номер провадження справи 27/134/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2018 Справа № 908/2220/17

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової С.С., при секретарі судового засідання Шолоховій С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейське бюро реструктуризації (04119 м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4 А, офіс 139)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Фарм Маркет (69035 м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 11)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю Фрам Ко (08131 Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна (Леніна), буд. 114)

про стягнення 21 757 грн. 32 коп.

за участю

представника позивача: ОСОБА_1, дов. № б/н від 02.01.2018 р.

від відповідача: не зявився

від 3-ї особи: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейське бюро реструктуризації, м. Київ звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Фарм Маркет, м. Запоріжжя за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю Фрам Ко, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка про стягнення заборгованості в розмірі 21 757 грн. 32 коп.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010 р., автоматичним розподілом справ між суддями від 07.11.2017 р., справу № 908/2220/17 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 08.11.2017 р. порушено провадження у справі № 908/2220/17 присвоєно справі номер провадження 27/134/17 та призначено судове засідання на 05.12.2017 р.

Ухвалою суду від 05.12.2017 р. розгляд справи відкладався на 20.12.2017 р., на підставі ст. 77 ГПК України, у звязку з неявкою у судове засідання представників сторін, а також, враховуючи, необхідність витребування додаткових доказів у справі та документів, які необхідні для всебічного, обєктивного розгляду спору.

В судовому засіданні 20.12.2017 р. суддею оголошено, що з 15.12.2017 р. господарськими судами здійснено перехід на нову редакцію Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017 Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів який набрав чинності 15.12.2017 р., внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України та викладено його в новій редакції.

За приписами п. 9 ч. 1 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою суду від 20.12.2017 р., у звязку з неявкою у підготовче засідання представників відповідача та третьої особи, засідання відкладено на 10.01.2018 р.

Ухвалою суду від 10.01.2018р. закрито підготовче провадження у справі №908/2220/17 та справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні 30.01.2018р.

У судовому засіданні 30.01.2018 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося повне фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Оберіг.

Головуючим суддею оголошено яка справа розглядається, склад суду, та розяснено представникам сторін, які прибули в судове засідання, їх права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

У судовому засіданні 30.01.2018 р. представник позивача підтримав позовні вимоги, на підставах, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача надав письмовий відзив, відповідно до якого заперечує проти позовних вимог, оскільки Договір поставки був укладений з третьою особою, а не з позивачем.

В судові засідання представник відповідача не зявлявся, про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа в поясненні зазначила, що між ТОВ «Фрам Маркет» та ТОВ «Фрам Ко» було укладено Договір поставки товару №2809 від 24.11.2014р., на виконання якого було поставлено товар на суму 21757,32 грн. Покупцем товар не був оплачений. В подальшому між ТОВ «Фрам Ко» та ТОВ «ФК «ЄБР» було укладено Договір надання послуги факторингу №Ф030717/41 від 03.07.2017р., за умовами якого відступлено право вимоги за ОСОБА_2 поставки товару № 2809 від 24.11.2014р., вимоги позивача в даній справі є обґрунтованими та підлягають задоволенню на думку третьої особи.

В судові засідання представник третьої особи не зявлявся, надсилав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, заслухавши представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

24.11.2014р. між ТОВ «Фрам Ко» (постачальник) та ТОВ «Фарм Маркет» (покупець) укладено Договір поставки товару № 2809, за умовами п. 1.1. якого постачальник зобовязується передавати у власність покупця лікарські засоби, вироби медичного призначення (медичні вироби), та інше (надалі за текстом товар), а покупець зобовязується приймати товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору.

За умовами п. 1.2. договору загальна кількість товару, що має бути поставлений, часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), ціна товару, встановлюється сторонами в видаткових накладних. Видаткові накладні є специфікаціями, та складають невідємну частину цього ОСОБА_2. Постачання товару здійснюється партіями. Партією товару є товар, наведений в одній видатковій накладній.

Відповідно до п. 2.1. договору, поставка товару здійснюється шляхом доставки за адресою, вказаною покупцем, або на умовах самовивозу. Доставка товару здійснюється централізовано-кільцевими перевезеннями, транспорт, яким здійснюється доставка товару відповідає санітарним, а також іншим нормам та вимогам, встановленим діючим законодавством.

Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. договору, строк оплати товару, сума кожної поставки, вказуються у накладних. Розрахунки за товар здійснюються у безготівковій, або у готівковій формі, відповідно до законодавства.

Пунктом 8.1. договору сторони узгодили, що даний договір набирає сили з моменту його підписання та діє по 31 грудня 2014 року. Якщо протягом 10 днів до закінчення строку дії даного договору жодна з сторін не виявила бажання його розірвати, то він вважається пролонгованим на наступний та кожний наступний календарний рік.

За період дії договору постачальником було поставлено покупцеві товар на загальну суму 21 757,32 грн., що підтверджується підписаними представниками сторін товарно-транспортними накладними, копії яких додано до матеріалів справи.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо -безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за № 168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до п.2.4 Положення, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Згідно з абз.1 п.2.5 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку визначено, зокрема, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

У відповідності з п.2.15 Положення первинні документи підлягають обов'язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув'язка окремих показників.

Крім того, відповідно до пункту 64 Постанови Кабінету Міністрів України № 1893 від 27.11.1998 р. Про затвердження Інструкції про порядок обліку, зберігання і використання документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації, які містять службову інформацію, яка є обов'язковою для усіх підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, порядок обліку, зберігання і використання печаток, штампів і бланків суворої звітності визначається відповідними відомчими інструкціями. Контроль за їх виготовленням, зберіганням та використанням покладається на канцелярії організацій та осіб, відповідальних за діловодство. Згідно пункту 65 вказаної постанови, особи, які персонально відповідають за облік і зберігання печаток, штампів і бланків, призначаються наказами керівників організацій. Виходячи з вищезазначеного, особи які мають право зберігати та використовувати печатки підприємства призначаються наказом керівника організації та несуть персональну відповідальність за неналежне зберігання та використання печатки.

Таким чином, в розрізі наведених норм законодавства України, товарно-транспортні накладні, що підписані представниками ТОВ «Фрам Ко» та ТОВ «Фарм Маркет» і скріплені їх печаткою та штампом, є належним доказом поставки товару за ОСОБА_2 №2809 від 24.11.2014р.

03.07.2017р. між ТОВ «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» (фактор) та ТОВ «Фрам Ко» (клієнт) укладено Договір надання послуги факторингу №Ф030717/41, за умовами п. 1.1. якого фактор зобовязався передати грошові кошти у сумі 20669,45 грн. у розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобовязався відступити факторові своє право грошової вимоги за ОСОБА_2 поставки товару №2809 від 24.11.2014р. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарм Маркет» у розмірі 21757,32 грн.

На виконання умов ОСОБА_2 надання послуги факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» надіслано на адресу ТОВ «Фарм Маркет» Повідомлення від 26.07.2017р. про відступлення права грошової вимоги факторові з вимогою сплатити борг в сумі 21757,32 грн.

Листом вих. №25 від 08.08.2017р. ТОВ «Фарм Маркет» підтвердило наявність заборгованості перед ТОВ «Фрам Ко» в сумі 21757,32 грн. заборгованість не була сплачена у звязку з тим, що у покупця до ТОВ «Фрам Ко» були зустрічні грошові вимоги. Враховуючи викладене, ТОВ «Фарм Маркет» просить розглянути питання щодо заліку однорідних грошових вимог.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 21 757,32 грн.

Статтями 512, 513 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

У ст.1077 ЦК України вказано, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно із ч. і ст.1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

За приписами ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК).

Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, ст. 525 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Як передбачає ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у встановлений строк.

За умовами ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших субєктів, зобовязані поновити їх, не чекаючи предявлення їм претензії чи звернення до суду.

Як вже зазначалося, відповідач був належним чином повідомлений про укладення між третьою особою та позивачем ОСОБА_2 про надання послуги факторингу, а також про необхідність сплатити суму заборгованості на користь позивача.

Відповідач не заперечив проти наявності заборгованості за ОСОБА_2 №2809 від 24.11.2014р.

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації», м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарм Маркет», м. Запоріжжя про стягнення 21757,32 грн. обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню

В порядку ст. 129 ГПК України, судовий збір у сумі 1 600 грн. 00 коп. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 42, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації», м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарм Маркет», м. Запоріжжя задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фарм Маркет» (69035 м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» (04119 м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4 А, офіс 139, ) заборгованість в розмірі 21 757 (двадцять одна тисяча сімсот пятдесят сім) грн. 32 коп., 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення оформлено та підписано 06.02.2018 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Дроздова