯ_2" (виконавець - ОСОБА_4) та "ІНФОРМАЦІЯ_3" (виконавець - ОСОБА_5).

16.11.2016р. представниками Організації Чередніченком Є.І. та Сідько С.О. було проведено фіксацію фактів використання музичних творів в приміщені закладу магазину "Шарман", за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, 1-Б, в якому господарську діяльність здійснює ФОП Кочанов Сергій Герасимович, у зв'язку з чим було складено акт №22/11/16, яким зафіксовано факт публічного виконання музичних творів, зокрема, "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець - ОСОБА_9 and ОСОБА_10); "ІНФОРМАЦІЯ_2" (виконавець - ОСОБА_4) та "ІНФОРМАЦІЯ_3" (виконавець - ОСОБА_5).

Згідно зі статтею 1 Закону публічне виконання - це подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час.

Факт публічного виконання спірних творів засвідчується також відеозаписом на диску Verbatim DVD-R, який місцевим судом було оглянуто та встановлено наступне:

- якість відеозапису та безперервна зйомка дає підстави виключити можливість монтажу.

- використання спірних музичних творів здійснювалося у приміщенні магазину "Шарман", за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, 1-Б.

Також в матеріалах справи наявний товарний чек від 16.11.2016р.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що виключні майнові авторські права на музичні твори "ІНФОРМАЦІЯ_2" (виконавець - ОСОБА_4) та "ІНФОРМАЦІЯ_3" (виконавець - ОСОБА_5) належать позивачу. Доказів укладення відповідачем угод із правовласниками, які б дозволяли публічне виконання вказаного твору, в матеріалах справи немає.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про правомірне використання відповідачем спірних музичних творів, а тому використання відповідачем даних творів у власній господарській діяльності відбулося без дозволу відповідного правовласника та без сплати авторської винагороди.

Відповідно до пункту 2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України (в редакції до 15.12.2017р.)), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України (в редакції до 15.12.2017р.).

Статтею 445 ЦК України передбачено право автора на плату за використання його твору, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншим законом.

Водночас використання твору без дозволу уповноваженої особи та без сплати авторської винагороди є порушенням авторського права, передбаченим пунктом "а" статті 50 Закону, за яке пунктом "г" частини другої статті 52 цього Закону передбачено можливість притягнення винної особи до відповідальності у вигляді сплати компенсації в розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат.

Так, у пункті 42 Постанови № 5 зазначено, що розмір компенсації визначається судом виходячи з позовних вимог, однак не може бути меншим від 10 і не може перевищувати 50 000 мінімальних заробітних плат (пункт "г" частини другої статті 52 Закону), які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі.

У підпункті 51.3 пункту 51 Постанови № 12 наведено, що у визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні.

Організацією у зверненні до господарського суду з даним позовом було визначено суму компенсації в розмірі 96 000 грн. за порушення майнових авторських прав щодо виконання спірних музичних творів, виходячи з того, що мінімальна заробітна плата складала 3 200 грн.

Водночас відповідно до пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.12.2016р. № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.

Суд першої інстанції законно і обґрунтовано стягнув з ФОП Кочанова Сергія Герасимовича 32 000 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 270, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ПО „Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" залишити без задоволення, а рішення господарського суду м.Києва від 30.11.2017р. по справі №910/16034/17 - без змін.

Справу №910/16034/17 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 19.02.2018р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді М.Л. Доманська

А.А. Верховець