ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" лютого 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2611/14

Господарський суд Одеської області у складі колегії суддів: головуючий суддя Смелянець Г.Є., суддя Рога Н.В., суддя Малярчук І.А.

розглянувши у підготовчому засіданні справу №916/2611/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1"

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Аквавінтекс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне мале підприємство "ЛОЦМЕН"

про звернення стягнення на предмет іпотеки

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_3, довіреність №46 від 02.01.2018р.

від відповідача: ОСОБА_4, довіреність від 05.07.2016р.

від третіх осіб: не з'явились

В С Т А Н О В И В:

03.07.2014р. господарським судом Одеської області у складі судді Шаратов Ю.А. порушено провадження у справі №916/2611/14 за позовом ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" до ТОВ "СП "Аквавінтекс" про звернення стягнення на майно шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, про що винесено відповідну ухвалу.

Під час розгляду справи господарським судом прийнято до розгляду уточнену позовну заяву за вх.№27560/16 від 14.11.2016р., згідно з якою позивач просить суд: в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Спільне підприємство "Аквавінтекс" перед ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" за кредитним договором від 31.03.2010р. №196 у розмірі 17 264 500,78 грн. звернути стягнення на належний ТОВ "Спільне підприємство "Аквавінтекс" предмет іпотеки шляхом його продажу Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_1" від свого імені будь-якій особі - покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому ст.38 ЗУ "Про іпотеку".

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

28.11.2016р. господарським судом Одеської області у складі колегії суддів: головуючий суддя Шаратов Ю.А., судді Малярчук І.А., Желєзна С.П. призначено судову будівельно-оціночну експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз та провадження у справі зупинено до закінчення проведення судової експертизи, про що тією ж датою винесені відповідні ухвали.

При цьому, на вирішення експерту було поставлено питання: яка ринкова вартість Цілісного майнового комплексу, загальною площею 10706,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Леніна, 126, який являється предметом договору іпотеки від 01.04.2010 укладеного між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_1" та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Аквавінтекс", та складається з приміщень згідно переліку.

Витрати по сплаті вартості проведення експертизи покладені на ТОВ "СП "Аквавінтекс", згідно з виставленими експертною установою рахунками.

Супровідним листом від 06.12.2016р. №916/2611/14/9634/2016 матеріали справи №916/2611/14 надіслані до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

07.11.2017р. за вх.№23690/17 господарський суд одержав лист Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, згідно з яким матеріали справи №916/2611/14 повертаються без дачі експертного висновку, оскільки до теперішнього часу оплата вартості експертизи здійснена не була.

У письмових поясненнях від 05.01.2018р. за вх.№268/18 позивачем повідомлено суду позицію щодо призначення та проведення експертизи, а саме, позивач вважає, що через скрутне фінансове становище вартість майна буде визначатись шляхом проведення відповідної оцінки субєктом оціночної діяльності, після винесення судом рішення в межах процедури продажу будь-якій особі за початковою ціною визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на час продажу.

У судовому засіданні представником відповідача також повідомлено про відсутність коштів на оплату судової експертизи.

Поряд з цим, 01.12.2017р. за вх.№2-6304/17 та 30.01.2018р. за вх.№2-581/18 господарським судом одержано від відповідача заяву про закриття провадження у справі.

Заяву обґрунтовано тим, що ухвалою господарського суду Одеської області від 07.02.2017р. у справі №916/177/17 порушено провадження у справі про банкрутство СП "Аквавінтекс" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.05.2017р. у справі №916/177/17 затверджено реєстр вимог кредиторів, до якого зокрема увійшли вимоги позивача, що в свою чергу надає можливість застосувати ч.4 ст.17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

У додаткових поясненнях від 09.02.2018р. за вх.№299/18 відповідач посилається на те, що позивач у двох різних судових процесах вживає заходи щодо захисту одних і тих самих порушених прав по одному і тому же кредитному договору.

Позивач проти закриття провадження у справі заперечує, з посиланням на відсутність підстав для закриття провадження у справі, про що зазначено позивачем у письмових поясненнях від 05.01.2018р. за вх.№268/18.

Також 16.02.2018р. за вх.32-1079/18 господарським судом одержано клопотання про зупинення провадження у справі, в якому позивач заперечує проти закриття провадження у справі та просить суд зупинити провадження у справі №916/2611/14 до розгляду справи про банкрутство ТОВ "СПС "Аквавінтекс" №916/177/17.

Клопотання позивача про зупинення провадження у справі відхилено господарським судом шляхом постановлення ухвали, яка занесена до протоколу судового засідання, оскільки, всупереч вимог п.5 ч.1 ст.227 ГПК України позивачем не доведено суду неможливості розгляду даної до вирішення справи №916/177/17. Посилання позивача на тривалість розгляду справи про банкрутство ТОВ "СП"Аквавінтекс" судом до уваги не приймаються, оскільки такі обставини не можуть бути підставою для зупинення провадження у справі.

Треті особи у судове засідання не зявилися та про причини свого незявлення суд не повідомили. При цьому, про дату, час і місце судового засідання третіх осіб повідомлено належним чином, а тому в силу вимог ч.1 ст.202 ГПК України незявлення у судове засідання третіх осіб не є перешкодою для розгляду справи.

Розглянувши клопотання відповідача про закриття провадження у справі та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд дійшов до наступного.

Предметом спору у даній справі є звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому, позивач виходив із розміру заборгованості за укладеним між сторонами кредитним договором №196 від 31.03.2010р., у розмірі 17 264 500,78 грн., з яких: 6 094 992,85 грн. - строкова заборгованість за кредитом, 4 205 000 грн. - прострочена заборгованість за кредитом станом на 01.07.2014р., 5 498 635,59 грн. - загальна заборгованість за процентами за користування кредитом, 74 306,56 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту станом на 05.07.2012р., 169 217,22 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту станом на 05.07.2012р., 531 292,28 грн. - інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту, 691 056,28 грн. - інфляційні збитки за несвоєчасну сплату процентів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.02.2017р. порушено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Аквавінтекс" та введений мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.05.2017р. затверджений реєстр вимог кредиторів ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Аквавінтекс", до якого зокрема, включені вимоги ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1": 29 782 557 грн. позачергово, 5 136 142,43 грн. - шоста черга, 3200 грн. - перша черга.

З наявної в матеріалах справи заяви ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" про визнання кредиторських вимог вбачається, що кредиторські вимоги у сумі 34 918 699,43 грн. в справі про банкрутство ТОВ "Спільне підприємство "Аквавінтекс" складаються з: заборгованості за кредитом - 10 299 992,85 грн., заборгованості за процентами - 10 860 275,64 грн., пені за своєчасне погашення кредиту - 1 216 147,68 грн., 3% річних по заборгованості за кредитом - 557 461,70 грн., 3% річних по заборгованості за процентами - 684 012,87 грн., інфляційних збитків за несвоєчасне погашення кредиту - 4 402 991,63 грн., інфляційних збитків за несвоєчасну сплату процентів - 5 418 859,22 грн. Також із заяви вбачається, що 29 782 557 грн. заявлені кредиторські вимоги, забезпечені іпотечним договором від 01.04.2010р., погашення яких здійснюється позачергово за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення.

Відповідно до ч.9 ст.45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в позачерговому порядку.

Отже, в межах справи про банкрутство позивач звернувся до відповідача із забезпеченими іпотечним договором від 01.04.2010р. вимогами. Водночас предметом спору у даній справі є звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 01.04.2010р. Сума кредиторських вимог, визнаних господарським судом у справі про банкрутство №916/177/17 як позачергові включать в себе грошові вимоги за кредитним договором №196 від 31.03.2010р., на яких ґрунтуються позовні вимоги у даній справі.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах.

Згідно з п.4 ч.5 ст.19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.

Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" під час процедури розпорядження майном боржнику дозволяється задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п'ятою цієї статті не поширюється дія мораторію. Задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, допускається лише в межах провадження у справі про банкрутство.

До того ж згідно з ч.15 ст.16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з моменту відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство: пред'явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише у порядку, передбаченому цим Законом, та в межах провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, системний аналіз норм Закону про банкрутство свідчить, що задоволення вимог кредиторів, в тому числі забезпечених заставою майна боржника, може відбуватися тільки на стадії ліквідаційної процедури в порядку та у спосіб, передбачені Законом про банкрутство.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 23.12.2015р. у справі №3-1135гс15.

Отже задоволення вимог кредиторів, забезпечених заставою (іпотекою), у разі порушення справи про банкрутство боржника має здійснюватись в порядку, встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до п.3 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Згідно з п.2 ч.1 ст.175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

За таких обставин, враховуючи імперативні приписи Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо вимог забезпеченого кредитора, господарський суд дійшов висновку, що вимоги іпотекодержателя мають розглядатись виключно в межах справи про банкрутство іпотекодавця і не можуть бути розглянуті по суті у позовному провадженні за наявності порушеної справи про банкрутство. Тому, із урахуванням визнання господарським судом забезпечених вимог ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" в межах справи про банкрутство ТОВ "Спільне підприємство "Аквавінтекс", провадження у справі №916/2611/14 підлягає закриттю на підставі п.3 ч.1 ст.231 ГПК України.

Відповідно до ч.4 ст.231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

При цьому, вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, господарський суд виходить з того, що відповідно до положень п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Тобто, питання щодо повернення судового збору з державного бюджету позивачу може буде вирішено господарським судом після надходження до суду відповідного клопотання позивача.

Керуючись п.3 ч.1 ст.231, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №916/2611/14.

Повна ухвала складена 19.02.2018р.

Ухвала набирає чинності 16.02.2018р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Головуючий Г.Є. Смелянець

Суддя Н.В.Рога

Суддя І.А. Малярчук