РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року Справа № 903/1164/13

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Демянчук Ю.Г., суддя Демидюк О.О. , суддя Савченко Г.І.

секретар судового засідання Дика А.І.

за участю представників:

стягувача - ОСОБА_1 довіреність №09/12/251 б/н, повноваження на представництво з урахування приписів частини 3 підпункту 11 пункту 161 розділу XV Перехідних положень Конституції України

боржника - голова ліквідаційної комісії ОСОБА_2

органу ДВС - повідомлений, але не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Ковельське АТП 0202" в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду Волинської області, постановлену 12.12.17р. суддею Шум М.С. о 11:30 год. у м.Луцьку,

у справі № 903/1164/13

за позовом публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, м. Київ

до відкритого акціонерного товариства Ковельське АТП 0202 в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_2, с.Вербка, Ковельський р-н, Волинська обл.

про визнання кредиторських вимог та зобов'язання включити кредиторські вимоги до проміжного ліквідаційного балансу

(скарга на неправомірні дії головного державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3В.)

ВСТАНОВИВ:

09.11.2017р. ВАТ Ковельське АТП 0202 в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_2 звернулося до господарського суду із скаргою в якій просить: визнати неправомірними дії головного державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_3 у виконавчих провадженнях № 43274006 і № 43271724 та скасувати:

- постанову головного державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_3 від 17 жовтня 2017 року у виконавчому провадженні №43271724 про стягнення виконавчого збору у розмірі 12800 грн.;

- постанову головного державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_3 від 24 жовтня 2017 року у виконавчому провадженні №43271724 про закінчення виконавчого провадження;

- постанову головного державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_3 від 24 жовтня 2017 року у виконавчому провадженні №43274006 про стягнення виконавчого збору у розмірі 12800 грн.;

- постанову головного державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_3 від 24 жовтня 2017 року у виконавчому провадженні №43274006 про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 12.12.2017 (суддя Шум М.С.) в задоволені скарги відмовлено.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою, Відкрите акціонерне товариство Ковельське АТП 0202 в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_2 звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права просить скасувати ухвалу господарського суду Волинської області від 12.12.2017 у даній справі та прийняти нове рішення, яким скаргу задовольнити.

У запереченнях на апеляційну скаргу, Ковельський міськрайонний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області зазначає про необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить відмовити в задоволенні скарги про визнання незаконними дій державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 у виконавчих провадженнях №43274006 та №43271724 та скасування постанов про стягнення виконавчого збору від 17.10.2017 року та постанов про закінчення виконавчого провадження від 24.10.2017 року.

Окрім того, розгляд справи провести без участі представника відділу ДВС.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк заперечує її доводи, вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Безпосередньо в судовому засіданні голова ліквідаційної комісії ВАТ Ковельське АТП 0202 підтримав свої доводи викладені у апеляційній скарзі, просив суд оскаржувану ухвалу скасувати.

Представник стягувача заперечує проти вимог та доводів апеляційної скарги, просить суд ухвалу господарського суду Волинської області від 12.12.2017 у справі № 903/1164/13 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції вжито необхідних заходів для належного повідомлення учасників процесу про час та місце розгляду справи, а положення ч. 2 ст. 342 ГПК України визначають, що неявка стягувача, боржника, або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі представника органу ДВС за наявними у справі матеріалами.

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Рівненський апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення голови ліквідаційної комісії ВАТ Ковельське АТП 0202 та представника стягувача, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву та заперечень на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що ухвалу господарського суду Волинської області від 12.12.2017 у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, виходячи з наступного.

29.01.2014 року Рівненським апеляційним господарським судом винесено постанову, відповідно до якої скасоване рішення господарського суду Волинської області від 11.12.2013 року у справі № 903/1164/13, задоволено апеляційну скаргу ПАТ «Промінвестбанк», прийняте нове рішення, яким зобовязано ВАТ «Ковельське АТП 0202» в особі голови ліквідаційної комісії визнати ПАТ «Промінвестбанк» кредитором на суму 1349763,31 грн., включити кредиторські вимоги і вказаній сумі до проміжного ліквідаційного балансу та стягнути з ВАТ «Ковельське АТП 0202» судові витрати.

На виконання вказаної постанови, господарським судом Волинської області видано накази №903/1164/13-1, №903/1164/13-2 та №903/1164/13-3.

Постановами державного виконавця від 12.05.2016р. відкриті виконавчі провадження № 43274006 та № 43271724 на примусове виконання наказів господарського суду Волинської області.

20.09.2016р. виконавчі провадження були зупинені, а 28.09.2017р. державний виконавець поновив вчинення виконавчих дій.

В звязку із невиконанням рішення суду немайнового характеру 24.10.2017р. державним виконавцем у відповідності із вимогами ст. 63, п. 11, ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанови про закінчення ВП № 43271724 та 43274006.

Станом на час розгляду скарги, постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 29.01.2014р. у справі № 903/1164/13 не виконана, доказів протилежного суду не подано.

При прийнятті рішення, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов'язковість судового рішення.

Судове рішення є обов'язковим до виконання (стаття 129-1 Конституції України).

Згідно з частиною 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 115 Господарського процесуального кодексу України (в редакці, чинній на момент прийняття оскаржуваної ухвали), яка кореспондується зі статтею 326 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) встановлено, що рішення, ухвали постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина судового розгляду (пункт 43 рішення у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004).

Порядок виконання судових рішень визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.3 ст.ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14, 15 ч.1 ст.39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору , яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч.3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних зарплат з боржника фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до п.7 Розділ XIII Прикінцеві та перехідні положення України «Про виконавче провадження» в чинній на сьогодні редакції, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим законом (05.10.2016р.) завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Отже, оскільки станом на дату закінчення виконавчого провадження рішення немайнового характеру боржником виконано не було, державним виконавцем у порядку встановленому ч.3 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у порядку та в розмірах, встановлених «новою» редакцією Закону, оскільки виконавча дія вчинялась за новою редакцією закону відповідно до Прикінцевих та перехідних положень закону.

Тобто, як постанови про закінчення виконавчого провадження, так і постанови про стягнення з боржника виконавчого збору в повній мірі відповідають вимогам законодавства.

Твердження голови ліквідаційної комісії ВАТ «Ковельське АТП 0202» про неможливість виконати рішення суду без наявності у нього оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці стягувача та твердження скаржника щодо перешкоджання стягувачем виконанню рішення суду не приймаються судом, з огляду на таке.

Відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно не є перешкодою для створення проміжного ліквідаційного балансу, оскільки, документами, які необхідні для його створення є дані бухгалтерсього обліку (в т.ч. баланси, первинна бухгалтерська документація, регістри та журнали ордери бухгалтерського обліку), які зберігається на підприємстві.

Доводи скаржника відхиляються судом, оскільки спростовуються матеріалами виконавчих проваджень, а також не підтвердженні належними та допустимими доказами.

Твердження апелянта щодо необхідності завершення всіх дій виконавчого провадження, розпочатого в 2014 році в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" в редакції до 05.10.2016 року є безпідставним та помилковим, оскільки виконавча дія - це не виконавче провадження, виконавчі дії щодо перевірки виконання рішення, накладення штрафів, закінчення виконавчого провадження розпочинались та проводились органом ДВС, як і передбачено Прикінцевими та перехідними положеннями в редакції Закону України "Про виконавче провадження", що набрала чинності після 05.10.2016 року.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, ОСОБА_2 звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду, як голова ліквідаційної комісії Відкритого акціонерного товариства "Ковельське АТП 0202". При цьому, заявник послався на те, що згідно ст. 5 Закону України "Про судовий збір" він звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи, як інвалід ІІ групи, про що надав копію посвідчення №369823 від 23.01.1998.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що звертаючись з даною апеляційною скаргою як голова ліквідаційної комісії Відкритого акціонерного товариства "Ковельське АТП 0202" не звільняється від сплати судового збору за подання апеляційної скарги з огляду на наявність статусу інваліда ІІ групи, оскільки виступає від імені юридичної особи, а не від себе особисто.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подачі апеляційної скарги) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні апеляційної скарги на ухвалу господарського суду становила 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подачі апеляційної скарги).

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" з 1 січня установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 762,00 грн.

У зв'язку із тим, що апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду Волинської області від 12.12.2017 скаржник подав 13.01.2017, то при подачі апеляційної скарги останній повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1 762,00 грн (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з Відкритого акціонерного товариства "Ковельське АТП 0202" в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1762 грн. за подання апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права (стаття 276 ГПК України).

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду ґрунтується на повному і всебічному дослідженні всіх обставин справи, прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законною та обґрунтованою, а тому, підлягає залишенню без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у судовій ухвалі, що оскаржується.

Керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 276, 281, 282, 284, 326, 327, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Волинської області від 12.12.2017 у справі № 903/1164/13 залишити без змін, апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Ковельське АТП 0202" в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_2 - без задоволення.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Ковельське АТП 0202" (45032, Волинська область, Ковельський район, с.Вербка, ) в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі - 1762 грн. за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Волинської області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку, встановленому ст.ст.286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Демянчук Ю.Г.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Савченко Г.І.

Повний текст постанови складено 05.02.2018