ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2018 р.Справа № 922/3995/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Каюкову Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків
до Головного територіального управління юстиції у Харківській області, м. Харків
про стягнення коштів у розмірі 1 331,16 грн.
за участю представіників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність № 01-16/6753 від 27.11.17 р.

відповідача - ОСОБА_2, довіреність № 66 від 28.12.17 р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерна компанія "Харківобленерго", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про стягнення 535,39 грн. пені, 144,55 грн. 3% річних, 651,22 грн. інфляційних втрат. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01 грудня 2017 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 922/3995/17 і призначено її до слухання у судовому засіданні на 15 січня 2018 року. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 03.10.2017, котрим ГПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п. 1 Розділу XI Перехідних Положень ГПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ГПК України. Ухвалою господарського суду Харківської області від 18 грудня 2017 року призначено справу № 922/3995/17 в порядку загального позовного провадження; почато у справі № 922/3995/17 підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 15 січня 2018 року. 15 січня 2018 року, протокольною ухвалою господарського суду Харківської області, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29 січня 2018 року.

В призначене судове засідання 29 січня 2018 року представники сторін з'явилися. Під час розгляду справи по суті позивачем позовні вимоги підтримано в повному обсязі, відповідачем позовні вимоги не визнано в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово представників сторін, з'ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

27 липня 2004 року між позивачем (постачальник) та відповідачем (споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 058-191. Відповідно до п.п. 1, 2 договору, постачальник постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатковими угодами до договору, що є його невід'ємними частинами. Під час виконання умов цього договору, а також вирішення питань, що не обумовлені цим договором сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ), затвердженими в установленому порядку. Споживач зобов'язується, зокрема, своєчасно оплачувати постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами додатку № 2 "Порядок розрахунку" (п.п. 2.2, 2.2.5 договору). Згідно п. 4.2.1 договору, за внесення платежів, передбачених пунктом 2.2.5 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком № 2 "Порядок розрахунків",Ю споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, 3% річних та індекс інфляції. Сума пені нараховуються споживачу з дати остаточного розрахунку, зазначеного в додатку № 2 "Порядок розрахунків", до дня ліквідації заборгованості включно та зазначається в рахунку окремою строкою. Відповідно до додатку № 2 до спірного договору, розрахунковий період встановлено споживачу з 1 числа місяця до такого ж числа наступного місяця. Споживач кожного останнього дня розрахункового періоду самостійно проводить зняття показів розрахункових приладів та надає постачальнику звіт про обсяги спожитої за розрахунковий період електричної енергії за встановленою формою (додаток № 9 до договору "Звіт про обсяги спожитої за розрахунковий період електричної енергії". Якщо розрахункові прилади обліку споживача встановлені на підставі постачальника, зняття показань цих розрахункових приладів обліку здійснюється персоналом споживача та постачальника 1 числа місяця; ці показання фіксуються в додатку № 5А "Двосторонній акт фіксації показань приладів обліку на об'єктах РЕМ" до договору про постачання електричної енергії. Інспектор РВЕ повідомляє споживачу точний час проведення зняття показань. У разі відсутності споживача при проведенні зняття показань приладів обліку "Двосторонній акт фіксації показань приладів обліку на об'єктах РЕМ" вважається дійсним за наявності підписів представників РЕМ (РРЕМ) та РВЕ скріпленими відповідними печатками. Звіт про обсяги переданої субспожитої електричної енергії ним узгоджується з основним споживачем. Розрахунковий період прирівнюється до календарного місяця (п.п. 1, 2 додатку № 2 до договору). Споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів обліку електричної енергії шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. Остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі встановленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом). За результатами розрахункового періоду споживачем та постачальником електричної енергії визначається фактичний обсяг поставленої споживачу електричної енергії та оформлюється додатком № 20 "Акт про використану електричну енергію", який споживач отримує разом із рахунками та повинен повернути підписаним та скріпленим печаткою в термін до 5 днів. Для проведення остаточного розрахунку споживач протягом 3 днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РВЕ або у відділі розрахунків з юридичними особами СО "Харківенергозбут" рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений споживачем протягом 5 операційних днів з дня його отримання. В разі неявки споживача для отримання рахунку постачальник направляє рахунок споживачу рекомендованим листом. У такому разі рахунок вважається отриманим споживачем з дня його відправлення (п.п. 4.5, 5 додатку № 2 до спірного договору). У разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком нарахувань постачальник проводить споживачу нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов'язання за цим договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням індексу інфляції (п. 6 додатку № 2 до спірного договору). Облік електроенергії, спожитої споживачем та (або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ. У разі порушення споживачем вимог нормативно-технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх покази не використовуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електроенергії визначаються постачальником шляхом розрахунку згідно з вимогами ПКЕЕ, "Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією", затвердженої відповідно постановою НКРЕ України (п. 7.1 договору). Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2004 року. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 9.11 договору).

На підставі вказаного договору, позивач здійснював постачання електричної енергії відповідачу, але останній належним чином не виконував свої зобов'язання щодо своєчасної оплати вартості отриманої електричної енергії, у зв'язку з чим позивачем проведено нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних, що й стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Статтею 6 ЦК України внормовано, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). В розумінні ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Водночас, за статтями 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже, невиконання зобов'язання або виконання його з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), визнається, згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання, в результаті чого настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 4.2.1 договору про постачання електричної енергії № 058-191 від 27 липня 2004 року, сторонами передбачено відповідальність у вигляді пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Пунктом 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Водночас, частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено право кредитора, за прострочення виконання грошового зобов'язання, вимагати сплату боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних. При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. З матеріалів справи вбачається, що зобов'язання, яке виникало у відповідача перед позивачем (сплата вартості отриманої електричної енергії) є грошовим, а отже є правомірним й застосування ст. 625 ЦК України.

Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву (вх. № 241 від 04 січня 2018 року), вказує на те, що строк позовної давності до вимог про стягнення пені за листопад 2016 року сплинув, в зв'язку з чим просить суд застосувати наслідки спливу позовної давності в частині вимог про стягнення пені, встановлені ст. 258 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення.

За результатами перевірки вірності нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних, враховуючи приписи ст. 232 ГК України, п. 4.2.1 договору та ст. 625 ЦК України, суд визнав позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 531,43 грн. пені, 144,55 грн. 3% річних та 651,22 грн. інфляційних втрат обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В частині вимог про стягнення пені у розмірі 3,96 грн. (за період з 08.11.2016 року по 10.11.2016 року) суд відмовляє позивачеві через сплив строку позовної давнини, керуючись ст. 258 ЦК України (строк сплинув 10 листопада 2017 року (включно)) та ч. 4 ст. 267 ЦК України (за наслідками відповіідної заяви відповідача).

Відповідач у своєму відзиву на позову заяву (вх. № 241 від 04 січня 2018 року), як на підставу не визнання позовних вимог, посилався на те, що: по-перше, кошторис Головного територіального управління юстиції у Харківській області на 2017 рік було затверджено 17 лютого 2017 року і відповідач був позбавлений можливості своєчасно сплачувати вартість отриманої електричної енергії; по-друге, позивачем не було повідомлено відповідача про зміну тарифів та необхідність укладання додаткової угоди і лише 24 квітня 2017 року було підписано додаткову угоду щодо зміни ціни на березень-квітень 2017 року; по-трете, позивачем не було направлено на адресу відповідача рахунків на оплату 3% річних та індексу інфляції; по-четверте, погашення кредиторської заборгованості за рахунок коштів державного бюджету здійснюється відповідачем в межах затверджених кошторисних призначень та фактично виділених бюджетних асигнувань відповідно до чинного законодавства.

Втім, суд критично ставить до даних тверджень та відхиляє їх з огляду на наступне. Предметом даного спору є стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, як наслідок несвоєчасного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором про постачання електричної енергії № 058-191 від 27 липня 2004 року, виконання умов якого є обов'язковими згідно до вимог ст. 629 ЦК України. Крім того, вимогами ст. 625 ЦК України не передбачено обов'язку позивача направляти на адресу відповідача рахунки на оплату 3% річних та інфляційних втрат, на підставі якої позивачем пред'явлено до стягнення 3% річних та інфляційні втрати, а відсутність асигнувань (кошторисних призначень) не є підставю для непроведення розрахунків.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у розмірі 1 595,24 грн. покладається на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, п. 2 ч. 1 ст. 129, ст. ст. 194, 195, 196, 201, 208-210, 217, 218, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Головного територіального управління юстиції в Харківській області, 61002, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 16 (в тому числі з п/р 5413 ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011, ) на користь акціонерної компанії "Харківобленерго", 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149 (п/р 5 в АТ "ОСОБА_3 Аваль" м. Київ, МФО 380805, ) 531,43 грн. пені, 144,55 грн. 3% річних, 651,22 грн. індексу інфляції, 1595,24 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 05.02.2018 р.

Суддя ОСОБА_4

справа № 922/3995/17