Суд
УХВАЛА

13 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 910/24265/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Баранець О.М. - головуючий, Вронська Г.О., Студенець В.І.,

обов'язки секретаря судового засідання за дорученням головуючого судді у судовій колегії здійснює помічник судді Гетьман Т.М.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Енергомережа"

та Публічного акціонерного товариства "Азот"

на рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді: Борисенко І.І.

від 04.07.2017 року

та на постанову Київського апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Зубець Л.П., Алданової С.О., Мартюк А.І.

від 05.10.2017 року

за позовом Національного антикорупційного бюро України

до 1.Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Енергомережа", 2.Публічного акціонерного товариства "Азот"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: 1. Державне підприємство "Енергоринок", 2. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго"

про визнання договору недійсним

за участю:

від позивача: Семенчук М.А.

від відповідачів: 1. не з'явився

2. не з'явився

третіх осіб позивача 1. Стос В.К., Сніжко В.Ю.

2. Чеховський А.А.

третьої особи відповідачів не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Національне антикорупційне бюро України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Енергомережа" (відповідач-1), Публічного акціонерного товариства "Азот" (відповідач-2) про визнання недійсним договору про переведення боргу №183-202 від 20 березня 2015 року, укладеного між відповідачами.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що оспорюваний правочин укладено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави, а також з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, Закону України "Про електроенергетику" та Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №28 від 31 липня 1996 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04 липня 2017 року у справі №910/24265/16 позов було задоволено повністю. Визнано недійсним договір про переведення боргу від 20 березня 2015 року №183-202, укладений між відповідачами. Окрім того, присуджено до стягнення з відповідачів на користь позивача по 689,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що невідповідність договору вимогам ст. 228 Цивільного кодексу Україниполягає в тому, що частка державної власності у статутному капіталі третьої особи на стороні відповідачів складає 71% (46% - Фонд державного майна та 25% - Приватне акціонерне товариство "Українська енергозберігаюча сервісна компанія", єдиним акціонером якої є Фонд державного майна України). Таким чином держава володіє контрольним пакетом акцій третьої особи на стороні відповідача. При цьому, на момент укладення Договору переведення боргу фінансовий стан відповідача-1 не дозволяв виконати зобов'язання, що свідчить про невідповідність правочину інтересам держави.

Крім того, Господарський суд міста Києва виходив з того, що позивачем не доведено, у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення угоди, наявність протиправних наслідків цієї угоди, а також вину сторін у формі умислу, як і не надано доказів фінансової неспроможності відповідача-1 виконати зобов'язання зі сплати на користь третьої особи на стороні відповідачів 47 872 035,51 грн., а також позивачем не доведено наявності та розміру заподіяних державі внаслідок укладення оспорюваного правочину збитків.

У своєму рішенні суд першої інстанції дійшов висновку про те, що наявність істотної частки держави у статутному капіталі третьої особи на стороні відповідачів та надання згоди на укладення спірного Договору переведення боргу не є безумовним доказом того, що укладений між відповідачами оспорюваний договір суперечить інтересам держави.

Також, господарським судом першої зазначено, що під час кваліфікації правочину за ст. 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо. Однак, відсутній вирок суду, що був би доказом наявності умислу сторін оспорюваного правочину на вчинення цього правочину з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Однак, не зважаючи на зазначені вище обставини Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що наявні підстави для визнання договору переведення боргу недійсним, оскільки зазначений договір суперечить приписам ст. ст. 15-1, 26 Закону України "Про електроенергетику", п.1 Положення про порядок проведення розрахунків за електричну енергію та п.6.3 Правил користування електричною енергією.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05 жовтня 2017 року рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/24265/16 від 04 липня 2017 року змінено мотивувальну частину рішення та викладено її в іншій редакції. Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Енергомережа" та Публічного акціонерного товариства "Азот" на користь Національного антикорупційного бюро України по 757, 90 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи своє рішення суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідно до змісту Закону України "Про електроенергетику" у редакції чинній на момент укладення спірного договору, встановлений ним порядок розрахунків за закуплену на оптовому ринку електричну енергію спрямований на забезпечення стабільного фінансового стану електроенергетики, відповідальності суб'єктів електроенергетики та споживачів за порушення цього порядку, надійного (безперебійного) постачання споживачам електричної енергії і енергетичної безпеки як складових економічних основ держави України, у чому безперечно є інтерес держави і суспільства, а порушення відповідачами встановленого Законом України "Про електроенергетику" у редакції чинній на момент укладення спірного договору і Правилами користування електричною енергією порядку розрахунків у редакції чинній на момент укладення спірного договору за поставлену електричну енергію не відповідає інтересам держави і суспільства щодо забезпечення стабільного фінансового стану електроенергетики і відповідальності суб'єктів електроенергетики та споживачів за порушення цього порядку, забезпечення надійного (безперебійного) постачання споживачам електричної енергії і енергетичної безпеки України.

Суд апеляційної інстанції змінюючи мотивувальну частину рішення дійшов висновку, що завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета вчинення спірного правочину щодо переведення боргу і його наслідки полягали у тому, щоб обійти встановлений Законом України "Про електроенергетику" у редакції чинній на момент укладення спірного договору і Правилами користування електричною енергією порядок оплати поставленої електричної енергії, оплатити її без використання передбаченого цим порядком рахунку із спеціальним режимом використання енергопостачальника і тим самим уникнути перерахування коштів із такого поточного рахунку за відповідним алгоритмом оптового ринку електричної енергії, що призведе до неотримання іншими учасниками оптового ринку електричної енергії України своїх частин від цієї суми коштів згідно з алгоритмом, а тому вищенаведене є підставою для визнання цього договору недійсним на підставі ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України.

Приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Енергомережа" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 04 липня 2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 05 жовтня 2017 року у справі № 910/24265/16.

Публічне акціонерне товариство "Азот" також звернулось з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 04 липня 2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 05 жовтня 2017 року у справі № 910/24265/16.

На підставі підпункту 6 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України за розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України № 38-р від 15.12.2017 року зазначені касаційні скарги разом зі справою № 910/24265/16 передано до Касаційного господарського суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 січня 2018 року та протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 15 січня 2018 року у справі № 910/24265/16 визначено колегію суддів у складі: Баранець О.М. (головуючий суддя), судді: Вронська Г.О., Студенець В.І.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 січня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Енергомережа" та Публічного акціонерного товариства "Азот".

У своїй касаційній скарзі Приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Енергомережа" просить прийняті у справі рішення суду першої та апеляційної інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити Національному антикорупційному бюро України у задоволені позову.

В обґрунтування доводів касаційної скарги відповідач 1 зазначає про те, що позивач, звертаючись до суду, не зазначає в чому саме полягає порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Позивач не є стороною оспорюваного договору про переведення боргу, а сам договір не стосується прав чи інтересів позивача.

На думку Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Енергомережа" суд апеляційної інстанції не правильно застосував ст. 228 Цивільного кодексу України, оскільки позивачем не доведено яким саме чином оспорюваний договір суперечить моральним засадам суспільства, інтересам держави, а також його суперечливість нормам діючого законодавства України, а судом першої інстанції здійснено висновок про недоведеність позивачем, у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення угоди, наявність протиправних наслідків цієї угоди, а також вина сторін у формі умислу, як і не надано доказів фінансової неспроможності відповідача-1 виконати зобов'язання зі сплати коштів на користь третьої особи на стороні відповідачів.

Відповідач 1 також зазначає, що нормами Закону України "Про Національне антикорупційне бюро України" не передбачено право Національного антикорупційного бюро України на звернення до суду в інтересах держави. Натомість повноваженнями для захисту інтересів держави наділений прокурор, оскільки Національне антикорупційне бюро України є юридичною особою публічного права, а тому відносини з ним засновані на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні одного суб'єкта іншому. Тобто, позивач є суб'єктом публічно-правових відносин. Розгляд вказаного позову не підвідомчий господарським судам згідно зі ст. 12 Господарського процесуального кодексу України;

Крім того, на думку Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Енергомережа" оскаржуваний договір не змінює умов основного договору і порядку розрахунків за електричну енергію в контексті вимог чинного законодавства України щодо обов'язковості перерахування коштів на поточний рахунок гарантованого постачальника зі спеціальним режимом використання, відкритого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1136 в установах уповноважених банків;

05 лютого 2018 року до канцелярії Касаційного господарського суду надійшло клопотання про відмову від касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Енергомережа" в якому останній просить закрити касаційне провадження за касаційною його скаргою. Розгляд касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Азот" провести без участі представника Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Енергомережа" та залишити без задоволення касаційну скаргу Відповідача - 2.

Вищезазначене клопотання подано т.в.о. голови правління Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Енергомережа" на яку ухвалою Господарського суду міста Києва від 29 листопада 2017 року покладено виконання відповідних обов'язків, як на розпорядника майна.

Відповідно до п. 4 ст. 298 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати касаційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження.

Колегія суддів Касаційного господарського суду вважає за можливе прийняти відмову Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Енергомережа" від касаційної скарги, оскільки вона подана уповноваженою особою та закрити касаційне провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 296 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п. 1. ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 298 та статтями 234, 235, 300, 301 Господарського процесуального кодексу України, Суд - ,

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову від касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Енергомережа".

2. Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Енергомережа" на рішення Господарського суду міста Києва від 04 липня 2017 року та на постанову Київського апеляційного господарського суду від 05 жовтня 2017 року у справі № 910/24265/16.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.Баранець

Судді Г.Вронська

В.Студенець