КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2018 р. Справа№ 910/14459/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Пантелієнка В.О.

Верховця А.А.

при секретарі судового засідання: Сотніковій І.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Єгорова Н.М. - договір № 2/01-18 від 15.01.2018

від відповідача: Нестор І.П. - довіреність № б/н від 25.09.2017

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Банк „Контракт" на рішення господарського суду міста Києва від 16.11.2017 року

у справі № 910/14459/17 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства Банк „Контракт"

до Приватного акціонерного товариства „Український процесінговий центр"

про розірвання договору та стягнення 427 145,00 грн.,

та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства „Український процесінговий центр"

до Публічного акціонерного товариства Банк „Контракт"

про зобов'язання вчинити дії та стягнення 327 218,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ПАТ Банк „Контракт" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до ПрАТ „Український процесінговий центр" про розірвання договору та стягнення 427 145,00 грн.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов Ліцензійного договору № IS/Kontrakt/2014 „Про використання об'єкта інтелектуальної власності „Програмного комплексу системи емісії платіжних карток IS-CARD" та надання послуг технічної підтримки", у зв'язку з чим позивач просить суд розірвати його та стягнути сплачені за договором грошові кошти у загальному розмірі 427 145,00 грн.

Відповідач, в свою чергу, у жовтні 2017 року подав зустрічну позовну заяву, в якій посилався на повне виконання останнім умов договору та просив зобов'язати відповідача за зустрічним позовом підписати Акти наданих послуг за Договором та стягнути 327 218,40 грн. недоплачених грошових коштів.

За наслідками розгляду заявлених вимог рішенням господарського суду міста Києва від 16.11.2017 року у справі № 910/14459/17 відмовлено у задоволенні первісного позову, зустрічний позов задоволено частково, стягнуто з ПАТ Банк „Контракт" на користь ПрАТ „Український процесінговий центр" 327 218,40 грн. заборгованості та 4 808,61 грн. судового збору, у задоволенні решти зустрічних позовних вимог відмовлено.

Зазначене рішення мотивовано безпідставністю та недоведеністю вимог позивача за первісним позовом, а також встановленням обставин неналежного виконання ПАТ Банк „Контракт" умов укладеного з ПрАТ „Український процесінговий центр" договору щодо оплати наданих послуг.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ПАТ Банк „Контракт" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 16.11.2017 року у справі № 910/14459/17 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ Банк „Контракт" до ПрАТ „Український процесінговий центр", розірвати Ліцензійний договір №/Kontakt/2014 „Про використання об'єкта інтелектуальної власності „Програмного комплексу системи емісії платіжних карток IS-CARD" та надання послуг технічної підтримки" від 22.08.2014 року, укладений між ПАТ Банк „Контракт" та ПрАТ „Український процесінговий центр", стягнути з ПрАТ „Український процесінговий центр" на користь ПАТ Банк „Контракт" суму авансового платежу в розмірі 427 145,00 грн. та відмовити у зустрічному позові повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги банк посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд визнав встановленими та невідповідність висновків, викладених у рішення місцевого господарського суду, обставинам справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Сотніков С.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.12.2017 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу ПАТ Банк „Контракт" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 26.12.2017 року за участю повноважних представників сторін.

У поданому через відділ документального забезпечення суду відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача за первісним позовом просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

З 15 грудня 2017 року набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до пп. 9 п. 1 розділу XI „Перехідні положення" ГПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Частинами 1, 3 статті 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

З огляду на вказані норми процесуального законодавства, розгляд справ судом апеляційної інстанції здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження, тобто без проведення підготовчого засідання.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає за необхідне здійснювати розгляд справи в порядку § 3 глави 1 розділу IV ГПК України, оскільки апеляційна скарга прийнята до провадження та її розгляд призначений в судовому засіданні ухвалою від 11.12.2017 року до набрання чинності новою редакцією ГПК України.

У судовому засіданні 26.12.2017 року оголошено перерву у справі до 18.01.2018 року на підставі ст. 216 ГПК України.

У зв'язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. у відпустці протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 17.01.2018 року для розгляду справи № 910/14459/17 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Пантелієнко В.О.

Ухвалою суду від 18.01.2018 року вищевказаною колегією суддів справу № 910/14459/17 за апеляційною скаргою ПАТ Банк „Контракт" на рішення господарського суду міста Києва від 16.11.2017 року прийнято до провадження.

У судовому засіданні 18.01.2018 року оголошено перерву у справі до 01.02.2018 року на підставі ст. 216 ГПК України.

Представник позивача за первісним позовом в судому засіданні 01.02.2018 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2017 року скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги ПАТ Банк „Контракт" задовольнити, а у зустрічному позові ПрАТ „Український процесінговий центр" відмовити повністю.

Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 16.11.2017 року - без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

01.02.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Київського апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду міста Києва від 16.11.2017 року - частковому скасуванню, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як встановлено судом, 22.08.2014 року між ПАТ Банк „Контракт" (позивач за первісним позовом, Ліцензіат) та ПрАТ „Український процесінговий центр" (відповідач за первісним позовом, Ліцензіар) укладено Ліцензійний договір № IS/Kontrakt/2014 "Про використання об'єкта інтелектуальної власності "Програмного комплексу системи емісії платіжних карток IS-CARD" та надання послуг технічної підтримки" (надалі - Договір).

Згідно з п. 1.1. Договору Ліцензіар передає Ліцензіату невиключне право (невиключну ліцензію) на використання Програмного комплексу, а Ліцензіат приймає невиключне право (невиключна ліцензія) на використання Програмного комплексу. Пунктом 1.2. ст. 1 Ліцензійного договору передбачено, що Ліцензіар здійснює конфігурування, встановлення та налаштування Програмного комплексу, а Банк приймає роботи від Ліцензіара та сплачує їх вартість на умовах і згідно тарифів, передбачених Договором.

Відповідно до п. 1.3. Договору фактом передачі Ліцензіату невиключного права (невиключної ліцензії) на використання Програмного комплексу є підписання Сторонами акту приймання-передачі невиключного права (невиключної ліцензії) на використання Програмного комплексу.

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що Ліцензіат здійснює першу частину ліцензійного платежу за право на використання Програмного комплексу (платіж роялті) тарифу, який зазначений у Таблиці № 1 Додатку № 1 до Ліцензійного договору, що складає 160 000,00 (сто шістдесят тисяч грн. 00 коп.) гривень, протягом 10 (десяти) робочих днів з дати підписання Ліцензійного договору на підставі рахунку, наданого Ліцензіаром. Ліцензіат здійснює другу частину ліцензійного платежу за право на використання Програмного комплексу (платіж роялті) тарифу, який зазначений у Таблиці № 1 Додатку № 1 до Ліцензійного договору, рівними частинами протягом 11 місяців з 01.09.2014 р. Сума щомісячного платежу складає 53 429,00 (п'ятдесят три тисячі чотириста двадцять дев'ять грн. 00 коп.) гривень. Ліцензіат сплачує рахунки протягом 10 (десяти) робочих днів з дати їх надання Ліцензіаром.

У період з 07.10.2014 року по 04.02.2015 року ПАТ Банк „Контракт" було сплачено на користь ПрАТ „Український процесінговий центр", на підставі виставлених останнім рахунків, грошові кошти на загальну суму 427 145,00 грн.

Первісні позовні вимоги ПАТ Банк „Контракт" про розірвання Договору та повернення сплачених грошових коштів у загальному розмірі 427 145,00 грн. обґрунтовані тим, що послуги/роботи відповідно до умов Договору з боку ПрАТ „Український процесінговий центр" не надані (не виконані), акту (актів) прийому-передачі робіт/послуг/невиключного права на використання Програмного комплексу не оформлено.

При цьому, ПрАТ „Український процесінговий центр" проти задоволення позову заперечує з підстав того, що ним Договір було виконано у повному обсязі, про що свідчать, зокрема, виставлені рахунки та сплата ПАТ Банк „Контракт" на їх підставі грошових коштів на загальну суму 427 145,00 грн. у період з 07.10.2014 року по 04.02.2015 року, а відсутність відповідних Актів надання послуг обумовлюється відмовою від їх підписання з боку ПАТ Банк „Контракт".

Зобов'язанням, згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 626-629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 1108 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензіар), може надати іншій особі (ліцензіату) письмове повноваження, яке надає їй право на використання цього об'єкта в певній обмеженій сфері (ліцензія на використання об'єкта права інтелектуальної власності). Ліцензія на використання об'єкта права інтелектуальної власності може бути оформлена як окремий документ або бути складовою частиною ліцензійного договору. Ліцензія на використання об'єкта права інтелектуальної власності може бути виключною, одиничною, невиключною, а також іншого виду, що не суперечить закону. Невиключна ліцензія не виключає можливості використання ліцензіаром об'єкта права інтелектуальної власності у сфері, що обмежена цією ліцензією, та видачі ним іншим особам ліцензій на використання цього об'єкта у зазначеній сфері.

Згідно зі ст. 1109 цього ж Кодексу, за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону. У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об'єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об'єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об'єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ Банк „Контракт" у період з 07.10.2014 року по 04.02.2015 року отримував від ПрАТ „Український процесінговий центр" рахунки на оплату наданих за Договором послуг та оплачував їх у порядку, встановленому Договором.

Будь-яких заперечень чи зауважень щодо ненадання чи неналежного надання послуг за Договором ПАТ Банк „Контракт" не направляв.

Як зазначає ПрАТ „Український процесінговий центр", ним було виконано Договір у повному обсязі.

Так, 24.11.2014 року, відповідно до п. 1.2. Договору, спеціалістами ПрАТ „Український процесінговий центр" було виконано роботи з базового конфігурування та встановлення "Програмного комплексу системи емісії платіжних карток IS-CARD" на комп'ютерному обладнанні Банку за адресою м. Київ, вул. Возвиженська, 58.

11.12.2014 року для співробітників ПАТ Банк „Контракт" було проведено навчання по системному адмініструванню використання Програмного комплексу.

Факт встановлення Програмного комплексу, а також процесу налаштування Програмного комплексу та навчання співробітників Банку був зафіксований представниками сторін в CRM-системі "UPC JIRA", яка відповідно до пункту 1.5. Додатку №3 Ліцензійного договору, являється офіційним інструментом взаємодії сторін в частині використання Програмного комплексу. Зокрема, коментарі до запиту банку SKON-1 Инсталляция и обучение IS-Card (vl.7.0.0) сформованого у системі "UPC JIRA", свідчать про деталі інсталяції та налаштування Програмного комплексу за участю відповідального співробітника ПАТ Банк „Контракт" - ОСОБА_4.

Крім того, 24.04.2015 року на адресу ПАТ Банк „Контракт" через Державне підприємство спеціального зв'язку були направлені відповідні сертифікати про проходження навчання, про що свідчить реєстр відправлень №037 від 24.04.2015.

Крім того, як встановлено судом, у якості доказів про встановлення, базове конфігурування, налаштування Програмного комплексу, до матеріалів справи долучено заяву ОСОБА_4, яка підтвердила факт встановлення (інсталяції) у 2014 році Програмного комплексу на обладнанні ПАТ Банк „Контракт" та належну працездатність такого Програмного комплексу. У справі міститься також аналогічна за змістом заява про підтвердження факту встановлення (інсталяції) у 2014 році Програмного комплексу на обладнанні ПАТ Банк „Контракт" за підписом ОСОБА_5, який у листопаді-грудні 2014 року займав посаду Директора Департаменту розвитку систем карткової емісії ПАТ Банк „Контракт".

Як наслідок встановлення Програмного комплексу, відповідно до пункту 1.3. Договору, Таблиць №1 та №2 Додатку №1 до Ліцензійного договору, уповноваженими представниками ПрАТ „Український процесінговий центр" були підписані, завірені печаткою та надіслані до ПАТ Банк „Контракт" Акт №1957 від 24.11.2014 року про надання послуг з базового конфігурування та встановлення Програмного комплексу на загальну суму 6 644,40 грн. та Акт № 1956 від 24.11.2014 року про надання права на використання Програмного комплексу з вказаною ціною Ліцензії Програмного комплексу, яка становить 747 719, 00 грн.

Відповідно до п. 2.1.1.8. Договору, після завершення встановлення Програмного комплексу та завершення демонстрації працездатності Програмного комплексу Ліцензіар надає Керівнику робіт Ліцензіата 3 (три) екземпляри акту виконаних робіт по конфігуруванню та встановленню Програмного комплексу і рахунок на оплату таких робіт. Представник Ліцензіата спільно із Керівником робіт на Визначеній ділянці, зобов'язуються завізувати (підписати та засвідчити печаткою) один екземпляр такого акту, як факт того, що дійсно відбулося встановлення Програмного комплексу на обладнанні Ліцензіата, згідно функціонального опису (Додаток №4 до Договору)

За умовами п. 3.2. Договору, акти прийому-передачі виконаних робіт/наданих послуг Ліцензіат зобов'язується підписати протягом 10 (десяти) банківських днів з дати їхнього надання Ліцензіаром Ліцензіату. Якщо протягом 10 (десяти) банківських днів з дати надання Акту прийому-передачі наданих послуг/виконаних робіт з боку Ліцензіата не було пред'явлено претензій у письмовому вигляді, роботи та послуги по Договору вважаються виконаними і прийнятими Ліцензіатом.

Як зазначає ПрАТ „Український процесінговий центр", вказані вище Акти були неодноразово передані Банку як особисто 24.11.2014 року, так і в подальшому, повторно декілька разів відправлялись поштовими відправленнями та кур'єрською службою доставки кореспонденції.

До матеріалів справи надано докази направлення на адресу Банку актів надання послуг та сертифікатів (реєстри відправлень №№037, 034 та квитанції №6149 від 24.04.2015 року, №5915 від 14.04.2015 року та відповідні описи вкладень).

Проте, від ПАТ Банк „Контракт" підписані примірники Актів чи жодні претензії щодо якості чи кількості отриманих робіт та послуг, до ПрАТ „Український процесінговий центр" не надходили.

Посилання скаржника на те, що в даних реєстрах відправлення та описах вкладення невірно зазначено назву позивача за первісним позовом, тобто без зазначення організаційно-правової форми, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки не підтверджують неможливість отримати позивачем відповідні документи, які були направлені на юридичну адресу Банку за адресою м. Київ, вул. Возвиженська, 58.

Твердження позивача, що ним було направлено претензію щодо виконання відповідачем умов договору листом від 26.01.2017 року, судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки вказаний лист за своєю суттю є вимогою про повернення сплачених коштів у сумі 427 145,00 грн.

Таким чином, документально підтверджується, що ПрАТ „Український процесінговий центр" виконувало умови Договору належним чином, неодноразово направляло ПАТ Банк „Контракт" Акти наданих послуг, які не були підписані останнім.

Будь-яких доказів на підтвердження наявності у Банка зауважень щодо виконання Договору, якості чи обсягів наданих послуг до матеріалів справи не надано та позивачем за первісним позовом не доведено.

Натомість, матеріалами справи підтверджується, що Банк у період з 07.10.2014 року по 04.02.2015 року, тобто в період до дати встановлення Програмного комплексу (24.11.2014 року), так і протягом трьох місяців від дати такого встановлення, отримував від ПрАТ „Український процесінговий центр" рахунки на оплату наданих за Договором послуг та оплачував їх у порядку, встановленому Договором, про що свідчить виписка по особовому рахунку ПАТ Банк „Контракт" та відповідно не заперечується сторонами.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що всі доводи ПАТ Банк „Контракт" щодо невиконання з боку ПрАТ „Український процесінговий центр" умов Договору не відповідають фактичним обставинам даної справи та спростовуються наявними доказами.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що первісні вимоги про розірвання Договору та повернення сплачених Банком грошових коштів у розмірі 427 145,00 грн. є безпідставними, необґрунтованими і недоведеними, не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наданими ПрАТ „Український процесінговий центр" доказами, а відтак Господарським судом міста Києва правомірного відмовлено у задоволенні вимог первісного позову у повному обсязі.

Щодо зустрічного позову, то як було встановлено вище, пунктом 3.3. Договору передбачено, що Ліцензіат здійснює першу частину ліцензійного платежу за право на використання Програмного комплексу (платіж роялті) тарифу, який зазначений у Таблиці № 1 Додатку № 1 до Ліцензійного договору, що складає 160 000,00 (сто шістдесят тисяч грн. 00 коп.) гривень, протягом 10 (десяти) робочих днів з дати підписання Ліцензійного договору на підставі рахунку, наданого Ліцензіаром. Ліцензіат здійснює другу частину ліцензійного платежу за право на використання Програмного комплексу (платіж роялті) тарифу, який зазначений у Таблиці № 1 Додатку № 1 до Ліцензійного договору, рівними частинами протягом 11 місяців з 01.09.2014 р. Сума щомісячного платежу складає 53 429,00 (п'ятдесят три тисячі чотириста двадцять дев'ять грн. 00 коп.) гривень. Ліцензіат сплачує рахунки протягом 10 (десяти) робочих днів з дати їх надання Ліцензіаром.

Судом першої інстанції вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ПрАТ „Український процесінговий центр" були надані послуги Банку на загальну суму 754 363,40 грн. У той же час, отримані послуги з боку ПАТ Банк „Контракт" були оплачені частково, на загальну суму 427 145,00 грн., тобто несплаченою залишається вартість наданих послуг у загальному розмірі 327 218,40 грн.

Таким чином, оскільки у матеріалах справи відсутні докази сплати ПАТ Банк „Контракт" залишку вартості отриманих за Договором послуг у розмірі 327 218,40 грн., як і докази невиконання чи неповного виконання Договору з боку ПрАТ „Український процесінговий центр", суд першої інстанції дійшов висновку про те, що зустрічні позовні вимоги про стягнення вказаної заборгованості підлягають задоволенню.

Разом з тим, задовольняючи зустрічні позовні вимоги в зазначеній частині та стягуючи з ПАТ Банк „Контракт" залишок вартості отриманих за Договором послуг у розмірі 327 218,40 грн., місцевим судом не враховано обставини перебування останнього у процедурі ліквідації, на що посилався позивач за первісним позовом у позовній заяві.

Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються, зокрема, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ст. 44 названого Закону, Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Статтею 45 Закону передбачено, що Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Згідно ст. 48 Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку, зокрема, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів

Так, матеріалами справи підтверджується, що відповідно до постанови Правління національного банку України № 876 від 10.12.2015 року «Про відкликання банківської ліценції та ліквідацію» Публічного акціонерного товариства Банк „Контракт" та рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 220 від 10.12.2015 року «Про початок процедури ліквідації» ПАТ Банк „Контракт" та делегування повноважень ліквідатора банку» (зі змінами) з 11.12.2015 року розпочато ліквідацію позивача за первісним позовом. Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ Банк „Контракт" згідно з даним рішення виконавчої дирекції Фонду призначено Шкурка В.М., який відповідно до Закону виконує повноваження органів управління банку з 11.12.2015 року до 10.12.2017 року.

Згідно відомостей, які містяться на веб-сторінці Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в мережі Інтернет, роздруківку якої долучено судом до матеріалів справи, інформацію про відкликання банківської ліцензії ліквідацію банку, призначення уповноваженої особи Фонду та відшкодування коштів вкладникам ПАТ Банк „Контракт" опубліковано в газеті «Голос України» від 12.12.2015 року № 235 (6239).

Як було зазначено вище, банк мав повністю розрахуватись за надані відповідачем за первісним позовом послуги у липні 2015 року, тобто заборгованість банку щодо сплати решти вартості послуг у загальному розмірі 327 218,40 грн. виникла до віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури його ліквідації.

Таким чином, ПрАТ „Український процесінговий центр", як кредитор банку, мав право звернутись до Фонду з кредиторськими вимогами протягом 30 днів починаючи з 12.12.2015 року.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів звернення кредитора до банку з відповідними вимогами, а ПрАТ „Український процесінговий центр", в свою чергу, у відзиві на апеляційну скаргу зазначив та у судовому засіданні суду апеляційної інстанції від 18.01.2018 року підтвердив, що заяву з вимогами до ПАТ Банк „Контракт" не подавало.

Статтею 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Таким чином, оскільки ПрАТ „Український процесінговий центр" не звернувся до банку у встановлений законом строк про визнання його кредиторських вимог, то вказані вимоги вважаються погашеними, відтак колегія суддів дійшла висновку про безпідставність задоволення зустрічної позовної заяви про стягнення 327 218,40 грн. недоплачених грошових коштів відповідно до умов договору, з огляду на що рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову позивачу за зустрічним позовом у цій частині.

При цьому, вимоги зустрічного позову про зобов'язання Банку підписати Акти наданих послуг за Договором не відповідають способам захисту прав, встановленим ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, відтак правомірно залишені судом першої інстанції без задоволення.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку із частковим задоволенням апеляційної скарги позивача за первісним позовом, судовий збір за її подання в розмірі 5 399,11 грн. покладається на відповідача за первісним позовом.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Банк „Контракт" на рішення господарського суду міста Києва від 16.11.2017 року у справі № 910/14459/17 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 16.11.2017 року у справі № 910/14459/17 скасувати в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства Банк „Контракт" на користь Приватного акціонерного товариства „Український процесінговий центр" 327 218,40 грн. заборгованості та 4 808,61 грн. судового збору.

3. Прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні зустрічної позовної заяви відмовити.

4. В іншій частині рішення господарського суду міста Києва від 16.11.2017 року у справі № 910/14459/17 залишити без змін.

5. Стягнути з Приватного акціонерного товариства „Український процесінговий центр" (04073, м. Київ, пр. Московський, будинок 9, корпус 5-А, А/С 65; ) на користь Публічного акціонерного товариства Банк „Контракт" (04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, буд. 58; ) 5 399,11 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Доручити господарському суду міста Києва видати наказ.

7. Копію постанови суду надіслати сторонам.

8. Справу № 910/14459/17 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 02.02.2018 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді В.О. Пантелієнко

А.А. Верховець