КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"05" лютого 2018 р. Справа№ 04/01/5026/1089/2011

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Дикунської С.Я.

Чорної Л.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 28.02.2017

за заявою боржника в особі ліквідатора банкрута

про стягнення з ОСОБА_3 2 177 253,11 грн.

у справі № 04/01/5026/1089/2011 (суддя: Хабазня Ю.А.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокол"

до Приватного підприємства "Під ключ"

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 28.02.2017 задоволено повністю заяву боржника в особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Назаренка С.А., від 16.12.2016 № 02-03/502.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Приватного підприємства "Під ключ" 2 177 253,11 грн. (два мільйони сто сімдесят сім тисяч двісті п'ятдесят три гривні одинадцять копійок).

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_3 19.01.2018 (згідно поштового штемпелю на конверті) звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 18.01.2018, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 28.02.2017 у даній справі повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Назаренка С.А. від 16.12.2016 № 02-03/502 про стягнення грошових коштів. Разом з тим, ОСОБА_2 подав клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Крім того, скаржник порушив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, яке обґрунтоване тим, що останній не був належним чином повідомлений про розгляд справи судом.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 01.02.2018 апеляційна скарга ОСОБА_2 у справі № 04/01/5026/1089/2011 передана на розгляд суду у складі: головуючий суддя Верховець А.А., судді: Дикунська С.Я., Чорна Л.В.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя-доповідач дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України „Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

З 15 грудня 2017 року набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII „Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

Так, статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 3. ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно зі ст. 259 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ст. 1 Закону України про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", "сторони у справі про банкрутство" - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут); "учасники у справі про банкрутство" - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги ОСОБА_2, вона не містить доказів надсилання копії скарги ліквідатору банкрута, арбітражному керуючому Носань Наталії Сергіївні (АДРЕСА_1, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого /розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора/ №548, видане 10.04.2013, наказ Міністерства юстиції України від 05.03.2013 №371/5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), що є підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

Крім того, відповідно до вимог п. 2. ч. 3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази, сплати судового збору.

Київський апеляційний господарський суд зазначає, що сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір» (далі Закон).

Вищенаведеним Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, зокрема, внесено зміни до Закону України „Про судовий збір", які набрали чинності з 15.12.2017 року.

Відповідно до частини 1 статті 4 вказаного Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду заяв про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство судовий збір становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 10 ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір").

За подання до господарського суду апеляційних скарг у справі про банкрутство судовий збір сплачується у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір").

Законом України „Про Державний бюджет України на 2016 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2016 року - 1 378,00 грн.

Як вбачається з матеріалів даної справи, 19.12.2016 до Господарського суду Черкаської області звернувся ліквідатор Приватного підприємства "Під ключ" з заявою про стягнення грошових коштів (спростування майнових дій боржника) з ОСОБА_2

Таким чином, за звернення з апеляційною скаргою (19.01.2018) на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 28.02.2017 скаржник мав сплатити судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні відповідної заяви до Господарського суду Черкаської області, а саме: 4 134,00 грн. (1 378*2*150%). Але, як вбачається із апеляційної скарги, апелянтом не подано жодних доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі, як і не зазначено про такі документи в додатках до скарги.

Натомість, скаржником заявлено клопотання про відстрочення йому сплати судового збору за подання вказаної апеляційної скарги, посилаючись на те, що розмір судового збору перевищує 5 % розміру річного доходу останнього за попередній календарний рік.

Розглянувши вказане клопотання ОСОБА_2, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до норм ст. 8 Закону України „Про судовий збір" (в чинній редакції) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Судова колегія зазначає, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України „Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також те, що вона підпадає під умови, визначені ч. 1 ст. 8 вищезазначеного Закону.

Таким чином, відстрочення сплати судового збору та звільнення від такої сплати є правом суду, а відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду, зокрема, з апеляційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Проте, як вбачається з апеляційної скарги, скаржником при зверненні з відповідним клопотанням, в порушення норм статей 73-80 ГПК України, не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження викладених у ньому обставин та доказів того, що розмір судового збору перевищує 5 % розміру річного доходу останнього за попередній календарний рік. Апелянтом не вказано також, що він підпадає під умови, визначені ч. 1 ст. 8 Закону України „Про судовий збір".

Під час розгляду клопотання скаржника судова колегія також враховує позицію, викладену у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі „Пелевін проти України" та від 30.05.2013 року у справі „Наталія Михайленко проти України", в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі „Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому, колегія суддів звертає увагу скаржника, що статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому саме посилання на обставини, за наявності яких можливе відстрочення від сплати судового збору, без надання відповідних доказів, не може вважатися безумовною підставою для звільнення від такої сплати або її відстрочення.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України „Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору чи відстрочення такої сплати.

За таких обставин, враховуючи, що доводи та докази апелянта в обґрунтування причин відстрочення йому сплати судового збору за подання апеляційної скарги є недостатніми та непереконливими, а також не підтверджені жодними доказами, то у суду відсутні підстави для задоволення клопотання ОСОБА_2 про відстрочення скаржнику сплати судового збору з викладених у ньому мотивів.

Частиною 2 статті 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

У свою чергу, частина 1 ст. 174 ГПК України містить положення, відповідно до якого суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За наведеного, апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 28.02.2017 підлягає залишенню без руху на основі вищезазначених приписів процесуального законодавства з підстав неподання документів, які підтверджують докази сплати судового збору у встановленому розмірі та докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо скаржник не усуне недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із апеляційною скаргою (ч. 4 ст. 174 ГПК України).

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_2 залишена без руху, клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження на даний час не розглядається.

Керуючись статтями 164, 174, 234, 258, ч. 2 ст. 260, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 28.02.2017 у справі № 04/01/5026/1089/2011.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 28.02.2017 у справі № 04/01/5026/1089/2011 залишити без руху.

3. Роз'яснити ОСОБА_2, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали скаржник має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази, що підтверджують сплату судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому розмірі та докази надсилання копії апеляційної скарги ліквідатору банкрута, арбітражному керуючому Носань Наталії Сергіївні.

4. Попередити ОСОБА_2, що у разі невиконання вимог зазначеної ухвали суду у встановлений пунктом 3 строк, апеляційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

5. Копію ухвали надіслати учасникам провадження у справі.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді С.Я. Дикунська

Л.В. Чорна