ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"24" січня 2018 р. Cправа № 902/1086/17

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська аграрно-хімічна компанія» (вул. Стельмаха, 6а, м. Київ, 03040)

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Мир» (вул. Центральна, 1А, с. Слобода-Межирівська, Жмеринський район, Вінницька область, 23123)

про стягнення 92 651,25 грн.

за участю секретаря судового засідання Незамай Д.Д.,

представників сторін:

позивача : ОСОБА_1 за довіреністю № 07/17 від 23.01.2017р;

відповідача : не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Україна аграрно-хімічна компанія звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Мир заборгованості за договором поставки № 25/МР-3 від 14.07.2017 р. в загальному розмірі 92 651, 25 грн., з яких: 70 404,75 грн. основний борг з урахуванням коригування (дооцінки), 2 705, 41грн. пеня, 19 541, 09 грн.- штраф.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконання відповідачем взятих на себе зобовязань за договором поставки № 25/МР-3 від 14.07.2017р в частині проведення розрахунків за поставлений товар.

Ухвалою суду від 08.12.2017 р. за вказаним позовом порушено провадження у справі 902/1086/17 з призначенням до розгляду в судовому засіданні на 27.12.2017р.

Керуючись розділом XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017р., ухвалою суду від 27.12.2017р прийнято рішення про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до глави 10 Господарського-процесуального кодексу України, розгляд справи призначено на 24.01.2018р.

На визначену судом дату з'явився представник позивача, який позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач правом участі в засіданні суду не скористався, визначених ухвалами суду документів не надав. Пояснення причин невиконання вимог суду в матеріалах справи також відсутні. Про час, місце та дату розгляду справи відповідач повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення за вхідним номером суду 471 від 12.01.2018р.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Частиною першою ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Подальше ж відкладення розгляду справи призведе до затягування судового процесу і є порушенням приписів статті 42 ГПК України, зокрема, стосовно виявлення поваги до суду та до інших учасників судового процесу; сприяння своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; з'являтися в судове засідання за викликом суду; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Крім того, неявка представників відповідача не є перешкодою для розгляду справи.

У зв'язку з вищезазначеним, справа розглядається у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

14.07.2017 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Україна аграрно-хімічна компанія» (позивач, за договором - Продавець) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Мир» (відповідач, за договором - Покупець) укладено договір поставка № 25/МР-3 (надалі Договір).

Згідно з предметом даного Договору, Продавець зобовязується передати у власність Покупцю у встановлений строк товар, а Покупець зобовязується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату. Предметом постачання по Договору є мікродобрива (надалі - Товар), кількість, асортимент, ціна та вартість яких передбачаються в Специфікації до цього Договору , що є його невідємною частиною. Продавець підтверджує, що Товар належить йому на праві власності. У Продавця є всі правомочності в достатньому обємі для розпорядження товаром. Продавець засвідчує те, що Товар не заставлений іншим особам, не перебуває під арештом чи будь-якими іншими обмеженнями чи обстеженнями, і що відсутні будь-які права інших осіб на Товар.

Поставка Товару здійснюється в такі терміни: до 20 липня 2017 р. (п. 5.1 Договору)

Постачання Товару за даним Договором здійснюється Продавцем на умовах: склад Покупця, що знаходиться за адресою с. Слобода-Межирівська, Жмеринський р-н, Вінницька обл. (п. 5.3 Договору).

Ціна за одиницю Товару, що постачається за даним Договором, вказується в Специфікації до цього Договору. Ціна Товару та загальна його вартість встановлюється у гривні, а також Сторони визначає еквівалент ціни Товару у Євро (п.6.1 Договору).

Зважаючи на те, що Товар є імпортованим та враховуючи непередбачувані коливання курсів валют, Сторони домовилися, що ціна за одиницю Товару та вартість Товару, вказані в цьому Договорі і Специфікації до нього, є попереднім та підлягають зміні (коригування) Продавцем відповідно до курсу продажу Євро до гривні, що склався на міжбанківському валютному ринку на день, що передує відповідному дню + 0,5%, а саме на день проведення розрахунку за отриманий Товар.

На день укладення цього Договору, ціна та вартість Товару розрахована Продавцем виходячи з курсу продажу Євро до гривні, встановленому на банківському валютному ринку, на день, що передує дню укладення цього Договору, що становить 29,65 грн. за 1 євро + 0,5 % (п.6.2 Договору).

Загальна вартість Товару на день укладення цього Договору складає 65 136, 96 грн. в т. ч. ПДВ 10 856,16 грн (п. 6.3 Договору).

Покупець зобовязується не пізніше 01 жовтня 2017 р. сплатити Продавцю 100% від вартості Товару, зазначеної в накладних на Товар, з урахуванням коригування (дооцінки), що проводиться Продавцем у відповідності до Договору.

Коригування (дооцінка) вартості Товару здійснюється Продавцем на дату кожного платежу, проведеного Покупцем за Товар, з застосуванням наступної формули: S1 = (A1/A0) x S, де: S1 це вартість Товару, що підлягає Покупцем після коригування (дооцінки); А1 курс продажу Євро до гривні, встановлений на міжбанківському валютному ринку на день попередній до коригування ( дооцінки), розміщений на Інтернет-ресурсі, + 0,5 %; S сума вартості Товару до коригування (дооцінки). ( п. 6.4 Договору)

У випадку несвоєчасного або неповного розрахунку Покупцем за отриманий Товар, при необхідності визначити розмір заборгованості за Товар Покупця на будь-який день, наприклад, у звязку з обчисленням розміру позовних вимог Продавець має право застосувати формулу, наведену вище в п.6.4 цього Договору. В такому випадку значення показника S в формулі визначатиметься як прострочена частина вартості Товару (п. 6.5 Договору).

Датою оплати Товару вважається дата зарахування коштів, перерахованих Покупцем, на рахунок Продавця (п. 6.6 Договору).

В разі несвоєчасного чи не повного розрахунку за поставлений Товар, Покупець зобовязується сплатити Продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховується пеня, за кожний день прострочки від вартості неоплаченого Товару за весь період прострочення (п. 10.3 Договору).

Пунктом 10.4 Договору передбачено, що в разі прострочення виконання грошового зобовязання Покупцем за цим Договором понад тридцять календарних днів, окрім пені, Покупець, на вимогу Продавця, зобовязаний сплатити Продавцю штраф у розмірі тридцяти відсотків від вартості неоплаченого Товару.

Сплата пені та штрафу за цим Договором не звільняє Покупця від виконання зобовязання по оплаті вартості Товару (п. 10.5 Договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами, скріплення печатками Сторін та діє до моменту повного виконання Сторонами взятих на себе обовязків по цьому Договору (п.10.1 Договору).

По спеціфікації № 1 від 14.07.2017 р. позивачем, за накладною № 25/МР2017-12 від 20.07.2017р, поставлено відповідачу товар на загальну суму 65 136, 96 грн.

При цьому суд зважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які претензії відповідача щодо якості товару.

Як встановлено судом, відповідач зобовязання за договором не виконано , що і стало підставою для звернення позивача з позовом до суду про стягнення основного боргу та нарахування штрафних санкцій.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Дії позивача по передачі товару та дії відповідача по прийняттю вказаного товару, за визначеною ціною свідчать про те, що у боржника (відповідача) виникло зобовязання по оплаті отриманого товару.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 189 Господарського кодексу України ціна (тариф) є формою грошового визначення вартості продукції (робіт, послуг), яку реалізують суб'єкти господарювання. Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях.

Згідно зі статтею 192 Цивільного кодексу України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Наведене закріплено в статті 632 Цивільного кодексу України.

За приписами статті 190 Господарського кодексу України, вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні ціни. Вільні ціни визначаються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб'єкта господарювання.

Отже, узгоджені сторонами як суб'єктами господарської діяльності умови Договору поставки відносно коригування вартості товару у зв'язку зі зміною курсу Євро, є чинними, а тому, їх дотримання є обов'язковим в силу статей 525, 526 Цивільного України.

Аналогічної правової позиції дотримується і Вищий господарський суд України у своїй постанові від 12.09.2017р. по справі №912/196/17, де вказав, що стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар з урахуванням зміни курсу долара США відповідає договірним умовам, визначеним за домовленістю сторін, вищенаведеним приписам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішенню Європейського Суду з прав людини від 01.06.2006 року у справі «Федоренко проти України».

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, суд вважає вимогу позивача про стягнення 70 404,75 грн. боргу з урахуванням коригування (дооцінки), що визначено станом на 28.11.2017р, правомірною та обґрунтованою з огляду на що задовольняє її.

Поряд з цим, за порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань, позивачем заявлено до стягнення 2 705,41 грн. пені та 19 541,09 грн. штрафу.

Розглядаючи зазначені вимоги, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов'язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до п.3 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Згідно ч.1 ст.550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Стаття 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Одним із видів господарських санкцій, які відповідно до статті 217 ГК України можуть застосовуватися у сфері господарювання, є штрафні санкції, що можуть застосовуватися у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня) відповідно до умов договору між сторонами.

Відповідно до 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Пунктом 10.3 Договору Сторони визначили, що в разі несвоєчасного чи не повного розрахунку за поставлений Товар, Покупець зобовязується сплатити Продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховується пеня, за кожний день прострочки від вартості неоплаченого Товару за весь період прострочення.

Пунктом 10.4 Договору передбачено, що в разі прострочення виконання грошового зобовязання Покупцем за цим Договором понад тридцять календарних днів, окрім пені, Покупець, на вимогу Продавця, зобовязаний сплатити Продавцю штраф у розмірі тридцяти відсотків від вартості неоплаченого Товару.

Таким чином суд вважає, що вимоги щодо стягнення пені та штрафу є правомірними, оскільки відповідають умовам укладеного договору та чинному законодавству.

Перевіривши за допомогою системи «ЛІГА ЗАКОН» правильність проведених позивачем розрахунків штрафу та пені, суд дійшов висновку про їх арифметичну правильність, відповідність вимогам умовам Договору. Відтак, дані вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи обставини справи та наявні матеріали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються 1600,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити .

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «МИР» (вул. Центральна, 1А, с. Слобода-Межирівська, Жмеринський район, Вінницька область, 23123, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська аграрно-хімічна компанія» (вул. Стельмаха, 6а, м. Київ, 03040, ) 70 404 (сімдесят тисяч чотириста чотири) грн. 75 коп. основного боргу з урахуванням коригування (дооцінки); 2 705 (дві тисячі сімсот пять) грн. 41 пені; 19 541 (девятнадцять тисяч пятсот сорок одну) грн. 09 коп. штрафу та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. - витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 5 ст. 240 ГПК України передбачено, що датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 24 січня 2018 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Стельмаха, 6а, м. Київ, 03040)

3 - відповідачу (вул. Центральна, 1А, с. Слобода-Межирівська, Жмеринський район, Вінницька область, 23123)