РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року Справа № 924/874/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Берун О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача - приватного підприємства "Універсальна торгова фірма "Україна" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 16.11.17р. у справі №924/874/17 (суддя Заверуха С.В.)

за позовом ОСОБА_1 (м. Хмельницький)

до приватного підприємства "Універсальна торгова фірма "Україна" (м. Хмельницький)

про визнання недійсним рішення загальних зборів приватного підприємства Універсальна торгова фірма "Україна", оформленого протоколом № 3 від 16.09.2016р.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача - ОСОБА_2, адвокат, представник за угодою про надання правової допомоги від 04.01.2017р. №2;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Хмельницької області з позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів ПП "Універсальна торгова фірма "Україна", оформленого протоколом №3 від 16.09.2016р.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 16.11.17р. у справі №924/874/17 позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПП "Універсальна торгова фірма "Україна" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Мотивуючи апеляційну скаргу скаржник зазначає, що позивач був належним чином повідомлений про проведення загальних зборів 16.09.2016р., а його присутність підтверджується обставинами встановленими при розгляді справи №924/926/16. На думку скаржника, загальні збори підприємства проведені відповідно до положень статуту за наявності кворуму, порядок денний відповідав інтересам підприємства та його власників, даним рішенням не було порушено прав та інтересів позивача. Скаржник зазначає, що позивач приховав від суду першої інстанції дійсні підстави виключення її зі складу засновників, наявність щодо неї кримінальних проваджень та судових справ, а суд формально підійшов до з`ясування обставин справи, що є підставою для перегляду рішення в повному обсязі та його скасування.

ОСОБА_1 надіслала до суду відзив на апеляційну скаргу (вх. №1586/18 від 15.01.2018р.), в якому позивач вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 924/874/17 у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 01.12.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 16.01.2018р.

У зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії Грязнова В.В. судове засідання 16.01.2018р. у справі не відбулося.

Розпорядженням керівника апарату суду від 24.01.2018р. №01-03/79, відповідно до п. 17.4 Розділу XI Перехідних положень ГПК України, п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді у справі Грязнова В.В. призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 24.01.2018р. визначено колегію суддів для розгляду даної справи у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Мельник О.В., суддя Філіпова Т.Л.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.01.2018р. апеляційну скаргу прийнято до провадження у новому складі суду, справу призначено до розгляду на 06.02.2018р.

ОСОБА_1 надіслала до суду клопотання (вх. №3816/18 від 02.02.2018р.), в якому позивач просить відкласти розгляд справи у зв'язку із зайнятістю її повноважного представника в іншому судовому засіданні.

Розглянувши в судовому засіданні клопотання позивача про відкладення розгляду справи, судова колегія зазначає наступне.

15.12.2017р. вступив в дію новий Господарський процесуальний кодекс України.

Згідно підпункту 9 пункту 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, справи у судах апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. 216 ГПК України (в редакції чинній з 15.12.2017р.) суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених ч. 2 ст. 202 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, позивачем не доведено, а судом не встановлено наявності обставин, які б унеможливлювали вирішення справи без його участі, судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення позивача про день, час та місце розгляду справи, явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 06.02.2018р. представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, тому просить апеляційну скаргу задоволити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Як встановлено апеляційним судом, 14.06.2004р. власником ПП "Універсальна торгова фірма "Україна" ОСОБА_1 видано наказ №1, яким у зв'язку із виробничою необхідністю прийнято до складу власників підприємства ОСОБА_4 згідно з поданою нею заявою; встановлено розмір статутного капіталу підприємства в розмірі 11000,34 грн. та розподілено його серед власників в рівних частках, а також затверджено нову редакцію статуту підприємства (а.с.10).

14.06.2004р. власниками ПП "Універсальна торгова фірма "Україна" ОСОБА_1 та ОСОБА_4 видано наказ №2, яким призначено на посаду директора підприємства ОСОБА_1, а головним бухгалтером - ОСОБА_4 (а.с.104).

Згідно статуту ПП "Універсальна торгова фірма "Україна", який зареєстрований 18.06.2004р. №3094 (а.с. 86-89) ПП "Універсальна торгова фірма "Україна" створена шляхом перейменування "Універсальної торгової фірми "Україна" та є правонаступником усіх її майнових та немайнових прав і обов'язків. Підприємство здійснює свою діяльність у відповідності з Цивільним кодексом, Господарським кодексом та іншими законами України (п.1.1. статуту).

Власниками підприємства, відповідно до п. 1.2. статуту, є ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Підприємство має право від свого імені укладати угоди, набувати майнових і особистих немайнових прав та виконувати обов'язки, пов'язані з його діяльністю, бути позивачем та відповідачем у суді, господарському суді і третейському суді. Підприємство має право здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яка не суперечить законодавству України і відповідає цілям, передбаченим цим статутом (п. 1.3. статуту).

Майно підприємства становлять основні фонди та оборотні кошти, а також інші цінності і фінансові ресурси, вартість яких відображена в самостійному балансі підприємства. Майно підприємства формується за рахунок вкладів власників, продукції, виробленої підприємством в результаті господарської діяльності, одержаних доходів та інших джерел, не заборонених законом (п. 4.1. статуту).

Підприємство має статутний капітал в розмірі 11000,64 грн. Статутний капітал розподіляється на частки, пропорційно вкладам власників, розмір яких становить: ОСОБА_1 - 5500,32 грн., що складає 50% статутного капіталу; ОСОБА_4 - 5500,32 грн., що складає 50% статутного капіталу (п.п. 4.2.1, 4.2.2. статуту).

Статутний капітал підприємства формується за рахунок вкладів власників. Вкладами власників до статутного капіталу підприємства можуть бути: гроші, майно, цінні папери, інші речі або майнові або інші відчужувані права, що мають грошову оцінку. Види вкладів до статутного капіталу підприємства, порядок та терміни їх внесення, а також оцінка вкладів, що повинні бути здійснені у негрошовій формі, встановлюються за рішенням власників, прийнятим відповідно до цього статуту. При прийнятті рішень щодо здійснення вкладів до статутного капіталу підприємства власники зобов'язані дотримуватись принципів вартісної паритетності вкладів та одночасності їх здійснення (п. 4.3. статуту).

В силу положень п. 5.1 статуту, вищим органом підприємства є загальні збори власників. Один із власників може делегувати свої повноваження на зборах іншій особі (представникові) лише за згодою іншого власника.

На зборах власники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі підприємства (п. 5.2. статуту).

Збори мають право приймати рішення з усіх питань діяльності підприємства, у тому числі і з тих, що передані зборами до компетенції виконавчого органу (п. 5.3. статуту).

До компетенції зборів належить: визначення основних напрямів діяльності підприємства, затвердження його планів та звітів про їх виконання; внесення змін до статуту підприємства; визначення видів, порядку та термінів внесення, а також оцінка вкладів до статутного капіталу підприємства; обрання (призначення) та відкликання виконавчого органу (директора) підприємства; визначення форм контролю за діяльністю директора; затвердження річних наслідків діяльності підприємства, включаючи його дочірні підприємства, порядку розподілу прибутку, строк та порядок виплати частки прибутку (дивідендів), визначення порядку покриття збитків; створення, реорганізація та ліквідація дочірніх підприємств, філій та представництв, затвердження їх статутів та положень; винесення рішень про притягнення до майнової відповідальності посадових осіб підприємства; затвердження правил, процедур та інших внутрішніх документів підприємства, визначення його організаційної структури; погодження запропонованих директором кандидатур на посади його заступника (заступників), головного бухгалтера та керівників структурних підрозділів підприємства; встановлення розміру, форми і порядку внесення власниками додаткових вкладів до статутного капіталу підприємства; визначення умов оплати праці посадових осіб підприємства, його філій та представництв, дочірніх підприємств; прийняття рішень про вступ підприємства в асоціації або інші об'єднання підприємств та організацій, а також участь у господарських товариствах; надання дозволу директору підприємства на придбання і відчуження основних засобів підприємства, надання майна в оренду, передача його в заставу, укладення договорів, термін дії яких перевищує шість місяців, укладення договорів поруки та видача гарантів, а також укладення будь-яких договорів, сума яких перевищує 10000 грн.; надання дозволу власнику на передачу належної йому частки (її частини) в статутному капіталі підприємства третім особам; прийняття рішень про припинення діяльності підприємства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу. До компетенції зборів підприємства може бути віднесене вирішення інших питань (п. 5.4. статуту).

Згідно п. 5.5. статуту рішення зборів приймаються лише за згодою всіх власників. Збори вважаються правомочними за умови присутності всіх власників (п. 5.7. статуту).

Будь-хто з власників, а також директор підприємства мають право скликати позачергові збори з будь-якого приводу та вимагати розгляд усіх питань, що стосуються діяльності підприємства (п. 5.8 статуту). Про проведення зборів власників сповіщають у спосіб, визначений за їх згодою (п. 5.9 статуту).

Керівництво поточною діяльністю підприємства здійснює його виконавчий орган - директор підприємства. Директор самостійно вирішує всі питання діяльності підприємства, крім тих, що належать до виключної компетенції зборів. Збори мають право винести рішення про передачу частини належних їх прав у компетенцію директора. Директор не має права приймати рішення, обов'язкові для власників. Директор підзвітний зборам учасників і організовує виконання їх рішень (п. 5.10. статуту).

Відповідно до п. 7.1 статуту власники мають право: брати участь в управлінні підприємством в порядку, визначеному цим статутом; мати постійне місце роботи на підприємстві; одержувати інформацію про діяльність підприємства, знайомитись з річними балансами, даними бухгалтерської та іншої звітності, іншою документацією підприємства; брати участь в розподілі прибутку підприємства і одержувати його частку. Власники мають переважне право на одержання продукції (робіт, послуг), що виробляються підприємством.

Директор може бути звільнений за письмовою вимогою одного із власників підприємства (п. 7.2. статуту).

Власники зобов'язані: дотримуватись умов цього статуту, виконувати рішення зборів; виконувати свої зобов'язання перед підприємством, у тому числі, пов'язані з майновою участю, а також вносити вклади у розмірі, порядку і способом, передбаченим рішенням зборів; не розголошувати комерційну таємницю і зберігати конфіденційність інформації про діяльність підприємства (обсяг інформації, яка не підлягає розголошенню, визначається власниками); виконувати прийняті на себе в установленому порядку зобов'язання щодо підприємства; активно сприяти підприємству в його діяльності; нести інші обов'язки, передбачені чинним законодавством та рішенням зборів (п. 7.3. статуту).

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 21.09.2016р., ПП "Універсальна торгова фірма "Україна" зареєстроване за адресою: Хмельницька обл., м.Хмельницький, провулок Проскурівський, 1, ідентифікаційний код 14169926. Засновниками (учасниками) юридичної особи є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 із розміром внеску до статутного фонду - 5500,32 кожна. Кінцевими бенефіціарними власниками підприємства є ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Згідно повідомлення про проведення загальних зборів від 09.09.2016р., ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_1 про проведення загальних зборів власників 16.09.2016р. із наведеним в повідомленні порядком денним. Згідно опису вкладення від 09.09.2016р., вказане повідомлення 09.09.2016р. надіслано ОСОБА_1 на адресу: 29000, АДРЕСА_1 (а.с. 68).

13.09.2016р. директором ПП "Універсальна торгова фірма "Україна" ОСОБА_1 видано наказ №357, яким наказано провести інвентаризацію запасів в аптеці №1 "Арніка", що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, провулок Проскурівський, 1 з перевіркою їх наявності (а.с. 134).

Відповідно до наказу директора ПП "Універсальна торгова фірма "Україна" ОСОБА_1 №380к від 16.09.2016р. головному бухгалтеру підприємства ОСОБА_4 оголошено догану за перевищення посадових повноважень (а.с. 63).

Згідно наказу директора ПП "Універсальна торгова фірма "Україна" ОСОБА_1 №381к від 16.09.2016р. наказано завідуючим аптеками "Арніка" №№ 1, 3, 4, 5 та аптечним пунктом "Арніка" негайно розпочати роботу з терміналами ПАТ "Приватбанку"; ОСОБА_4 проконтролювати обслуговування покупців терміналами ПАТ "Приватбанку", в разі невиконання наказу, винні в такому порушені посадові особи будуть зобов'язані відшкодувати підприємству понесені збитки (а.с. 66).

Відповідно до наказу директора ПП "Універсальна торгова фірма "Україна" ОСОБА_1 №382к від 19.09.2016р., головному бухгалтеру підприємства ОСОБА_4 оголошено догану за систематичне невиконання розпоряджень директора, постійне перевищення посадових повноважень, ненадання інформації директору про фінансовий стан підприємства (а.с. 64).

Відповідно до наказу директора ПП "Універсальна торгова фірма "Україна" ОСОБА_4 №359к від 26.09.2016р., ОСОБА_1 звільнено з посади директора підприємства на підставі ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 40 КЗпП в Україні (а.с. 65).

Як вбачається із змісту рішення загальних зборів власників ПП "Універсальна торгова фірма "Україна", оформленого протоколом №3 від 16.09.2016р., зборами за присутності власників підприємства ОСОБА_1, яка володіє 50% статутного капіталу підприємства, у грошовому виразі 5500,32 грн., ОСОБА_4, яка володіє 50% статутного капіталу підприємства, у грошовому виразі 5500,32 грн., запрошеної ОСОБА_5 (а.с. 11), вирішено:

1) вибрати головою загальних зборів власників - ОСОБА_4, секретарем - ОСОБА_5.;

2) виключити із складу власників ПП "Універсальна торгова фірма "Україна" ОСОБА_1 на підставі рішення про примусове виключення зі складу власників від 16.09.2016р. за систематичне та грубе порушення обов'язків власника, завдання збитків підприємству, дестабілізації його роботи та як наслідок зниження ділової репутації підприємства;

3) у зв'язку із виключенням зі складу учасників ОСОБА_1 зменшити статутний капітал підприємства на 5500,32 грн. до розміру 5500,32 грн.;

4) перерозподілити частки в статутному капіталі підприємства наступним чином: ОСОБА_4 є власником 100% статутного капіталу підприємства у розмірі 5500,32 грн.;

5) затвердити статут підприємства в новій редакції;

6) звільнити ОСОБА_1 з посади директора підприємства на підставі п. 7.2. статуту підприємства;

7) призначити на посаду директора з 17.09.2016р. ОСОБА_4 шляхом переведення з посади головного бухгалтера.

Згідно рішення ПП "Універсальна торгова фірма "Україна" №5 від 13.10.2016р. вирішено: визначити та затвердити розмір вартості майна підприємства станом на 16.09.2016р. в розмірі 2637933,04 грн.; припинити виплату частки ОСОБА_1 в розмірі 1318966,52 грн. до повернення нею на рахунок підприємства суми розтрати в розмірі 3675904,21 грн.; виплатити ОСОБА_4 вартість частки в розмірі 1200000 грн.; затвердити статут ПП "Універсальна торгова фірма "Україна" в новій редакції.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 26.09.2017р. приватне підприємство "Універсальна торгова фірма "Україна" зареєстровано за адресою: Хмельницька обл., м. Хмельницький, провулок Проскурівський, 1, ідентифікаційний код 14169926. Засновниками (учасниками) юридичної особи є ОСОБА_4 (АДРЕСА_2), розмір внеску до статутного фонду - 30000 грн.; кінцевий бенефіціарний власник - ОСОБА_4 (АДРЕСА_2); ОСОБА_6 (АДРЕСА_3), розмір внеску до статутного фонду - 60000 грн.; ОСОБА_5 (АДРЕСА_4), розмір внеску до статутного фонду - 10000,00 грн. Орган управління юридичної особи - загальні збори. ОСОБА_5, 19.10.2016р. - керівник (а.с. 13-19).

В матеріалах справи містяться також належним чином засвідчені копії: витягу з кримінального провадження № 0005658, протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.09.2016р., ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.10.2016р. у справі № 686/20307/16-к, повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень від 28.10.2016р., повідомлення про початок досудового розслідування від 02.11.2016р., рішення Хмельницького міськрайонного суду від 12.12.2016р. у справі № 686/19094/16-ц, ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.12.2016р. у справі № 686/24427/16-к, повідомлення про кримінальне правопорушення від 23.11.2016р., ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.02.2017р. у справі № 686/2801/17, постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 31.01.2017р. у справі № 924/926/16, постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.05.2017р. у справі № 686/19110/16-а, ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.09.2017р. про відкриття провадження у справі № 686/17141/17, статуту приватного підприємства "Універсальна торгова фірма "Україна" (нова редакція) від 18.10.2016р., заяви на відкриття рахунку від 05.09.2016р., виписки по рахунку з 05.09.2016р. по 20.09.2016р., додаткової угоди № 1 до договору про розрахункове обслуговування за допомогою системи "Клієнт-Банк" від 19.08.2009р. № 438, статуту приватного підприємства "Універсальна торгова фірма "Україна" (нова редакція) від 13.10.2016р., договір про надання аудиторських послуг № 12 від 12.09.2016р., рахунку №12 від 12.09.2016р., актів від 14.09.2016р., заяви від 14.09.2016р.

Позивач, з метою захисту своїх прав та законних інтересів звернувся до суду з позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів ПП "Універсальна торгова фірма "Україна", оформленого протоколом №3 від 16.09.2016р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що в порушення п.п. 5.4., 5.5., 5.7. статуту ПП "Універсальна торгова фірма "Україна" її незаконно виключили зі складу засновників підприємства, звільнено від виконання обов'язків директора, зменшено та перерозподілено статутний капітал та затверджено нову редакцію статуту, а також всупереч п.п. 5.9, 7.1. статуту її не було повідомлено про день, час і місце проведення зборів та порядок денний.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ст. 15 ЦК України унормовано право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 167 ГК України корпоративні спори - це правовідносини учасників або засновників підприємства, які виникають, міняються або припиняються в процесі досудового або судового розгляду і які безпосередньо пов'язані з корпоративними правами і обов'язками.

Згідно ст. 79 ГК України господарськими товариствами визнаються підприємства або інші суб'єкти господарювання, створені юридичними особами та/або громадянами шляхом об'єднання їх майна і участі в підприємницькій діяльності товариства з метою одержання прибутку.

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про господарські товариства" та статтею 113 ЦК України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Відповідно до положень статті 4 Закону України "Про господарські товариства", статей 87, 88 ЦК України, статей 57, 82 ГК України документом, який визначає правовий статус юридичної особи, є статут.

Згідно із частиною 2 статті 4 Закону України "Про господарські товариства" до установчих документів включаються відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства.

Отже, виходячи із наведених норм та беручи до уваги, що ПП "Універсальна торгова фірма "Україна" створене двома особами, а його статутний фонд розподілений на частки між засновниками, то за всіма ознаками відповідач відноситься до господарського товариства, а тому, при вирішенні даного спору застосовуються норми Закону України "Про господарські товариства".

Згідно п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008р. №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства.

В силу ч. 3 ст. 100 ЦК України, учасник товариства у випадках, встановлених установчими документами або законом, може бути виключений з товариства.

Положення зазначеної статті є загальним та закріплює лише можливість виключення учасника зі складу учасників товариства. За повнотою змісту ця норма є відсилочною, тобто такою, що спрямовує до іншого нормативно-правого акта для з'ясування підстав реалізації можливості виключення учасника зі складу учасників товариства.

Підстави для реалізації можливості виключення учасника зі складу товариства зазначені в ст. 64 Закону України "Про господарські товариства", згідно з якою учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежно виконує обов`язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50% загальної кількості голосів учасників товариства. До того ж цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере (редакція статті є чинною на момент прийняття оскаржуваного рішення).

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства з обмеженого відповідальністю є збори учасників. Вони складаються з учасників товариств або призначених ними представників. За змістом ч. 4 ст. 58 зазначеного Закону учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному фонді.

Статтею 59 Закону України "Про господарські товариства" передбачено, що питання виключення учасника з товариства належить до компетенції загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю.

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є власниками ПП "Універсальна торгова фірма "Україна" із частками в статутному капіталі по 50% кожна, що підтверджується статутом ПП "Універсальна торгова фірма "Україна" (в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення).

Пунктами 5.5., 5.7. статуту відповідача (чинного на час прийняття оскаржуваного рішення) передбачено, що рішення зборів приймаються лише за згодою всіх власників; збори вважаються правомочними за умови присутності всіх власників.

Таким чином, аналізуючи положення статуту відповідача, суд зазначає, що ним не врегульовано порядок та підстави виключення власників підприємства з його числа, тому для реалізації можливості виключення позивача зі складу підприємства відповідач повинен був керуватися положеннями ст. 64 Закону України "Про господарські товариства".

Матеріалами справи підтверджується, що рішення, оформлене протоколом №3 від 16.09.2016р на загальних зборах ПП "Універсальна торгова фірма "Україна" прийнято одноособово власником підприємства ОСОБА_4, що стверджується її підписом та підписом секретаря зборів - ОСОБА_5

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_4 володіє в сукупності лише 50% загальної кількості голосів учасників підприємства, тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення загальних зборів ПП "Універсальна торгова фірма "Україна", оформленого протоколом №3 від 16.09.2016р. суперечить положенням ст. 64 Закону України "Про господарські товариства".

Окрім того, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи скаржника, що обрахунок загальної кількості голосів учасників товариства, визначеної ст. 64 Закону України "Про господарські товариства" (в сукупності більше 50%) повинен здійснювати від кількості голосів учасників, які приймали участь в голосуванні про виключення, оскільки учасник, якого хочуть виключити з числа підприємства в голосуванні участі не бере, так як, норми ст. 64 Закону України "Про господарські товариства" чітко визначають, що учасника товариства може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50% загальної кількості голосів учасників товариства.

При цьому, суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що права учасника юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону як при скликанні так і при проведенні загальних зборів, якщо учасник не брав участі у зборах, не зміг належним чином підготуватись до розгляду питань порядку денного та зареєструватись для участі у загальних зборах, тощо.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах. Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону є прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму.

Згідно п.п. 5.8., 5.9. статуту відповідача будь-хто з власників, а також директор підприємства мають право скликати позачергові збори з будь-якого приводу та вимагати розгляд усіх питань, що стосуються діяльності підприємства; про проведення зборів власників сповіщають у спосіб, визначений за їх згодою.

В матеріалах справи міститься повідомлення від 09.09.2016р., яким ОСОБА_4 повідомляє ОСОБА_1 про проведення загальних зборів власників 16.09.2016р. із наведеним в повідомленні порядком денним. Згідно опису вкладення від 09.09.2016р., вказане повідомлення 09.09.2016р. надіслано ОСОБА_1 на адресу: 29000, АДРЕСА_1 (а.с. 68).

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем, в порушення вищевказаних норм, не надано суду належних та допустимих доказів присутності позивача на зборах (доказів на підтвердження проведення реєстрації учасників зборів відповідачем, акту про відмову від реєстрації чи участі в голосуванні на загальних зборах).

Окрім того, посилання відповідача на постанову Рівненського апеляційного господарського суду України від 31.01.2017р. у справі № 924/926/16, якою, на думку відповідача, встановлено факт присутності позивача на зборах 16.09.2016 р., не спростовує протилежне, оскільки обставини справи, викладені в описовій частині даної постанови не мають преюдиціальне значення, в даному випадку це є лише правова оцінка зазначеного факту, здійсненого іншим судом, про що також зазначено в п. 2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р.

Судова колегія апеляційного суду також зазначає, що обґрунтовуючи причини виключення ОСОБА_1 зі складу ПП "Універсальна торгова фірма "Україна" відповідачем у протоколі загальних зборів №3 від 16.09.2016р. зазначено, що позивач систематично, грубо порушує обов'язки власника, завдає збитки підприємству та дестабілізує його роботу та як наслідок знижує ділову репутацію підприємства.

Відповідно до п. 29 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008р. №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" при вирішенні спорів, пов'язаних з виключенням учасника з товариства, господарські суди, як випливає зі змісту статті 64 Закону про господарські товариства, повинні дослідити всі обставини, пов'язані з виключенням учасника з товариства, дати оцінку його поведінці, встановити наявність негативних для товариства наслідків у зв'язку з діями (бездіяльністю) учасника. Якщо негативні наслідки ще не настали, потрібно правильно визначити вірогідність їх настання. Необхідно встановити причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) учасника товариства та негативними наслідками для товариства, а також дослідити мотиви поведінки учасника, форму вини тощо.

Вирішуючи питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства, необхідно встановити, що поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою.

Господарські суди повинні враховувати як фактичні обставини, що були підставою для виключення учасника з товариства, так і дотримання вимог законодавства та установчих документів при скликанні та проведенні відповідних загальних зборів.

Відповідно до пункту 4.24 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016р. №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що вникають з корпоративних правовідносин" під час вирішення спорів, пов'язаних з виключенням учасників з господарських товариств, господарським судам слід враховувати, що прийняття рішення про виключення учасника з господарського товариства законом віднесено до компетенції загальних зборів учасників цих товариств, а не суду. Виключення учасника з товариства судом є втручанням у господарську діяльність товариства, а тому суд не має права брати на себе функції органів управління товариством. Суд перевіряє обґрунтованість та законність прийняття рішення про виключення учасника у разі подання ним позову про визнання такого рішення недійсним.

У рішенні загальних зборів про виключення учасника з господарського товариства повинні міститися обґрунтовані причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов'язків стали підставою для виключення учасника з товариства, в чому полягає систематичність невиконання учасником товариства його обов'язків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей товариства.

Господарські суди повинні перевірити фактичні обставини, що були підставою для виключення учасника товариства, а також дослідити питання щодо дотримання вимог законодавства та установчих документів під час скликання та проведення відповідних загальних зборів.

При дослідженні даних обставин апеляційним судом встановлено, що обов'язки, які покладаються на власників відповідача визначені п. 7.1 статуту, а саме: дотримуватися умов статуту підприємства та виконувати рішення зборів власників; виконувати свої зобов'язання перед підприємством, у тому числі з майновою участю, а також робити вклади у розмірі, порядку та способом, передбаченим рішенням зборів; не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність підприємства (обсяг інформації, яка не підлягає розголошенню, визначається власниками); виконувати прийнятті на себе у встановленому порядку зобов'язання щодо підприємства; активно сприяти підприємству в його діяльності; нести інші обов'язки, передбачені чинним законодавством та рішеннями зборів.

Майже ідентичні обов'язки учасників товариства визначені ст. 11 Закону України "Про господарські товариства" та ст. 117 ЦК України.

Зміст систематичності невиконання учасником обов'язків, передбачених Законом України "Про господарські товариства" та статутом не розкривається у законодавстві, цей критерій є оціночним. Відсутність нормативного визначення зазначеного терміну дає змогу учасникам самостійно надати йому визначення та закріпити у статуті.

Таким чином, для визнання рішення про виключення учасника з товариства правомірним, необхідно мати фактичні та письмові докази. Форма таких доказів залежить від підстав, які підтверджують систематичність невиконання або неналежність виконання учасником обов'язків, або підтверджують факт перешкоджання з боку учасника досягненню цілей товариства. Усі докази невиконання учасником обов'язків, передбачених законом та статутом товариства, повинні розглядатись у взаємозв'язку із наявними негативними для товариства наслідками або під час їхнього розгляду має враховуватись вірогідність настання таких наслідків у результаті дій (бездіяльності) учасника товариства.

Беручи до уваги викладене, судом апеляційної інстанції не встановлено, а відповідачем не доведено суду, що позивач вчиняв дії або проявляв бездіяльність, які б свідчили про систематичне невиконання або неналежне виконання ним обов'язків учасника ПП "Універсальна торгова фірма "Україна", чи перешкоджання своїми діями досягненню цілей підприємства.

Окрім того, апеляційним судом надано оцінку поданим відповідачем витягу з кримінального провадження № 0005658, протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.09.2016р., ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.10.2016р. у справі № 686/20307/16-к, повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень від 28.10.2016р., повідомлення про початок досудового розслідування від 02.11.2016р., ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.12.2016р. у справі № 686/24427/16-к, повідомлення про кримінальне правопорушення від 23.11.2016р., ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.02.2017р. у справі № 686/2801/17, ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.09.2017р. про відкриття провадження у справі № 686/17141/17, та встановлено, що останні не можуть бути переконливими доказами систематичного та грубого порушення обов'язків власника, завдання збитків підприємству, дестабілізації його роботи та зниження ділової репутації (дані підстави виключення ОСОБА_1 зазначені у протоколі № 3 від 16.09.2016р.). Вищевказані судові акти не підтверджують факту легалізації доходів від протиправних дій, якими є незаконне заволодіння майном відповідача. При цьому, судом першої інстанції вірно враховано положення ч. 3 ст. 35 ГПК України (в редакції чинній до 15.12.2017р.), де зазначено, що вирок суду у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, є обов'язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

Отже, враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність вимог позивача про визнання недійсним рішення загальних зборів ПП "Універсальна торгова фірма "Україна", оформленого протоколом №3 від 16.09.2016р., як такого, що суперечить нормам законодавства, положенням статуту та порушує права і законні інтереси позивача.

Колегія суддів вважає посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного підприємства "Універсальна торгова фірма "Україна" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 16.11.17 р. у справі № 924/874/17 - залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 287-291 ГПК України.

3. Справу повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складено 06.02.2018 р.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Мельник О.В.