Суд
УХВАЛА

07 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 904/160/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Пількова К.М. і Сухового В.Г.,

розглянувши матеріали заяви Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про перегляд постанови Вищого господарського суду України у складі колегії суддів Селіваненка В.П. (головуючий), Львова Б.Ю., Студенця В.І. від 29.08.2017

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сотін Груп" (правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю "Сотін Агро Індастрі", далі - Товариство)

до Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення)

про визнання недійсним рішення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з рішенням Відділення від 27.10.2016 № 36/01-14/05-16 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу":

- визнано дії товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Електронтехсервіс ЛТД" (далі - ТОВ "ВКФ "Електронтехсервіс ЛТД") та Товариства, які полягають в узгодженні ними своїх дій під час підготовки до участі у закупівлях за державні кошти товарів "22.11.1 "Шини та камери гумові нові" (для автомобілів ШМД) - 12 найменувань" (далі - Торги), які проводилися комунальним закладом охорони здоров'я "Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" (далі - Замовник) у травні 2015 року, такими що призвели до усунення конкуренції між ними, наявність якої є необхідною умовою при проведенні торгів, внаслідок чого право на укладання договору за результатами торгів одним із учасників отримано не на конкурентних засадах, чим було спотворено результати цих торгів, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон № 2210), визначеного пунктом 4 частини другої статті 6 цього Закону, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій суб'єктів господарювання, які стосуються спотворення результатів торгів (пункт 1);

- за вчинене порушення згідно з частиною другою статті 52 Закону № 2210 на Товариство накладено штраф у сумі 17 940 грн. (пункт 3).

Товариство звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Відділення про визнання недійсним рішення Відділення від 27.10.2016 № 36/01-14/05-16 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" (далі -Рішення АМК).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2017 у справі № 904/160/17, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.04.2017 позов задоволено частково; оспорюване рішення визнано недійсним у частині, яка стосується Товариства. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.08.2017 зі справи судові акти попередніх інстанцій залишено без змін.

Відділенням подано заяву про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 29.08.2017 у справі № 904/160/17 з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 11116 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Як доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права (статей 6, 59 Закону № 2210), що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, до заяви додано копії постанов Вищого господарського суду України від 26.05.2016 у справі № 904/7252/15, від 28.01.2014 у справі № 923/885/13, від 17.12.2013 у справі № 923/187/13-г, від 05.03.2013 у справі № 5020-634/2012.

За приписами підпункту 1 пункту 1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у господарських справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Відповідно до приписів пункту 1 частини першої статті 11116 ГПК України в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII, заява про перегляд судових рішень господарських судів може бути подана, зокрема, з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце у разі, коли суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за подібних предмета і підстав позову, змісту позовних вимог та встановлених судом фактичних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов неоднакових правових висновків, покладених в основу цих судових рішень.

Перевіривши доводи заявника та дослідивши додані до заяви матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду з огляду на таке.

Так, у постанові від 29.08.2017 зі справи № 904/160/17, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції, залишаючи без змін судові акти попередніх інстанцій про часткове задоволення позову (Рішення АМК визнано недійсним в частині, що стосується Товариства), погодився з висновками судів попередніх інстанцій про наявність передбачених статтею 59 Закону № 2210 підстав для визнання Рішення АМК частково недійсним, з урахуванням, зокрема встановлених судами обставин, відповідно до яких: певна схожість в оформленні учасниками торгів їхніх конкурсних пропозицій, за відсутності беззаперечних доказів неправомірного або узгодженого формування цими учасниками спільно конкурсних пропозицій або цін на товар, необґрунтованого їх підвищення чи заниження, спрямованого на усунення, недопущення чи обмеження конкуренції на торгах, за відсутності доказів антиконкурентної узгодженої поведінки учасників торгів у ході проведення цих останніх не свідчить про наявність попередньої змови (антиконкурентних узгоджених дій) та спрямованості цих дій на усунення або недопущення конкуренції, спотворення результатів торгів.

Водночас у постанові від 26.05.2016 зі справи № 904/7252/15, на яку посилається заявник, суд касаційної інстанції, залишаючи без змін постанову апеляційного господарського суду, погодився з висновком суду попередньої інстанції про відсутність передбачених статтею 59 Закону № 2210 підстав для визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, з урахуванням, зокрема виключних повноважень органу Антимонопольного комітету України щодо оцінки та кваліфікації дій позивача зі справи як відповідного порушення, а також з огляду на доведеність в оспорюваному рішенні вчинення учасниками торгів за участю позивача зі справи антиконкурентних узгоджених дій.

У постанові від 28.01.2014 зі справи № 923/885/13 суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність визначених законом підстав для визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, з огляду на встановлені судами обставини щодо доведеності органом Антимонопольного комітету України вчинення учасниками торгів за участю позивача по справі обміну інформацією під час подання конкурентних пропозицій, що, у свою чергу, спотворило конкурентний вибір учасників торгів з метою визначення переможця і є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

У наданій для порівняння постанові від 17.12.2013 зі справи № 923/187/13-г суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, з огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставини щодо доведеності органом Антимонопольного комітету України вчинення учасниками торгів за участю позивача зі справи антиконкурентних узгоджених дій шляхом узгодження поведінки учасниками конкурсних торгів з метою усунення чи обмеження конкуренції, тобто спотворення результатів торгів.

У постанові від 05.03.2013 зі справи № 5020-634/2012 суд касаційної інстанції, залишаючи без змін постанову апеляційного господарського суду, погодився з висновком суду попередньої інстанції про відсутність передбачених статтею 59 Закону № 2210 підстав для визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, з урахуванням, зокрема виключних повноважень органу Антимонопольного комітету України щодо оцінки та кваліфікації дій позивача зі справи як відповідного порушення, а також з огляду на те, що доводи органу Антимонопольного комітету України по суті протиправної узгодженої поведінки учасників торгів за участю позивача зі справи, останнім не спростовано.

Таким чином, зазначені судові рішення не підтверджують доводів заявника щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, оскільки наведені постанови прийнято за різної фактично - доказової бази, тобто хоча й за подібного правового регулювання, але за інших обставин, встановлених попередніми судовими інстанціями у кожній з наведених справ, і за інших поданих сторонами та оцінених судами доказів, у залежності від яких (обставин і доказів) й прийняті відповідні судові рішення про задоволення або відмову у задоволенні позову.

За таких обставин підстави для допуску справи № 904/160/17 до провадження Верховного Суду відсутні.

Керуючись підпунктом 1 пункту 1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, статтями 11116, 11121 ГПК України (в редакції, що діяла до 15.12.2017 ), суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у допуску справи № 904/160/17 до провадження Верховного Суду.

Копію ухвали разом із копією заяви надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя К. Пільков

Суддя В. Суховий