ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" січня 2018 р. м. Київ Справа № 20/082-11

За заявою Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства про повернення безпідставно отриманих коштів за наказом

у справі за позовом Дочірнього підприємства ОСОБА_1 України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України

до Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства

про стягнення 1204694,38 грн.

Представники сторін:

від позивача (стягувача): ОСОБА_2 (довіреність № 80/17 від 27.12.2017 р.), ОСОБА_1 (довіреність № 73/17 від 27.12.2017 р.);

від відповідача (заявника): ОСОБА_3 (довіреність б/н від 27.03.2017 р.)

Суддя В.М. Бабкіна

Обставини справи:

Рішенням господарського суду Київської області від 19.08.2011 р. позовні вимоги Дочірнього підприємства ОСОБА_1 України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України до Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства про стягнення 1204694,38 грн. у справі господарського суду Київської області № 20/082-11 були задоволені частково.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.10.2011 р. рішення господарського суду Київської області від 19.08.2011 р. було змінено, позовні вимоги Дочірнього підприємства ОСОБА_1 України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України задоволено повністю.

23.12.2011 р. на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 18.10.2011 р. господарським судом Київської області було видано наказ.

19.04.2017 р. до господарського суду Київської області від Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства було подано заяву (вх. № 8274/17 від 19.04.2017 р.) про визнання наказу господарського суду Київської області від 23.12.2011 р. у справі № 20/082-11 таким, що частково не підлягає виконанню.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.05.2017 р., залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2017 р., було задоволено заяву Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства та визнано наказ господарського суду Київської області від 23.12.2011 р. у справі № 20/082-11 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 67532,30 грн. пені, 213513,07 грн. інфляційних втрат, 38344,13 грн. 3 % річних.

29.08.2017 р., у звязку з надходженням касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2017 р. у даній справі, матеріали справи господарського суду Київської області № 20/082-11 були направлені до Київського апеляційного господарського суду.

19.09.2017 р. до господарського суду Київської області від Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства надійшла заява б/н, б/д (вх. № 19667/17 від 19.09.2017 р.) про видачу наказу про повернення безпідставно отриманих позивачем коштів, які були списані КП Управління житлово-комунального господарства згідно протоколу засідання комісії з питань списання заборгованості за природний газ, яким було вирішено провести списання заборгованості, зокрема, за договором № 06/09-753-ТЕ-17 від 23.09.2009 р.

Як слідує із заяви, оскільки ухвалою господарського суду Київської області від 24.05.2017 р. було задоволено заяву Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства та визнано наказ господарського суду Київської області від 23.12.2011 р. у справі № 20/082-11 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 67532,30 грн. пені, 213513,07 грн. інфляційних втрат, 38344,13 грн. 3% річних, то КП Управління житлово-комунального господарства, посилаючись на приписи статей 117 та 122 ГПК України, просило суд видати наказ про повернення боржникові грошових коштів, стягнутих на користь ДК ОСОБА_1 України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 18.10.2011 р. згідно з наказом від 23.12.2011 р.

Як було встановлено судом, на час надходження вказаної заяви Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства б/н, б/д (вх. № 19667/17 від 19.09.2017 р.) про видачу наказу про повернення безпідставно отриманих коштів, матеріали справи № 20/082-11 до господарського суду Київської області із суду вищої інстанції не повертались.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.09.2017 р. було відкладено вирішення питання щодо розгляду заяви Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства б/н, б/д (вх. № 19667/17 від 19.09.2017 р.) про видачу наказу про повернення безпідставно отриманих коштів до повернення матеріалів справи № 20/082-11 із суду вищої інстанції.

30.11.2017 р. до господарського суду Київської області повернулися матеріали справи № 20/082-11.

Згідно з приписами частини 4 статті 117 ОСОБА_4 процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017 р.) господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Поряд з цим, відповідно до статті 122 ГПК України (в тій же редакції до 15.12.2017 р.), якщо виконані рішення або постанова змінені чи скасовані і прийнято нове рішення про повну або часткову відмову в позові, або провадження у справі припинено, або позов залишено без розгляду, боржникові повертається все те, що з нього стягнуто на користь стягувача за зміненими чи скасованими у відповідній частині рішенням, постановою. Видача наказу про повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості провадиться господарським судом за заявою боржника, до якої додається довідка, підписана керівником чи заступником керівника і головним (старшим) бухгалтером, про те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним виконавцем, приватним виконавцем.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.12.2017 р. розгляд заяви Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства б/н, б/д (вх. № 19667/17 від 19.09.2017 р.) про видачу на підставі ст.ст. 117, 122 ГПК України наказу про повернення безпідставно отриманих коштів за наказом у справі № 20/082-11 було призначено на 26.12.2017 р.

15.12.2017 р. набрали чинності зміни до ОСОБА_4 процесуального кодексу України згідно із Законом України № 2147VIII від 03.10.2017 р., відповідно до підпункту 9 пункту 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

26.12.2017 р. до господарського суду Київської області від Дочірньої компанії ОСОБА_1 України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України надійшло клопотання б/н, б/д (вх. № 27398/17 від 26.12.2017 р.) про відкладення розгляду заяви.

У судове засідання 26.12.2017 р. представники заявника та стягувача не зявились.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.12.2017 р. розгляд заяви КП Управління житлово-комунального господарства було відкладено на 29.01.2018 р.

26.01.2018 р. до господарського суду Київської області від Дочірньої компанії ОСОБА_1 України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України надійшли заперечення № 31/13-221 від 25.01.2018 р. (вх. № 1797/18 від 26.01.2018 р.) на заяву боржника про повернення безпідставно отриманих коштів, за змістом яких стягувач проти задоволення заяви КП Управління житлово-комунального господарства заперечує, посилаючись при цьому на таке.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.05.2017 р., яка залишена без змін судами апеляційної та касаційної інстанції, наказ господарського суду Київської області від 23.12.2011 р. у справі № 20/082-11 було визнано таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 67532,30 грн. пені, 213513,07 грн. інфляційних втрат, 38344,13 грн. 3% річних. Враховуючи вказані обставини, посилаючись на положення ч. 4 ст. 117 та ч.ч. 1, 2 ст. 122 ГПК України в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року, вважаючи, що фактичною датою списання заборгованості КП «Управління житлово-комунального господарства» перед ДК «ОСОБА_1 України» є дата затвердження відповідного протоколу, а саме - 05.09.2011 р., боржник просить видати судовий наказ про повернення КП «Управління житлово-комунального господарства» грошових коштів, стягнутих на користь ДК «ОСОБА_1 України» у розмірі 67532,30 грн. пені, 213513,07 грн. інфляційних втрат, 38344,13 грн. 3% річних.

Стягувач зазначає, що згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 122 ГПК України в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року, якщо виконані рішення або постанова змінені чи скасовані і прийнято нове рішення про повну або часткову відмову в позові, або провадження у справі припинено, або позов залишено без розгляду, боржникові повертається все те, що з нього стягнуто на користь стягувача за зміненими чи скасованими у відповідній частині рішенням, постановою. На даний час порядок вирішення аналогічних правовідносин регламентовано положеннями ст. 333 ГПК України в редакції, яка діє з 15 грудня 2017 року.

Стягувач наголошує, що наказ господарського суду Київської області від 23.12.2011 р. у справі № 20/082-11 був виданий на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 18.10.2011 р. у даній справі. При цьому, вказана постанова на даний час є чинною, у встановленому законом порядку не зміненою і не скасованою. Вказані обставини, на переконання позивача, свідчать про відсутність підстав для повороту виконання рішення та виключають можливість вирішення порушеного у заяві питання в порядку, регламентованому ст. 333 ГПК України в редакції, яка діє з 15 грудня 2017 року.

Згідно ж ч. 4 ст. 117 ГПК України в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року, вирішення господарським судом питання про стягнення на користь боржника безпідставно отриманих коштів стягувачем за наказом можливе лише за наслідками визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, та у разі, коли стягнення за таким наказом відбулося повністю або частково. Аналогічні положення містяться в ч.ч. 2, 4 ст. 328 ГПК України в редакції, яка діє з 15 грудня 2017 року, та підлягають застосуванню на даний час.

Однак, на переконання стягувача, 67532,30 грн. пені, 213513,07 грн. інфляційних втрат, 38344,13 грн. 3% річних були одержані ДК «ОСОБА_1 України» не на виконання наказу від 23.12.2011 р. у справі № 20/082-11, який в подальшому був визнаний таким, що не підлягає виконанню частково, а тому вказані кошти не є безпідставно одержаними стягувачем за виконавчим документом (наказом) в розумінні положень ч. 4 ст. 328 ГПК України.

Так, боржник ініціював питання щодо погашення заборгованості у загальному розмірі 319389,50 грн., а саме - 67532,30 грн. пені, 213513,07 грн. інфляційних втрат, 38344,13 грн. 3% річних, на підставі взаєморозрахунків відповідно до п. 24 ст. 14 та ч. 2 ст. 16 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014 р. № 30.

У звязку із зазначеним, з ініціативи боржника 15.12.2014 р. між Головним управлінням Державної казначейської служби у Київській області, Департаментом фінансів Київської облдержадміністрації, Управлінням фінансів Славутицької міської ради, Виконавчим комітетом Славутицької міської ради, КП «Управління житлово-комунального господарства», ДК «ОСОБА_1 України» та Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» було укладено договір № 1443/30-ГУ про організацію взаєморозрахунків (відповідно до п. 2 ст. 16 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік»).

На думку позивача, саме на виконання вказаного договору № 1443/30-ГУ від 15.12.2014 р. на рахунок ДК «ОСОБА_1 України» від КП «Управління житлово-комунального господарства» 30.12.2014 р. і надійшли кошти у сумі 319389,50 грн. для погашення пені, штрафних та фінансових санкцій за договором від 23.09.2009 р. № 06/09-753-ТЕ-17, що підтверджується змістом призначення платежу, зазначеного у платіжному документі.

З огляду на викладене та враховуючи, що договір № 1443/30-ГУ від 15.12.2014 р. є чинним, на думку позивача, зазначені кошти не є безпідставно отриманими ДК «ОСОБА_1 України» і, відповідно, не підлягають поверненню боржникові в порядку статті 328 ГПК України.

29.01.2018 р. до господарського суду Київської області від Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства надійшла заява б/н, б/д (вх. № 1896/18 від 29.01.2018 р.) про повернення безпідставно отриманих коштів, яка (з огляду на надані представником заявника у судовому засіданні пояснення) є заявою про уточнення заяви б/н, б/д (вх. № 19667/17 від 19.09.2017 р.) про видачу наказу про повернення безпідставно отриманих коштів за наказом у справі № 20/082-11, зокрема, у звязку із набранням чинності новою редакцією ОСОБА_4 процесуального кодексу України, та за змістом якої боржник на підставі приписів ст. 328 ГПК України (в редакції після 15.12.2017 р.) просить суд видати судовий наказ про повернення підприємству грошових коштів, стягнутих на користь ДК ОСОБА_1 України НАК Нафтогаз України у розмірі 67532,30 грн. пені, 213513,07 грн. інфляційних втрат та 38344,13 грн. 3% річних, а всього 319389,50 грн.

При цьому заявник посилається на те, що 04.06.2011 р. набрав чинності Закон України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію» (далі Закон), відповідно до статті 2 якого підлягла списанню заборгованість за природний газ (у тому числі - реструктуризована) підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, суб'єктів господарювання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом, Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» та її дочірніх підприємств ДК «ОСОБА_1 України», ДК «Укртрансгаз», ДК «Укргазвидобування», ДАТ «Чорноморнафтогаз», що обліковувалася станом на 1 січня 2010 року і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом, а також заборгованість (у тому числі - встановлена судовими рішеннями) з пені, штрафних та фінансових санкцій (три відсотки річних та індекс інфляції), які нараховані підприємствам, визначеним у статті 1 цього Закону, на заборгованість за природний газ, спожитий ними у період з 1 січня 1997 року по 1 січня 2011 року, і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом (пункт 2.2 ст. 2 Закону). Пунктом 6 Порядку списання заборгованості за природний газ та електричну енергію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 894 від 08.08.2011 р., передбачено, що для списання заборгованості кожен учасник процедури списання утворює комісію з питань списання заборгованості, до складу якої обов'язково входить керівник такого учасника, як голова комісії, та головний бухгалтер і яка визначає обсяг заборгованості, що підлягає списанню, у розрізі контрагентів. Списання заборгованості проводиться на підставі протоколів зазначеної комісії, затверджених її головою. Датою списання заборгованості є дата затвердження протоколу.

Заявник зазначає, що на виконання вимог Закону України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію», згідно з Порядком списання заборгованості за природний газ та електричну енергію, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 894 від 08.08.2011 р., КП «Управління житлово-комунального господарства» було створено комісію з питань списання заборгованості. Протокол засідання комісії з питань списання заборгованості за природний газ, яким вирішено провести списання заборгованості зокрема, згідно договору № 06/09-753-ТЕ-17 від 23.09.2009 р. в загальній сумі 319383,50 грн. був затверджений 05 вересня 2011 року. Тобто фактичною датою списання заборгованості КП «Управління житлово-комунального господарства» перед ДК «ОСОБА_1 України» НАК «Нафтогаз України» є дата затвердження протоколу, в даному випадку - 05 вересня 2011 року, який було отримано ДК «ОСОБА_1 України» НАК «Нафтогаз України» 14 вересня 2011 року.

Заявник наголошує на тому, що на даний час заборгованість на користь ДК «ОСОБА_1 України» НАК «Нафтогаз України» стягнута з КП «Управління житлово-комунального господарства» в повному обсязі. В той же час, згідно ухвали господарського суду Київської області від 24.05.2017 р. у справі № 20/082-11 було задоволено заяву боржника та визнано наказ господарського суду Київської області від 23.12.2011 р. у справі № 20/082-11 таким, що не підлягає виконанню частково, в частині стягнення 67532,30 грн. пені, 213513,07 грн. інфляційних втрат та 38344,13 грн. 3 % річних, а отже, підприємство має право на повернення безпідставно отриманих коштів.

Також боржник звертає увагу суду на те, що в рішенні від 23 січня 2014 року по справі № 3/3/10 Вищий господарський суд України зауважував, що зазначення у ст. 117 ОСОБА_4 процесуального кодексу України про те, що якщо стягнення за таким наказом уже відбулося, суд одночасно стягує на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом, не може застосовуватись, як обмеження права боржника на отримання безпідставно стягнутого лише моментом одночасності із визнанням наказу таким, що не підлягає виконанню. ОСОБА_4 процесуального кодексу України не містять заборони на подальше звернення боржника з вимогою про стягнення безпідставно одержаного стягувачем за наказом, який визнаний таким, що не підлягає виконанню.

У судовому засіданні 29.01.2018 р. представник заявника вимоги КП «Управління житлово-комунального господарства» за заявою в редакції уточнення її вимог від 29.01.2018 р. підтримував, представники стягувача проти задоволення заяви заперечували.

Дослідивши матеріали заяви, подані заперечення та заслухавши позиції учасників процесу, суд дійшов висновку щодо відсутності у даному випадку підстав для задоволення вимог заявника з огляду на таке.

Згідно з приписами статті 328 ОСОБА_4 процесуального кодексу України (в редакції після 15.12.2017 р.) суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом (ч. 4 ст. 328 ГПК України).

Проте, КП «Управління житлово-комунального господарства», як за змістом прохальної частини первісно поданої заяви б/н, б/д (вх. № 19667/17 від 19.09.2017 р.) про повернення безпідставно отриманих позивачем коштів, так і за змістом прохальної частини заяви б/н, б/д (вх. № 1896/18 від 29.01.2018 р.) про повернення безпідставно отриманих коштів, яка (з огляду на надані представником заявника у судовому засіданні пояснення) є заявою про уточнення заяви б/н, б/д (вх. № 19667/17 від 19.09.2017 р.), просить суд про видачу судового наказу про повернення стягнутих коштів, а не про їх стягнення, що не узгоджується з наведеними вище приписами ч. 4 ст. 328 ГПК України.

Водночас, слід зазначити, що згідно зі ст. 147 ГПК України (в редакції після 15.12.2017 р.) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Відтак, питання видачі судового наказу врегульовано Розділом ІІ Кодексу «Наказне провадження».

Таким чином, на даний час господарське процесуальне законодавство не передбачає ані видачі судового наказу на підставі ч. 4 ст. 328 ГПК України, ані видачі наказу безпосередньо в порядку вказаної статті 328 Кодексу без вирішення питання про стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом, із заявою про що боржник до суду не звертався.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 234, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Заяву КП «Управління житлово-комунального господарства» б/н, б/д (вх. № 19667/17 від 19.09.2017 р.) (в редакції заяви б/н, б/д (вх. № 1896/18 від 29.01.2018 р.)) про повернення безпідставно отриманих коштів у справі № 20/082-11 залишити без задоволення.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 ОСОБА_4 процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 ОСОБА_4 процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 02.02.2018 р.

Суддя В.М. Бабкіна