ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року Справа № 916/2455/17
м.Одеса, проспект Шевченка, 29

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Мишкіної М.А.

суддів Будішевської Л.О., Величко Т.А.

(склад судової колегії змінений відповідно до розпорядження в.о.керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи №98 від 05.02.2018р. та протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 05.02.2018р. )

при секретарі судового засідання Бєлянкіній Г.Є.

за участю представників сторін:

від ПАТ «Укртелеком» в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком»- Рябошапка В.В. - за довіреністю; без належних повноважень;

від Управління соціальної політики Білгород - Дністровської міської ради - Тирнова Н.Ю. - за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління соціальної політики Білгород - Дністровської міської ради

на рішення господарського суду Одеської області від 14 листопада 2017 року

у справі №916/2455/17

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком»

до Управління соціальної політики Білгород - Дністровської міської ради

про стягнення 313749,06грн.

суддя суду першої інстанції: Цісельський О.В.

час і місце ухвалення рішення: 14.11.2017р. о 13год. 00хвил., м.Одеса, господарський суд Одеської області, зала судових засідань №12

повний текст рішення складений 20.11.2017р.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

У судовому засіданні 23.01.2018р. оголошувалась перерва згідно ст.216 ГПК України.

В судовому засіданні 06.02.2018р. згідно ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

11.10.2017р. Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (надалі - позивач, ПАТ «Укртелеком») звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Білгород - Дністровської міської ради (надалі - відповідач), в якому просило суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 313749,06грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 01.11.2017р.) зазначив, що 23.02.2016р. між Управлінням соціальної політики Білгород - Дністровської міської ради (Управління) та ПАТ «Укртелеком» (Укртелеком) було укладено Договір про відшкодування витрат за надання телекомунікаційних послуг (користування та встановлення телефонів) пільговій категорії громадян №51-16, відповідно умов п.2.1 якого Укртелеком зобов'язується надавати послуги телефонного зв'язку пільговим категоріям населення відповідно до чинного законодавства України. На виконання умов договору позивачем було надано телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян в період з 01.01.2016р. по 01.01.2017р. на загальну суму 313749грн., що підтверджується відповідними актами. Проте відповідач не виконав свої зобов'язання за договором, внаслідок чого за ним виникла заборгованість в сумі 313749,06грн., яка підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку.

З посиланням на норми ч.ч.3,4 ст.11,ч.ч.1,2 ст.509, ст.ст.526, 530 ЦК України, ст.ст.175,193 ГК України, ч.3 ст.63 ЗУ «Про телекомунікації» позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

01.11.2017р. позивач подав суду першої інстанції заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої навів додаткове обґрунтування позовних вимог та просив стягнути з Управління соціальної політики Білгород - Дністровської міської ради на свою користь заборгованість у розмірі 313749,06грн.

01.11.2017р. ПАТ «Укртелеком» подало місцевому господарському суду клопотання про заміну первісного відповідача на його правонаступника та належного відповідача - Управління соціальної політики Білгород - Дністровської міської ради, яке судом було задоволено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.11.2017р. здійснено заміну відповідача Управління праці та соціального захисту населення Білгород - Дністровської міської ради на його правонаступника - Управління соціальної політики Білгород - Дністровської міської ради. 07.11.2017р. відповідач подав місцевому господарському відзив на позовну заяву та 14.11.2017р. уточнений відзив на позовну заяву, в яких просив відмовити у задоволенні позову.

Рішенням господарського суду Одеської області від 14.11.2017р. (суддя Цісельський О.В.) позов задоволено повністю - стягнуто з Управління соціальної політики Білгород - Дністровської міської ради на користь ПАТ «Укртелеком» в особі Одеської філії ПАТ «Укртелеком» заборгованість у сумі 313749,06грн. та витрати на оплату судового збору у сумі 4706,24грн.

Рішення суду обґрунтовано посиланнями на норми ст.ст.11, 509, 525, 526,610, 629 ЦК України та вмотивовано наступним. 23 лютого 2016р. між Управлінням соціальної політики Білгород - Дністровської міської ради (Управління) та публічним акціонерним товариством "Укртелеком" (Укртелеком) було укладено Договір про відшкодування витрат за надання телекомунікаційних послуг (користування та встановлення телефонів) пільговій категорії громадян №51-16, згідно умов п.1.1. якого, Договір регулює взаємовідносини сторін згідно Бюджетного кодексу України, інших законів України та нормативних актів, якими передбачені пільги з послуг зв'язку окремим категоріям населення, а саме: "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про жертви нацистських переслідувань", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про прокуратуру", "Про охорону дитинства", "Про основні засади соціального захисту ветеранів та інших громадян похилого віку в Україні". Відповідно до п.2.1. Договору, Укртелеком зобов'язується надавати послуги телефонного зв'язку пільговим категоріям населення відповідно до чинного законодавства України. На виконання умов вищенаведеного договору, позивачем було надано телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян в період з 01.01.2016р. по 01.01.2017р. на загальну суму 313 749,06 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами. Проте відповідачем всупереч договірним зобов'язанням не було відшкодовано понесені позивачем витрати, внаслідок чого за останнім виникла заборгованість в сумі 313 749,06 грн. Проаналізувавши матеріали справи, суд звертає увагу що згідно з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012р. у справі 11/466, з огляду на положення частини другої статті 617 Цивільного кодексу України, частини другої статті 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18 жовтня 2005 року, відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, а тому доводи викладені у відзиві на позовну заяву, не можуть вважатися підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Як вбачається із матеріалів справи, зокрема з розрахунку заборгованості приведеного позивачем в позовній заяві та не спростованого відповідачем, останнім договірні зобов'язання щодо оплати вартості телекомунікаційних послуг за період з 01.01.2016р. по 01.01.2017р. на загальну суму 313749,06грн. не виконані в повному обсязі, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 313749,06грн., у зв'язку з чим, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість, встановлена судом в розмірі 313749,06грн.

Не погодившись з рішенням суду від 14.11.2017р., Управління соціальної політики Білгород - Дністровської міської ради звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги Управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради зазначило, що стаття 76 Бюджетного кодексу України встановлює, що рішенням про місцевий бюджет визначаються видатки місцевого бюджету за бюджетною класифікацією. Бюджетом міста Білгорода-Дністровського на 2016 та 2017 роки не передбачені кошти на відшкодування пільг зі зв'язку для деяких категорій громадян. Виходячи з зазначеного, слід дійти висновку, що норми Бюджетного кодексу України не визнають бюджетними зобов'язаннями будь-які зобов'язання, взяті юридичними особами за кошти державного бюджету України без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом та ЗУ «Про державний бюджет України» на відповідний рік, і, відповідно, витрати державного бюджету на покриття таких зобов'язань не можуть здійснюватися. Відповідно до положень Бюджетного кодексу України та Порядку фінансування видатків, місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256, вбачається, що держава взяла на себе зобов'язання по відшкодуванню таких витрат. Також суд під час вирішення питання по суті не в повному обсязі врахував положення постанови КМУ №256 від 04.03.2002 року «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету» пунктів 7-12.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 11.12.2017р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні; зобов'язано Управління соціальної політики Білгород - Дністровської міської ради у строк до 23.01.2018р. надати суду апеляційної інстанції оригінал фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» від 29.11.2017р. про здійснення поштового відправлення на ім'я ПАТ «Укртелеком», копія якого надана скаржником в додатки до апеляційної скарги. 27.12.2017р. скаржник надав суду докази на виконання ухвали суду від 11.12.2017р.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 16.01.2018р. розпочато апеляційний розгляд справи №916/2455/17 по суті за правилами спрощеного позовного провадження з відкриття першого судового засідання 23.01.2018р.

19.01.2018р. позивач надіслав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд залишити оскаржене рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У зв'язку із перебуванням судді Таран С.В. у відрядженні 05.02.2018р., та у відпустці з 06.02.2018р., розпорядженням в.о.керівника апарату суду №98 від 05.02.2018р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/2455/17.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 05.02.2018р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Мишкіна М.А., судді: Будішевська Л.О., Величко Т.А.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 05.02.2018р. прийнято справу №916/2455/17 до провадження та розпочато розгляд справи по суті повторно у зміненому складі суду: головуючий суддя Мишкіна М.А., судді: Будішевська Л.О., Величко Т.А. за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, встановлених главою 1 розділу ІV ГПК України.

06.02.2018р. скаржник подав суду апеляційної інстанції відповідь на відзив на апеляційну скаргу.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник скаржника підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Позивач свого повноважного представника в засідання суду апеляційної інстанції 06.02.2018р. не направив.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017р. N2147-VIII (який набрав чинності 15.12.2017р.) Господарський процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.

Пунктом 9 частини 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147- VIII від 03.10.2017р. установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 16.01.2018р. постановлено розпочати апеляційний розгляд справи №916/2455/17 по суті за правилами спрощеного позовного провадження з відкриття першого судового засідання 23.01.2018р.

Відповідно до ст.269 ГПК України (в редакції Закону України №2147- VIII від 03.10.2017р.) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника скаржника, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Судом першої інстанції встановлено, не оспорюється сторонами та підтверджено при апеляційному розгляді справи, що 23.02.2016р. між Управлінням соціального захисту населення Білгород - Дністровської міської ради («Управління») (наразі - Управління соціальної політики Білгород - Дністровської міської ради) та Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» («Укртелеком») було укладено Договір про відшкодування витрат за надання телекомунікаційних послуг (користування та встановлення телефонів) пільговій категорії громадян №51-16 (надалі - Договір №51-16), згідно умов п.1.1. якого Договір регулює взаємовідносини сторін згідно Бюджетного кодексу України, інших законів України та нормативних актів, якими передбачені пільги з послуг зв'язку окремим категоріям населення, а саме: «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", «Про жертви нацистських переслідувань», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про прокуратуру», «Про охорону дитинства», «Про основні засади соціального захисту ветеранів та інших громадян похилого віку в Україні».

Відповідно до п.2.1, 2.2 Договору №51-16, Укртелеком зобов'язується: надавати послуги телефонного зв'язку пільговим категоріям населення відповідно до чинного законодавства України. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року № 256 "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету", Постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 року № 117 "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги" Укртелеком зобов'язується, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, надавати Управлінню списки пільговиків на електронних та паперових носіях згідно з формою "2-пільга" (№ з/п, П.І.Б., адреса, ідентифікаційний код пільговика, нараховані суми за видами послуг в "грн...."), затвердженою Міністерством праці та соціальної політики України. Управління зобов'язується здійснювати розрахунки на відшкодування пільг пільговому контингенту громадян. Визначення кредиторської заборгованості провадиться виключно в межах встановлених бюджетних призначень.

Згідно із п.3.1. Договору №51-16 щомісяця до 10 числа «Укртелеком» надає Управлінню списки пільговиків на електронних носіях (БВР - файли) та акти звірки на паперових носіях з місяця що настає після звітного періоду у формі, затвердженій Наказом Міністерства праці та соціальної політики №535 від 04.10.2007р.

Згідно п.3.3 Договору «Укртелеком» після проведення сумісної перевірки по наданих списках складає акти звірок станом на 1 число місяця та Управління проводить розрахунки безготівковим шляхом або шляхом взаємозаліків по мірі надходження фінансування в межах бюджетних призначень.

Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та застосовується до відносин сторін, які виникли до його укладання, а саме з 01 січня 2016 року та діє до 31 грудня 2016 року (п.8.1 Договору №51-16).

Предметом спору в даній справі є стягнення суми відшкодування наданих послуг за пільгове користування послугами зв'язку громадянами, що мають пільги, на яких поширюється відповідно дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про жертви нацистських переслідувань», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів військової служби ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист», «Про охорону дитинства», тощо.

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання визначаються виключно законами України.

Згідно із ч.3 ст.63 ЗУ «Про телекомунікації» телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України; згдно із п.63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №295 установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред'явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Відповідно до ст.87 Бюджетного кодексу України видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення належать до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України. При цьому порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам визначаються Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст.97 Бюджетного кодексу України).

Відповідно до пп. б п. 4 ч. 1 ст. 89 та ст. 102 Бюджетного кодексу України видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. №256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету (надалі Порядок № 256).

Відповідно до п.1 Порядку №256 цей Порядок визначає відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу (в тому числі послуг з транспортування, розподілу та постачання), послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу; доставки громадянам повідомлень про призначення субсидії; допомоги сім'ям з дітьми, малозабезпеченим сім'ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам, тимчасової державної допомоги дітям та допомоги по догляду за інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Згідно із п.2 Порядку №256 фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення, районних бюджетах, бюджетах об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Пунктом 3 Порядку №256 визначено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів).

Відповідно до пунктів 1,2 Положення про управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради, затвердженого рішенням Білгород-Дністровської міської ради №286 - VII від 01.03.2017р., Управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради (далі - управління) є структурним підрозділом Білгород-Дністровської міської ради, підзвітним і підконтрольним міському голові, міській раді та структурному підрозділу з питань соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації. правління у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами Мінсоцполітики, структурного підрозділу з питань соціального захисту населення Одеської обласної державної адміністрації, рішеннями міської ради, рішеннями виконавчого комітету міської ради, розпорядженнями міського голови, Положенням про управління.

Згідно із пунктом 4.5 Положення про управління Управління відповідно до визначених повноважень виконує такі функції: забезпечує ефективне і цільове використання відповідних бюджетних коштів.

Отже Управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради є головним розпорядником коштів бюджетного фінансування соціальних пільг, зокрема, з надання телекомунікаційних послуг у м.Білгород-Дністровський пільговим категоріям громадян, визначеним законами України.

Відповідно до ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу) допускається. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Згідно із ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду; справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах; справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов'язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов'язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах, що виникають з відносин, пов'язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов'язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності; справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України; справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті; справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами; справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою; інші справи у спорах між суб'єктами господарювання; справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Ініційований в господарському суді ПАТ «Укртелеком» спір пов'язаний із виконанням Договору №51-16 про відшкодування витрат за надання телекомунікаційних послуг (користування та встановлення телефонів) пільговій категорії громадян від 23.02.2016р., отже в контексті вирішення питання поширення юрисдикції господарського суду на цей спір головним є визначення правової природи цього договору та, відповідно, змісту спірних правовідносин.

Договір, що є підставою позовних вимог, не є господарським договором у розумінні норм ст.ст.179-188 Господарського кодексу України.

Вирішуючи питання характеру спірних правовідносин, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п.п.1,2,7 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій, в межах визначеної компетенції. Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Згідно із п.16 ч.1 ст. 4 КАС України адміністративний договір - спільний правовий акт суб'єктів владних повноважень або правовий акт за участю суб'єкта владних повноважень та іншої особи, що ґрунтується на їх волеузгодженні, має форму договору, угоди, протоколу, меморандуму тощо, визначає взаємні права та обов'язки його учасників у публічно-правовій сфері і укладається на підставі закону: а) для розмежування компетенції чи визначення порядку взаємодії між суб'єктами владних повноважень; б) для делегування публічно-владних управлінських функцій; в) для перерозподілу або об'єднання бюджетних коштів у випадках, визначених законом; г) замість видання індивідуального акта; ґ) для врегулювання питань надання адміністративних послуг.

Між сторонами у даній справі виникли правовідносини, що випливають із застосування Бюджетного кодексу України та Законів України, які передбачають соціальні пільги та порядок відшкодування наданих послуг відповідними органами, наділеними владними управлінськими функціями.

Договір про відшкодування витрат за надання телекомунікаційних послуг (користування та встановлення телефонів) пільговій категорії громадян №51-16 є адміністративним договором, оскільки він регулює взаємовідносини сторін згідно Бюджетного кодексу України, інших законів України та нормативних актів, якими передбачені пільги з послуг зв'язку окремим категоріям населення (п.1.1 Договору №51-16).

Публічно-правовий характер спору визначається тим, що відповідач наділений владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу, з приводу чого й був укладений правовий акт у формі договору.

Відповідно до п.п.4.22.5 Положення про управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради, затвердженого рішенням Білгород-Дністровської міської ради №286 - VII від 01.03.2017р., управління здійснює розрахунки з організаціями-надавачами послуг за надані пільги окремим категоріям громадян та призначені житлові субсидії населенню.

Отже судом апеляційної інстанції встановлено, що даний спір є публічно-правовим відповідно до визначення у абз.2 п.2 ч.1 ст.4 КАС України, оскільки при виконанні адміністративного договору №51-16 від 23.02.2016р. відповідач здійснює публічно-владні управлінські функції (розпорядник коштів місцевого бюджету з проведення розрахунків з ПАТ «Укртелеком» в межах бюджетних призначень), спір не віднесений до юрисдикції господарського суду (ч.1 ст.20 ГПК України в редакції з 15.12.2017р.) та не підпадав під підвідомчість спорів господарському суду згідно ст.12 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017р.).

Колегія суддів зазначає, що господарський суд Одеської області дійшов помилкового висновку, коли до правовідносин, які виникли між ПАТ «Укртелеком» в особі Одеської філії ПАТ «Укртелеком» та Управлінням у даній справі застосував норми цивільного законодавства (ст.ст.11, 509, 525, 526, 629 ЦК України), при цьому не навівши нормативного обґрунтування приватно-правового (господарського) характеру цих відносин.

Згідно з п.4 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.231 ГПК України (в діючій редакції) господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Згідно з ч.1 ст.278 ГПК України Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.278 ГПК України порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20 - 23 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Місцевий господарський суд вирішив по суті спір, на який не поширюється юрисдикція господарського суду, порушивши правила юрисдикції господарських судів, визначені ст.20 ГПК України, що є обов'язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржуване рішення господарського суду Одеської області від 14.11.2017р. - скасуванню, а провадження у справі №916/2455/17 - закриттю.

Керуючись ст.ст.129, 232-233, 236, 269, 270, 275, 231 ч.1 п.1, 278, 240, 281-283 ГПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду Одеської області від 14.11.2017р. у справі №916/2455/17 скасувати.

Провадження у справі №916/2455/17 закрити.

Постанова в порядку ст.282 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст.284 ГПК України.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст.286 ГПК України.

Повна постанова складена 09 лютого 2018 року.

Головуючий суддя Мишкіна М.А.

Суддя Будішевська Л.О

Суддя Величко Т.А.