КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"15" лютого 2018 р. Справа№ 911/2652/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Доманської М.Л.

Верховця А.А.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м.Києві (далі - ГУ ДФС у м.Києві)

на ухвалу господарського суду Київської області від 12.12.2017р.

(повний текст складено 18.12.2017р.)

у справі №911/2652/17 (суддя Наріжний С.Ю.)

за кредиторською заявою ГУ ДФС у м.Києві

за заявою ОСОБА_2

до Приватного підприємства (далі - ПП) «Бобринець-Агро-К»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.12.2017р. по справі №911/2652/17 у задоволенні кредиторської заяви ГУ ДФС у м.Києві б/№, б/дати (вх.№20904/17) відмовлено; грошові вимоги ГУ ДФС у м.Києві до ПП «Бобринець-Агро-К» у сумі 396849,05 грн. відхилено.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду, 05.02.2018р. ГУ ДФС у м.Києві подало апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Київської області від 12.12.2017р., в якій просить скасувати ухвалу суду та прийняти нове рішення, яким визнати ГУ ДФС у м.Києві кредитором у справі №911/2652/17 на загальну суму 396849, 05 грн. Також апелянт в апеляційній скарзі клопоче про відновлення строку апеляційного оскарження.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги та клопотання ГУ ДФС у м.Києві про відновлення строку апеляційного оскарження, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала господарського суду Київської області від 12.12.2017р., була винесена згідно правил Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017р. № 2147-VIII, що діяв до 15.12.2017р.

Згідно п.13 ч.1 розділу ХІ „Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Отже строк на оскарження вищевказаної ухвали до суду апеляційної інстанції діє також згідно правил Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017р. № 2147-VIII, що діяв до 15.12.2017р.

Відповідно до ст.93 Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017р. № 2147-VIII, що діяв до 15.12.2017р., апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду подається протягом п'яти днів з дня її оголошення місцевим господарським судом.

Апелянтом в клопотанні про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги зазначено, що про оскаржувану ухвалу дізнались з Єдиного державного реєстру судових рішень, без зазначення дати дізнання, а подано апеляційну скаргу до суду лише 05.02.2018р., тобто з пропуском 5-ти денного терміну оскарження.

З 15.12.2017р. набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України від 03.10.2017р. № 2147-VIII (далі - ГПК України).

Відповідно до п.9 ч.1 розділу ХІ „Перехідні положення" ГПК України справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ч.3 ст.260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч.4 ст.260 ГПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платники, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

За визначенням ст.1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ст. 2 Закону України "Про судовий збір").

Згідно зі ст.3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційних та касаційних скарг на судові рішення.

Розміри ставок судового збору встановлено ст.4 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до п.4 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" в даному випадку за подання до господарського суду апеляційної скарги у справі про банкрутство судовий збір сплачується у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви.

З урахуванням вказаних приписів Закону, розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 01.01.2017р. (1600 грн.), при зверненні до суду з цією апеляційною скаргою судовий збір мав бути сплачений в розмірі 4800 грн. ((1600*2)*150%).

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що доказів сплати судового збору за її подання до апеляційної скарги не додано.

Апелянт в апеляційній скарзі клопоче про відстрочення сплати судового збору, в якому зазначає, що ГУ ДФС у м.Києві є органом державної влади, що повністю утримується за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету та відповідно до затвердженої економічної класифікації видатків бюджету, видатки на сплату судового збору для органів державної влади окремим кодом не передбачено.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Отже, за приписами зазначеної норми, відстрочення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Отже, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати є правом, а не обов'язком суду. Такий висновок випливає безпосередньо із змісту наведеної норми, яка, крім того, не містить чіткого переліку обставин майнового стану, який тягне за собою в якості наслідків відстрочення або розстрочення сплати судового збору або звільнення від сплати судового збору. Тому, оцінка майнового стану сторони здійснюється судом на підставі оцінки доказів. Обґрунтування обставин майнового стану сторони, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону. А відтак, сторона повинна навести доводи і надати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення клопотання заявника апеляційної скарги про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що копія апеляційної скарги не надіслана кредиторам по справі, а саме ОСОБА_2, ПП «Техагропоставка», ФГ Кожухарю А.Д., ФГ «Інсайт», докази її направлення відсутні.

Отже, подана заявником апеляційна скарга не відповідає вимогами ст.258 ГПК України, яка встановлює вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Згідно ч.2 ст.260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.258 цього Кодексу, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч.1 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.2 ст.174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, на підставі ст.ст.174, 260 ГПК України, з метою надання стороні можливості виправити вищенаведені недоліки шляхом подання в строк, визначений цією ухвалою, докази сплати судового збору у встановленому чинним законодавством розмірі, докази направлення апеляційної скарги кредиторам по справі, а саме ОСОБА_2 ПП «Техагропоставка», ФГ Кожухарю А.Д., ФГ «Інсайт» та надати можливість вказати інші підстави для поновлення пропущеного 5-ти денного строку апеляційного оскарження та надати

Відповідно до приписів ч.4 ст.174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.174, ст.258, ч.2, ч.3 ст.260 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.Клопотання ГУ ДФС у м.Києві про відстрочення сплати судового збору відхилити.

2.Апеляційну скаргу ГУ ДФС у м.Києві на ухвалу господарського суду Київської області від 12.12.2017р. по справі №911/2652/17 залишити без руху.

3.Протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали ГУ ДФС у м.Києві має право усунути недоліки, а саме подати до Київського апеляційного господарського суду докази про сплату судового збору в сумі 4800 грн., вказати інші підстави для поновлення пропущеного 5-ти денного строку апеляційного оскарження та надати докази направлення апеляційної скарги кредиторам по справі, а саме ОСОБА_2 ПП «Техагропоставка», ФГ Кожухарю А.Д., ФГ «Інсайт».

4.Роз'яснити ГУ ДФС у м.Києві що, в разі невиконання зазначеної ухвали суду в строк, визначений п.3 її резолютивної частини, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді М.Л. Доманська

А.А. Верховець