ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2018 р. Справа № Б-50/112-09

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Крестьянінов О.О.

при секретарі Марченко В.О.

за участю представників:

ліквідатор - Оніщенко К.С., свідоцтво №357 від 27.02.2013

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_2, м. Харків (вх.№3745Х/2-8)

на ухвалу господарського суду Харківської області від 30.06.2017 у справі №Б-50/112-09 (ухвалу оголошено 30.06.2017, суддя Міньковський С.В.)

за заявою Фізичної особи-підприємця Чупрія Ярослава Володимировича, м.Харків,

про банкрутство, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.06.2017 заяву ліквідатора ФОП Чупрія Я.В. - задоволено. Скасовано всі арешти та заборони щодо двокімнатної квартири АДРЕСА_1, зокрема, номер запису про обтяження: 17464436, номер запису про обтяження: 15486776, номер запису про іпотеку: 15486853, номер запису про іпотеку: 15486836.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції послався на приписи ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"(в редакції до 19.01.2013), якими встановлено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. При цьому, зняття заборон та арештів з майна боржника, в порядку статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є безумовним і стосується будь-яких органів і посадових осіб. Судом встановлено, що ТОВ "Фабулос" є переможцем аукціону з продажу майна боржника - двокімнатної квартири АДРЕСА_1, що відбувся 21.06.2017. Водночас, як встановлено судом, майно боржника, що було предметом продажу на аукціоні, має обтяження, запис про які внесено до Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. За таких обставин, з метою реалізації ТОВ "Фабулос" права власності на куплене на аукціоні від 21.06.2017 нерухоме майно, керуючись ч. 1 ст. 23 Закону про банкрутство, а також з метою задоволення вимог заставного кредитора ТОВ "Кей-Колект" у ліквідаційній процедурі, суд дійшов висновку про задоволення заяви ліквідатора ФОП Чупрія Я.В. та скасування всіх арештів щодо двокімнатної квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 з ухвалою місцевого господарського суду не погодилась та звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу господарського суду Харківської області від 30.06.2017 у справі №Б-50/112-09 змінити та скасувати скасування арешту та заборони вчиняти будь-які нотаріальні дії з нерухомим майном щодо двокімнатної квартири АДРЕСА_1 (номер запису про обтяження:17464436) та відмовити в цій частині заяви ліквідатора ФОП Чупрій Я.В.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 ґрунтуються на тому, що ухвалою суду першої інстанції від 30.06.2017, без виклику сторін, було задоволено заяву ліквідатора Чупрія Я.В. - Оніщенко К.С. та скасовано всі арешти та заборони щодо двокімнатної квартири АДРЕСА_1, зокрема, номер запису про обтяження: 17464436, номер запису про обтяження: 15486776, номер запису про іпотеку: 15486853, номер запису про іпотеку: 15486836.

Скасування арештів щодо запису обтяження 17464436, судом мотивовано не було. Копія ухвали отримана скаржником 19.10.2017.

Скаржник вважає про наявність підстав для зміни оскаржуваної ухвали, посилаючись на той факт, що 04.11.2016, Фрунзенським районним судом м. Харкова по цивільній справі №645/747/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Чупрій Я.В,, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання добросовісним набувачем, залишення у власності майна та зняття з майна всіх обмежень права власності, був накладений арешт на належну Чупрію Я.В. квартиру АДРЕСА_1 із забороною перереєстрації права власності, відчуження. Передачі в заставу, обміну зазначеного майна, реєстрації в ньому третіх осіб, реєстрації і перереєстрації будь-яких речових прав на це майно. Вказана ухвала про накладення арешту була направлена до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, обтяження належним чином зареєстровано 16.11.2016, номер запису про обтяження 17464436. На час постановлення оскаржуваної ухвали суду та на теперішній час розгляд цивільної справи триває.

Посилаючись на приписи ст. 1, ст. 12 ГПК (в редакції що діяла на час звернення з апеляційною скаргою), ч. 1 ст. 5 та п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», скаржник вважає, що скасувавши арешт щодо спірної квартири (номер запису про обтяження 17464436), який був накладений Фрунзенським районним судом м. Харкова при розгляді цивільної справ, суд першої інстанції вийшов за межі своєї компетенції, чим порушив норми процесуального права.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 11.12.2017 поновлено ОСОБА_2 строк на звернення з апеляційною скаргою, апеляційну скаргу прийнято до провадження, призначено її розгляд на 21.12.2017. Запропоновано ліквідатору та учасникам провадження у справі надати суду апеляційної інстанції та іншій стороні по справі, відзив на апеляційну скаргу з посиланням на відповідні норми чинного законодавства в обґрунтування своєї позиції по справі та докази на підтвердження своїх заперечень.

21.12.2017 ліквідатором ФОП Чупрій Я.В. надано відзив на апеляційну скаргу в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 та залишити ухвалу господарського суду Харківської області від 30.06.2017 у справі №Б-50/112-09 без змін. Ліквідатор зазначає, що виходячи зі змісту ст. ст. 22,23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", постанова про визнання боржника банкрутом набирає законної сили з дня її прийняття, а відповідно, з моменту відкриття щодо боржника ліквідаційної процедури, всі без винятку обтяження його активів підлягають скасуванню, що пов'язано з тим, що у процедурі ліквідації задоволення вимог кредиторів відбувається за рахунок коштів, отриманих від здійсненої у встановленому порядку реалізації майна банкрута і це майно має бути вільним від обтяжень. При цьому, зняття заборон та арештів з майна боржника, в порядку статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є безумовним і стосується будь-яких органів і посадових осіб. За таких обставин, звільнення активів боржника з-під заборон та арештів на період процедури банкрутства та, як наслідок, виключення активів боржника з державного реєстру обтяжень майна, не суперечить приписам законодавства.

Крім того, наголошує, що з 19.01.2013 року майнові спори про витребування майна до ліквідаційної маси та пов'язані з цим вимоги розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство, незалежно від того, що до боржника можуть застосовуватися окремі положення матеріального та процесуального права, визначені Законом про банкрутство в редакції, яка існувала до набрання чинності Законом України №4212-УІ від 22.12.2011 року з 19.01.2013 року та в силу пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону про банкрутство продовжує застосовуватися до окремих боржників.

В судовому засіданні 21.12.2017 оголошено перерву до 01.02.2018, учасникам справи визначено строк для подання мотивованих пояснень щодо своєї правової позиції в даній справі, доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, а також заяв і клопотань, пов'язаних з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин раніше (за наявності таких заяв чи клопотань та обґрунтування поважності причин) - по 12.01.2018р. включно.

В судове засідання 01.02.2018 з'явився ліквідатор, інші учасники провадження у справі не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, що оскаржується та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 269 ГПК України, заслухавши в судовому засіданні ліквідатора Оніщенко К.С., перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.07.2009 порушено провадження у справі №Б-50/112-09 про банкрутство фізичної особи-підприємця Чупрія Ярослава Володимировича відповідно до статей 47 - 49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України №2343-ХІІ, до внесення змін Законом України №4212-VІ від 22.12.2011 року) (далі - Закон про банкрутство) (том 1, а.с. 1 - 2).

Постановою господарського суду Харківської області від 12.10.2009 ФОП Чупрій Я.А. визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Бережного О.І. (том 1, а.с. 175 - 179, том 2, а.с. 84 - 85, том 3, а.с. 80 - 81).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.02.2013 року, залишеною без змін апеляційним судом, усунено арбітражного керуючого Бережного О.І. від виконання обов'язків ліквідатора банкрута, призначено ліквідатором у справі арбітражного керуючого Івлєву Н.А., повноваження якої припинено ухвалою суду від 22.04.2014, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Онищенка К.С. (том 4, а.с. 153 - 156, том 5, а.с. 46 - 53, том 8, а.с. 45 - 47).

З матеріалів справи вбачається, що під час здійснення ліквідаційних заходів було встановлено, що банкруту на підставі договору купівлі-продажу від 27.08.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Харченко І.А. за реєстром №4173 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за №2305509, належить квартира двокімнатна АДРЕСА_1.

Зазначену квартиру за договором іпотеки нерухомого майна від 27.08.2007 року боржник передав в іпотеку АКІБ "УкрСиббанк", у зв'язку з чим банком, як заставним кредитором, заявлено до боржника вимоги на суму 530 107, 71 грн., які ліквідатором визнано в повному обсязі та включено до реєстру вимог кредиторів; Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.12.2015 ПАТ УкрСиббанк" замінено його правонаступником ТОВ "Кей-Колект" (том 10, а.с. 87 - 88).

За даними звіту попереднього ліквідатора Бережного О.І. від 26.02.2013 року, належне боржнику на праві власності майно, в тому числі квартира двокімнатна АДРЕСА_1, включено до складу ліквідаційної маси та реалізовано на аукціоні від 09.12.2011 року, проведеному Товарною біржею "Всеукраїнський торгівельний центр"; переможцем аукціону визнано громадянку ОСОБА_4, яка придбала спірну квартиру за ціною 69 400 грн., про що складено протокол №2 проведення аукціону від 09.12.2011 року.

На підставі протоколу №2 проведення аукціону від 09.12.2011 року та договору купівлі-продажу від 13.12.2011 року, укладеного з переможцем аукціону, за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на зазначену квартиру.

В подальшому, громадянка ОСОБА_4 відчужила придбану з аукціону від 09.12.2011 року квартиру на користь громадянки ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 28.12.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №3681 та посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Салигою Н.А. (том 10, а.с. 126 - 127, 133 - 136).

Станом на 20.11.2015 року власником квартири двокімнатної АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 (том 10, а.с. 116 - 117).

Ухвалою місцевого господарського суду від 16.10.2013 у зв'язку з порушенням порядку реалізації спірної квартири в ліквідаційній процедурі банкрута, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 13.12.2011 року між арбітражним керуючим Бережним О.І., який на дату укладення даного договору виконував обов'язки ліквідатора банкрута, та громадянкою ОСОБА_4 (том 6, а.с. 198 - 201).

28.01.2016 ліквідатор Онищенко К.С. звернувся до господарського суду Харківської області із заявою про витребування майна банкрута, в якій ліквідатор просив заборонити ОСОБА_2 відчужувати у будь-який спосіб квартиру двокімнатну, загальною площею 51,6 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1; витребувати квартиру двокімнатну, загальною площею 51,6 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 з володіння ОСОБА_2 та передати її ліквідатору фізичної особи-підприємця Чупрія Я.М. - Онищенку К.С.; скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на квартиру двокімнатну, загальною площею 51,6 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1; відновити за Чупрієм Я.М. реєстрацію права власності на квартиру двокімнатну, загальною площею 51,6 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати Відділ з питань державної реєстрації Харківського міського управління юстиції провести всі необхідні дії щодо відновлення реєстрації за Чупрієм Я.В. права власності на спірну квартиру (вх. №2723) (том 10, а.с. 99 - 117).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.02.2016 року заборонено громадянці ОСОБА_2 відчужувати у будь-який спосіб квартиру двокімнатну, загальною площею 51,6 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1; ухвалами суду від 22.02.2016 та від 17.03.2016 залучено до участі у розгляді заяви ліквідатора громадянку ОСОБА_2, як фактичного власника спірної квартири, та громадянку ОСОБА_4, як набувача спірної квартири з аукціону в ліквідаційній процедурі банкрута, результати якого визнано судом недійсними (том 10, а.с. 95 - 98, 156 - 157, 182 - 183).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.04.2016 року заяву ліквідатора фізичної особи-підприємця Чупрія Я.В. (вх. №2723 від 28.01.2016 року) про витребування майна банкрута задоволено частково; ухвалено:

- витребувати квартиру двокімнатну АДРЕСА_1 з володіння ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) та передати ліквідатору фізичної особи-підприємця Чупрія Я.В. - Онищенку К.С.;

- скасовано державну реєстрацію за попереднім власником ОСОБА_2 на квартиру двокімнатну, загальною площею 51,6 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1; у задоволенні решти вимог відмовлено;

- скасовано заборону на відчуження у будь-який спосіб квартири двокімнатної, загальною площею 51,6 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що була накладена ухвалою господарського суду від 02.02.2016 року (том 10, а.с. 188 - 195).

Не погоджуючись з прийнятою місцевим господарським судом ухвалою від 19.04.2016 року, громадянка ОСОБА_2 (далі - скаржниця), як набувач спірного нерухомого майна за договором купівлі-продажу квартири від 28.12.2011 року, укладеним з громадянкою ОСОБА_4, яка придбала спірну квартиру в ліквідаційній процедурі банкрута з аукціону, результати якого визнано недійсними ухвалою суду від 16.01.2013 року, звернулася до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу як таку, що прийнята з порушенням положень цивільного законодавства щодо захисту права власності шляхом витребування майна від добросовісного набувача, вимог господарського процесуального закону щодо розгляду спорів про витребування майна боржника з чужого незаконного володіння в окремому позовному провадженні, та відмовити у задоволенні заяви ліквідатора банкрута про витребування спірної квартири з володіння ОСОБА_2

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.08.2016, залишеною без змін постановою суду касаційної інстанції від 01.11.2016, апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 19.04.2016 року у даній справі - без змін (том 10-а, а.с. 102 - 108).

В подальшому ліквідатором Оніщенко К.С. було організовано проведення аукціону майна боржника - квартири двокімнатної, загальною площею 51,6 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

21.06.2017 Товарною біржею "Авераж-Харків" було проведено аукціон з продажу майна боржника.

Результати аукціону оформлені протоколами про проведення аукціону № 1 від 21.06.2017. (а.с. 129 т. 12)

Переможцем Аукціон 21.06.2017 визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Фабулос", яке запропонувало за об'єкт продажу виставлений на аукціон: двокімнатна квартира АДРЕСА_1, найвищу ціну за умовами аукціону 47 843, 90 грн.

22.06.2017 між ліквідатором Оніщенко К.С. та ТОВ "Фабулос" було укладено Акт про передання права власності на нерухоме майно у відповдіності до якого, продавець ФОП Чупрій Я.А. в особі ліквідатора Оніщенко К.С. (продавець) передав, а ТОВ "Фабулос" (покупець) в особі представника Виборнова Р.В. прийняв нерухоме майно, що є предметом купівлі на аукціоні згідно з протоколом про проведення аукціону ТБ "Авераж-Харків" від 21.06.2017 №1, а саме: двокімнатна квартира АДРЕСА_1.

23.06.2017, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мангушевою О.С. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій та відмовлено ТОВ "Фабулос" в посвідчені договору купівлі-продажу нерухомого майна у зв'язку із тим, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, наявна заборона відчуження нерухомого майна №15486776 від 09.07.2012 та арешт на нерухоме майно №17464436 від 16.11.2016 року.

В матеріалах справи міститься інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 23.06.2017 (а.с. 138 т. 12) з якої вбачається, що підставою виникнення обтяження, а саме, арешт нерухомого майна, на квартиру АДРЕСА_1 є ухвала суду, серія та номер: 645/747/16-ц, виданий 04.11.2016, видавник та обтяжувач - Фрунзенський районний суд м. Харкова.

26.06.2017 ліквідатор Оніщенко К.С. звернувся до господарського суду Харківської області із заявою в якій просив суд скасувати всі арешти та заборони вчиняти будь-які нотаріальні дії з нерухомим майном щодо двокімнатної квартири АДРЕСА_1, в тому числі:

- арешт та заборону вчиняти будь-які нотаріальні дії із зазначеним майном відповідно до ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.11.2016 по справі №645/747/16-ц- номер запису про обтяження 17464436;

- Обтяження забороною на нерухоме майно ПАТ «УкрСиббанк» (номер запису про обтяження: 15486776);

- Іпотеку ТОВ «Кей-Колект» (номер запису про іпотеку: 15486853);

- Іпотеку ПАТ «УкрСиббанк» (номер запису про іпотеку: 15486836) (а.с. 125 т. 12).

Задоволення судом першої інстанції заяви ліквідатора Оніщенко К.С. від 26.06.2017 стало підставою звернення ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 4-1 ГПК України (в редакції що діяла на момент прийняття оскаржуваної ухвали від 30.06.2017), провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пунктом 11 Розділу X Прикінцеві та Перехідні положення Закону про банкрутство (в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011 року) передбачено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону про банкрутство в редакції Закону України №2343-ХІІ, до внесення змін Законом України №4212-VІ від 22.12.2011 року, який набрав чинності 19.01.2013 року, з огляду на те, що ліквідаційну процедуру щодо ФОП Чупрія Я.В. у даній справі введено постановою місцевого господарського суду від 12.10.2009 року.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013 року, ліквідатор з дня свого призначення вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Відповідно до приписів ст.ст. 25-31, 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до 19.01.2013 р. усі види майнових активів банкрута включаються до складу ліквідаційної маси та підлягають реалізації з метою задоволення вимог кредиторів, майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

Колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.92 р. № 2343-XII з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

За таких обставин, звільнення активів боржника з-під заборон та арештів на період процедури банкрутства та, як наслідок, виключення активів боржника з державного реєстру обтяжень рухомого майна, не суперечить приписам законодавства.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, у лютому 2016 року, ОСОБА_2, як особа, яка вважала, що її право як власника на володіння квартирою АДРЕСА_1 є порушеним та оспорюваним, звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова із позовом до Чупрій Я.В., ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус ХМНО Салига Н.А., арбітражний керуючий - ліквідатор ФО-П Чупрій Я.В. - Оніщенко К.С., Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання добросовісним набувачем, залишення у власності майна та зняття з майна всіх обмежень права власності.

Зокрема, свої вимоги обґрунтовувала тим, що квартира АДРЕСА_1 була набута нею згідно договору купівлі-продажу квартири від 28 грудня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Салигою Н.А., ОСОБА_4 , як продавець, передала їй у власність спірну квартиру, за що вона сплатила ОСОБА_4 5 327 100,00 грн. Нотаріус посвідчила, що під забороною (арештом) згідно з Витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 28 грудня 2011 року вказана квартира не перебуває. Згідно з Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 28 грудня 2011 року квартира у податковій заставі не перебуває. 29 грудня 2011 року вона зареєструвала право власності на цю квартиру в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». Вищевказана квартира належала продавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири посвідченого приватним нотаріусом. 08.02. 2016 позивач отримала лист, в якому містилась ухвала Господарського суду Харківської області від 2.02.2016 року, згідно з якою договір купівлі-продажу спірної квартири з аукціону Торгової біржі по якому ОСОБА_4 купила квартиру, визнаний недійсним відповідно до ухвали Господарського суду Харківської області від 16.10.2013 по справі про банкрутство ФОП Чупрія Я.В. , тому що квартира знаходилася з 2007 року по теперішній час під іпотекою та ФОП Чупрій Я.В. не мав права без погодження з іпотекодержателем ТОВ «УкрСиббанк» продавати це майно з аукціонних торгів. Ухвалою Господарського суду від 19 квітня 2016 року спірна квартира витребувана з її володіння та передана ліквідатору ФОП Чупрія Я.В. - Онищенко К.С. та скасована державна реєстрація за нею як попереднім власником на цю квартиру.

За таких обставин, ОСОБА_2 просила суд визнати її добросовісним набувачем спірного майна - квартири АДРЕСА_1.

Також, матеріали справи свідчать, що у листопаді 2016 року, ОСОБА_2 звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова із заявою про забезпечення позову по цивільній справі №645/747/16-ц. За результатом розгляду заяви, Фрунзенським районним судом м. Харкова по справі №645/747/16-ц в порядку статей 151-153 ЦПК України винесено ухвалу від 04.11.2016, якою накладено арешт на належну Чупрію Я.В. на праві власності квартиру АДРЕСА_1, заборонивши перереєстрацію права власності, відчуження, передачу в заставу, обмін зазначеного майна, реєстрацію в ньому третіх осіб, реєстрацію і перереєстрацію будь-яких речових прав на це майно.

Зазначено про направлення копії вказаної ухвали для виконання до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

Зазначено, що ухвала підлягає негайному виконанню.

Також роз'яснено, що ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

На підставі цієї ухвали, до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна було внесено відповідний реєстраційний запис №17464436 від 16.11.2016 року. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ліквідатор Оніщенко К.С., будучи учасником цивільної справи №645/747/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Чупрій Я.В., ОСОБА_4, ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус ХМНО Салига Н.А., арбітражний керуючий - ліквідатор ФО-П Чупрій Я.В. - Оніщенко К.С., ТОВ «Кей-Колект» про визнання добросовісним набувачем, залишення у власності майна та зняття з майна всіх обмежень права власності та будучи обізнаним про накладення ухвалою суду від 04.11.2016 арешту на спірне майно, не був позбавлений права на оскарження ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова про забезпечення позову у вказаній цивільній справі, про що також повідомлявся судом.

Водночас, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що ліквідатором вживались заходи по оскарженню ухвали районного суду від 04.11.2016 року.

В той же час, ліквідатор ФОП Чупрія Я.В. 26.06.2017 звернувся до господарського суду із заявою в межах справи банкрутство та просив скасувати арешт, який накладено рішенням іншого суду в межах цивільної справи, розгляд якої триває.

Колегія суддів враховує, що відповідно до положень ч. 1 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.92 р. № 2343-XII з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

За таких обставин, звільнення активів боржника з-під заборон та арештів на період процедури банкрутства та, як наслідок, виключення активів боржника з державного реєстру обтяжень рухомого майна, не суперечить приписам законодавства.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України (в редакції що діяла на момент прийняття оскаржуваної ухвали господарського суду від 30.06.2017), господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому, нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено скасування арештів, накладених в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, оскільки скасування арешту майна, яке застосовано в межах цивільного провадження здійснюється відповідно до порядку визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Так, у п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України N 8 від 13.06.2007 зазначено, що відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що …право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу- у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов'язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід'ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Так, відповідно до ст.151 ЦПК України (в редакції до 15.12.2017), суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

За приписами ч.ч. 3, 5, 6 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу; питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Крім того, ухвала про забезпечення позову, а також про його скасування за приписами ст. 293 ЦПК України, може бути оскаржена окремо від рішення суду в апеляційному порядку.

Отже, Цивільним процесуальним кодексом України встановлено чіткий порядок розгляду питання щодо скасування арештів, накладених в межах цивільної справи суддею.

Разом з тим, як пояснив в суді апеляційної інстанції ліквідатор ФОП Чупрій Я.В. - Оніщенко К.С. з апеляційною скаргою на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.11.2016 по справі №645/747/16-ц, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, а також із заявою про скасування заходів забезпечення позову, накладених вказаною ухвалою, він в порядку, визначеному ЦПК України не звертався.

В зв'язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування господарським судом арешту, накладеного на майно боржника в межах цивільної справи, розгляд якої тривав на час винесення оскаржуваної ухвали.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що ухвалою Фрунзенського районного суду Харківської області від 25.07.2017 по цивільній справі №645/747/16-ц провадження у справі за позовом ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Чупрій Я.В., ОСОБА_4, ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус ХМНО Салига Н.А., арбітражний керуючий - ліквідатор ФО-П Чупрій Я.В. - Оніщенко К.С., ТОВ «Кей-Колект» про визнання добросовісним набувачем, про визнання права власності було закрито на підставі п. 1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Водночас, ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 28.09.2017 у цивільній справі №645/747/16-ц задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 та скасовано ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.07.2017. Справу направлено до районного суду для продовження розгляду по суті.

Зокрема, суд апеляційної інстанції зазначив, що доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 ніякого відношення до банкрутства ФОП Чупрія Я.В. не має, майнових вимог до ФОП Чупрія Я.В., його ліквідатора та інших осіб вона не заявляла, правочинів з боржником не укладала, крім цього з позовом, щодо визнання договору іпотеки або договору купівлі-продажу недійсним не зверталась, а тому суд першої інстанції помилково постановив оскаржувану ухвалу

Пославшись на результати апеляційного перегляду Харківським апеляційним господарським судом від 08.08.2016 ухвали господарського суду Харківської області від 19.04.2016, якою було задоволено заяву ліквідатора ФОП Чупрій Я.В., витребувано та передано квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1, з володіння ОСОБА_2 , скасовано державну реєстрацію за попереднім власником ОСОБА_2 та скасовано заборону на відчуження у будь-який спосіб вказаної квартири, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач ОСОБА_2 не ставить питання щодо визнання правочинів недійсними, а тому, правовідносини, стосовно яких вирішується спір, повинні розглядатися в порядку ЦПК України, оскільки, не стосуються питання недійсності правочину.

13.11.2017 Фрунзенським районним судом м. Харкова винесено ухвалу, якою цивільну справу №645/747/16-ц прийнято до провадження та призначено до розгляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасних висновків про задоволення клопотання ліквідатора від 26.06.2017 про скасування арештів та заборону вчиняти будь-які нотаріальні дії з нерухомим майном - квартири АДРЕСА_1, які накладені відповідно до ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.11.2016 по справі №645/747/16-ц- номер запису про обтяження 17464436, розгляд якої тривав на час винесення оскаржуваної ухвали і триває на даний час.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України (в редакції з 15.12.2017) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 8 ст. 20 ГПК України (в редакції з 15.12.2017) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.11.2016 по справі №Б-50/112-09 за заявою Фізичної особи-підприємця Чупрія Я.В. про банкрутство залишено без змін касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 08.08.2016 та ухвалу господарського суду Харківської області від 19.04.2016 у справі №Б-50/112-09 залишено без змін. При цьому, Вищий господарський суд погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про витребування спірної квартири з володіння ОСОБА_2 та її передання ліквідатору банкрута Онищенку К.С., а також скасування державної реєстрації прав на спірну квартиру за попереднім власником ОСОБА_2 з огляду на встановлені обставини її вибуття з володіння власника-банкрута з аукціону, результати якого визнано судом недійсними, та відчуження спірного нерухомого майна переможцем аукціону на користь третьої особи за цивільно-правовим договором, що є підставою для захисту власником своїх прав шляхом пред'явлення вимоги про витребування спірного майна від добросовісного набувача на підставі статті 388 ЦК України.

У відповідності до Аналізу Верховного суду України застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, добросовісним набувачем є особа, яка не знала і не могла знати про те, що майно придбане в особи, яка не мала права його відчужувати.

Недобросовісний набувач, навпаки, на момент здійснення угоди про відчуження спірного майна знав або міг знати, що річ відчужується особою, якій вона не належить і який на її відчуження не має права.

Від недобросовісного набувача майно може бути витребувано в будь-якому випадку. Від добросовісного - лише в передбачених законом випадках (ст. 388 ЦК), а саме: у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі інших шляхом; у всіх випадках добросовісного заволодіння річчю на підставі безвідплатного договору з особою, яка не мала права на її відчуження.

У разі відчуження майна за відплатним договором відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК власник має право витребувати це майно від добросовісного набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі (пункти 1-3 зазначеної норми). Наявність у діях власника майна волі на передачу цього майна виключає можливість його витребування від добросовісного набувача.

При цьому, добросовісність набуття - це не предмет позову, а одна з обставин, що має значення для справи, яка підлягає доказуванню. У зв'язку з цим не підлягають розгляду позовні вимоги про визнання набувача майна добросовісним, оскільки відповідно до ст. 338 ЦК питання добросовісності набуття майна є одним із фактів, що має значення для вирішення справи і встановлюється судом відповідно до ст. 214 ЦПК (про це зазначено в рішенні Верховного Суду України від 19 січня 2011 р. у справі № 6-13839св10). Такі заяви не підлягають розгляду на підставі ч. 6 ст. 235 ЦПК.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції передчасно задоволено клопотання ліквідатора від 26.06.2017 про скасування арештів та заборону вчиняти будь-які нотаріальні дії з нерухомим майном - квартири АДРЕСА_1, які накладені відповідно до ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.11.2016 по справі №645/747/16-ц номер запису про обтяження 17464436.

При цьому, колегія суддів враховує, що ліквідатор ФО-П Чупрія Я.В. не позбавлений можливості звернутися до суду в межах цивільної справи №645/747/16-ц із заявою про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.11.2016 по справі №645/747/16-ц в порядку, передбаченому ЦПК України.

На підставі викладеного, апеляційна скарга ОСОБА_2 є такою, що підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Харківської області від 30.06.2017 у справі №Б-50/112-09 підлягає скасуванню в частині задоволення заяви ліквідатора Оніщенко К.С. про скасування арешту та заборони щодо двокімнатної квартири АДРЕСА_1, номер запису про обтяження: 17464436 з прийняттям у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні заяви ліквідатора в цій частині.

Керуючись статтями 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, м. Харків задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 30.06.2017 у справі №Б-50/112-09 в частині задоволення заяви ліквідатора ФО-П Чупрія Я.В. - Оніщенко К.С. про скасування арешту та заборони щодо двокімнатної квартири АДРЕСА_1, номер запису про обтяження: 17464436 скасувати. Прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні заяви ліквідатора ФО-П Чупрій Я.В. - Оніщенко К.С. відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на дане судове рішення може бути подана до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст постанови складено 06.02.18

Головуючий суддя Тарасова І. В.

Суддя Білоусова Я.О.

Суддя Крестьянінов О.О.