номер провадження справи 28/111/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2018 Справа № 908/2483/17

м. Запоріжжя

Суддя Федорова Олена Владиславівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні при секретарі Рикун А.В. справу № 908/2483/17

за позовом приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма Росія (71230, Запорізька область, Чернігівський район, с. Верхній Токмак, вул. Центральна 5)

до відповідача ОСОБА_1 управління Держгеокадастру в Запорізькій області (69095, м.Запоріжжя, вул. Українська, буд. 50)

про визнання договору оренди землі поновленим

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (ордер №ЗП033529 від 28.10.2016 р.);

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність від 02.01.2018 р.;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 11.12.2017р. надійшла позовна заява приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма Росія до ОСОБА_1 управління Держгеокадастру в Запорізькій області про визнання поновленим на 5 років договору оренди земельної ділянки №27 від 13.11.2009 р., зареєстрованого 24.03.2010 р. Токмацьким міськрайонним відділом Запорізької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди земельної ділянки №27 від 13.11.2009 р.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2017 р. справу №908/2483/17 призначено до розгляду судді Федоровій О.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.12.2017р. порушено провадження у справі №908/2483/17, присвоєно справі номер провадження 28/111/17, судове засідання призначено на 17.01.2018р. В порядку ст. 65 ГПК України, суд зобовязав сторони надати документи для всебічного та повного зясування фактичних обставин справи.

Від відповідача 17.01.2018 р. надійшов відзив на позов, в якому він просить відмовити позивачу в позові. Посилається на те, що в порушення умов п. 8 договору позивач не повідомив відповідача за 30 днів до закінчення строку дії договору про намір продовжити дію договору, тому дія договору закінчилась 24.03.2015 р. Відповідач заперечує факт отримання листа позивача від 09.10.2014 р. Крім того вказує, що обставини направлення та отримання даного листа вже досліджувалися в судовій справі №908/3038/16, і надані позивачем докази на підтвердження відправлення цього листа були визнані неналежними. Також відповідач зауважує, що до позову не додано проекту додаткової угоди з викладом умов, на яких сторони зобовязані укласти договір, що, на думку відповідача, унеможливлює задоволення цього позову. Посилаючись на судову практику Вищого господарського суду України, відповідач зазначає, що необхідною умовою поновлення договору оренди землі відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» є не тільки наявність юридично значимих умов, що свідчать про продовження орендних відносин, а й укладення додаткової угоди між сторонами. Вказує, що питання укладення додаткової угоди між сторонами вже розглядалося відповідачем і листом від 29.04.2016 р. №27-8-0.41-3599/2-16 позивачу була надана відповідь про відсутність підстав для поновлення договору.

В судовому засіданні 17.01.2018р. оголошено перерву до 07.02.2018 р.

Від позивача 07.02.2018 р. надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказав на відмінність предмету та підстав позову у даній справі та у справі №908/3038/16, в якій розглядалось питання поновлення договору оренди згідно з ч. ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та на інший строк. Стосовно зауважень відповідача про необхідність долучення до позову проекту додаткової угоди позивач зауважив, що предметом спору не є укладення нового договору. Договір оренди вже укладений, його істотні умови не змінювалися, а поновленим договір є в силу мовчазної згоди відповідача та прямої норми закону.

В судовому засіданні 07.02.2018р. були присутні представники обох сторін. Відповідно до вимог ст. 222 ГПК України фіксування судового процесу здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу «Оберіг». Фіксування судового процесу за допомогою відеозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось у звязку з відсутністю у суду такої технічної можливості.

Представник позивача подав суду письмові пояснення від 07.02.2018 р., що платіжною квитанцією, яка долучена до позову, сплачено судовий збір в сумі 3200,00 грн. за двома позовами в сумі 1600,00 грн. у даній справі та 1600,00 грн. у справі №908/2484/17, про що у справі №908/2484/17 також будуть подані пояснення до суду.

Представники сторін в судовому засіданні 07.02.2018р. подали суду клопотання про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 07.02.2018 р.

В судовому засіданні 07.02.2018р. судом вчинені всі дії, передбачені статтею 182 ГПК України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті. Враховуючи заявлене сторонами клопотання про початок розгляду справи по суті 07.02.2018р., суд закінчив підготовче судове засідання та розпочав розгляд справи по суті.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, просив у позові відмовити.

По закінченні судового засідання 07.02.2018 р. судом в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

13.11.2009 р. між Чернігівською районною державною адміністрацією Запорізької області (орендодавець) та приватним сільськогосподарським підприємством Агрофірма Росія (орендар, позивач) укладено договір оренди землі №27.

Відповідно до п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 63,8740 га, у тому числі 63,8740 га земель сільськогосподарського призначення (рілля), розташована на схилі вододільного плато до 3є із чорноземами звичайними малогумусними слабозмитими легкоглинистими на лесах середньозмитими легкоглинистими на лесах. На земельній ділянці відсутні обєкти нерухомого майна.

Згідно з пунктами 5, 9 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 713428,64 грн. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки по Чернігівській селищній раді, що складає 21402,84 грн.

За умовами п. 11 договору орендна плата вноситься щомісячно по 1/12 частині річної суми, що становить 1783,57 грн. на р/р 0317, МФО 813015, , код платежу 13050200 ОСОБА_4 УДК в Запорізькій області, одержувач: місцевий бюджет Чернігівської селищної ради, до 30 числа кожного місяця.

У пунктах 15, 16 договору визначено, що орендна плата передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Цільове призначення земельної ділянки: землі сільськогосподарського призначення.

Відповідно до п. 43 договору цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір зареєстрований у Державному реєстрі земель, про що вчинено запис від 24.03.2010 р. за №27.

13.11.2009 р. сторонами складені та підписані акти визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та акт прийому-передачі земельної ділянки.

Пунктом 8 договору встановлено, що договір укладено на 5 років. Отже, строк дії договору до 24.03.2015 р.

За умовами п. 8 договору після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Як вказує позивач, після закінчення терміну дії договору оренди він мав намір продовжити орендні відносини, тому ще до закінчення терміну дії договору оренди він звернувся до ОСОБА_1 управління Держземагенства у Запорізькій області з листом-повідомленням вих. №135 від 09.10.2014 р. про поновлення договору оренди землі №27 на тих самих умовах. До листа додав проект відповідної додаткової угоди.

Позивач посилається на те, що в місячний строк після закінчення строку дії договору оренди від орендодавця не надходило заперечень щодо продовження договору оренди землі, позивач продовжує користуватися земельною ділянкою, однак додаткова угода про продовження договору оренди між сторонами не була укладена. У звязку з цим позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання договору оренди землі продовженим відповідно до приписів ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» на тих самих умовах і на той самий строк (5 років).

Спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини сторін, є Закон України від 06.10.1998 р. № 161-XIV «Про оренду землі».

Відповідно до ч. ч. 6 - 9 ст. 33 вказаного закону в редакції Закону N 3038-VI від 17.02.2011 р., яка була чинною на момент закінчення строку дії договору оренди землі, було передбачено, що в разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

- власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

- уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Виходячи із змісту наведених норм, для поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, необхідні такі умови:

- орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди;

- протягом одного місяця після закінчення строку дії договору не надходило листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Законом України від 06.09.2012р. № 5245-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» були внесені зміни до Земельного кодексу України, відповідно до яких згідно з ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб, надані Центральному органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальним органам. Зазначені зміни набули чинності 01.01.2013 р.

Наказом Міністерства аграрної політики України від 25.01.2013 р. № 40 внесені зміни до Положення про Головне управління Держземагенства в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 10.05.2012 р.№ 258, відповідно до яких згідно з пунктами 1, 4.32 цього положення Головне управління Держземагентства в області (далі - Головне управління) є територіальним органом Державного агентства земельних ресурсів України та йому підпорядковане. Головне управління відповідно до покладених на нього завдань передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 р. № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» Державне агентство земельних ресурсів України було реорганізовано шляхом перетворення в Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. № 5 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 1, у тому числі Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Таким чином, з 01.01.2013 р. припинені повноваження Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області як орендодавця земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності і такі повноваження перейшли до ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Як встановлено судом, відповідач як орендодавець земельних ділянок протягом одного місяця після закінчення строку договору не надсилав позивачу листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі. Згідно листа ОСОБА_1 управління Держгеокадастру в Запорізькій області від 17.11.2017 р. №29-8-0.6-6969/2-17 в період з 24.03.2015 р. по 24.04.2015 р. відсутня реєстрація вихідних листів від ОСОБА_1 управління Держземагенства в Запорізькій області на адресу ПСП «Агрофірма «Росія» щодо припинення або зміни умов договорів оренди землі.

У той же час, позивач продовжує користуватися земельною ділянкою та сплачує орендну плату за землю. На підтвердження цього позивачем надані податкові декларації з плати за землю за 2015, 2016 та 2017 роки, а також копії платіжних доручень про сплату орендної плати за період з грудня 2014 року по грудень 2017 року. Згідно довідки Токмацької ОДПІ ГУ ДФС (Чернігівське відділення) станом на 09.01.2018 р. ПСП «Агрофірма «Росія» не має заборгованості зі сплати податків, зборів, платежів.

Отже, в даному випадку наявні всі вищенаведені обставини, які є підставами для поновлення договору оренди землі відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Частина 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Вказана норма визначає обєктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права повязане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання субєктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. При цьому у ч. 2 ст. 16 ЦК України зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 5 ГПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Суд враховує, що відповідно до приписів ч. ч. 6, 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» сторонами в місячний строк має бути укладена додаткова угода про поновлення договору оренди землі. Проте норми закону не покладають такий обовязок саме на орендаря, а визначають, що додаткова угода укладається сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не укладає додаткову угоду з позивачем, оскільки вважає договір оренди припиненим внаслідок закінчення строку, на який його було укладено. Зазначене підтверджується обставинами, встановленими в господарській справі №908/3038/16, в якій предметом було укладення додаткової угоди до спірного договору на новий строк.

Втім, заперечуючи проти продовження дії договору, відповідач не вчиняє жодних заходів щодо звільнення орендованої земельної ділянки, в тому числі не направляв позивачу вимог про звільнення земельної ділянки, орендна плата продовжує надходити до місцевого бюджету.

Стосовно посилань відповідача на порушення позивачем умов п. 8 договору щодо необхідності повідомлення орендодавця про намір продовжити дію договору за 30 днів до закінчення строку його дії суд зазначає, що вказане положення договору не суперечить нормі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» про продовження дії договору в разі відсутності заперечень орендодавця та продовження користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку дії договору. Договір оренди землі не визначає правових наслідків порушення даної норми договору у вигляді припинення дії договору. В будь-якому випадку, норма ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» є імперативною, а не диспозитивною, і не надає сторонами можливості врегулювати спірні правовідносини на власний розсуд.

За приписами ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Позивачем надані суду докази направлення відповідачу до закінчення терміну дії договору оренди листа-повідомлення вих. №135 від 09.10.2014 р. про поновлення договору оренди землі №27 на тих самих умовах з проектом відповідної додаткової угоди. На підтвердження відправлення цього листа позивач надав суду копію реєстру на кореспонденцію, здану на поштовому відділенні поштового звязку с. Верхній Токмак Чернігівського району з календарним штемпелем поштової установи від 09.10.2014 р., а також копію журналу реєстрації вихідної кореспонденції ПСП Агрофірма «Росія» за 2014 рік. Тобто відправлення поштової кореспонденції на адресу відповідача засвідчено календарним штемпелем поштової установи.

Законодавством не встановлено обовязку направлення орендарем на адресу орендодавця повідомлення рекомендованим поштовим листом, отримання останнього адресатом під розпис.

Відповідач, стверджуючи, що не отримував листа позивача, не надав суду доказів на підтвердження того, що у спірному періоді він не отримував поштової кореспонденції від позивача (довідку поштової установи про відсутність надходжень поштової кореспонденції), або доказів отримання від відповідача у спірному періоді іншої кореспонденції, аніж повідомлення з проектом додаткової угоди.

Стосовно посилань відповідача про встановлення обставин надсилання вказаного листа у справі №908/3038/16 суд зазначає, що предмет та підстави позову у справах №908/3038/16 та 908/2483/17 є різними, а саме: у справі №908/3038/16 розглядалось питання поновлення договорів оренди землі, у тому числі спірного договору, згідно з частинами 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» та на інший строк (7 років). Факт надсилання листа-повідомлення вих. №135 від 09.10.2014 р. визнаний судом у справі №908/3038/16 недоведеним, проте даний факт і не був спростований у цій справі. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обовязковою для господарського суду відповідно до ч. 7 ст. 35 ГПК України.

За відсутності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі з орендарем, продовження користування орендарем спірною земельною ділянкою та внесення ним відповідної орендної плати після закінчення строку дії договору, свідчать про поновлення договору оренди землі в силу прямої норми закону ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Невчинення відповідачем дій щодо укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди в місячний строк за наявності підстав для такого поновлення є порушенням ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та прав позивача.

Враховуючи зазначене, визнання договору оренди землі поновленим на той самий строк на тих самих умовах, на які його було укладено, є ефективним способом захисту прав позивача та спроможне відновити права позивача на користування земельною ділянкою.

Стосовно зауважень відповідача про необхідність долучення до позову проекту додаткової угоди суд зазначає, що у разі поновлення спірного договору оренди на тих самих умовах і на той самий строк істотні умови договору не змінюються, тому всі необхідні умови, на яких поновлюється договір, є визначеними.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги судом задоволені.

Стосовно розподілу витрат на сплату судового збору суд зазначає, що при поданні позову позивачем наданий оригінал квитанції ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» від 15.06.2017р. про сплату 3200,00 грн. судового збору за позовом ПСП Агрофірма Росія.

Відповідно до ч. 1, пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» за розгляд немайнової позовної вимоги в даній справі судовий збір на момент подання позову складав 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1600,00 грн.

Представник позивача подав суду письмові пояснення, що платіжною квитанцією, яка долучена до позову, сплачено судовий збір в сумі 3200,00 грн. за двома позовами в сумі 1600,00 грн. у даній справі та 1600,00 грн. у справі №908/2484/17, про що у справі №908/2484/17 також будуть подані пояснення до суду.

Таким чином, сума 1600,00 грн. не є переплатою судового збору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600,00 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати поновленим на 5 (пять) років договір оренди земельної ділянки №27 від 13.11.2009 р., зареєстрований 24.03.2010 р. Токмацьким міськрайонним відділом Запорізької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди земельної ділянки №27 від 13.11.2009 р.

Стягнути з ОСОБА_1 управління Держгеокадастру в Запорізькій області (69095, м.Запоріжжя, вул. Українська, буд. 50, ідентифікаційний код 39820689) на користь приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма Росія (71230, Запорізька область, Чернігівський район, с. Верхній Токмак, вул. Центральна 5, ідентифікаційний код 30085696) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.).

Видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХI Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 лютого 2018 року.

Суддя О.В.Федорова