Суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 910/1069/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючий - Стратієнко Л.В.,

судді: Мамалуй О.О., Ткач І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сігнаєвської К.І.;

за участю представників:

позивача - Гребеник І.С.,

відповідача - Юркова М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення Господарського суду міста Києва

(суддя - Чинчин О.В.)

від 01.03.2017,

та постанову Київського апеляційного господарського суду

(головуючий - Сулім В.В., судді - Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г.)

від 21.06.2017,

за позовом - товариства з обмеженою відповідальністю "Інлайн"

до - державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про стягнення 2 828 222,76 грн

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "Інлайн" звернулось до суду з позовом про стягнення з державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 2 828 222, 76 грн заборгованості за договором підряду № 304/03-11 від 25.11.2011.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач у порушення умов договору підряду № 304/03-11 від 25.11.2011 не оплатив виконані роботи за цим договором на суму 1 337 630, 77 грн, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість у сумі 1 337 630, 77 грн, а також тим, що до відповідача необхідно застосувати відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України та стягнути 133 140, 07 грн 3% річних, 1 357 451,92 грн інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.03.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2017, позов задоволено частково. Стягнуто з ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь ТОВ "Інлайн" 1 337 630,77 грн заборгованості, 133 140,07 грн 3 % річних, 1 342 361,77 грн інфляційних втрат та судовий збір. В іншій частині позову відмовлено.

14.12.2017 відповідач ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось з касаційною скаргою на вказані судові рішення, в якій просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Підставами для скасування судових рішень відповідач зазначає порушення судами норм матеріального права, зокрема ст. ст. 256, 267 ЦК України, оскільки позивач звернувся з позовом до суду з пропуском позовної давності; звертання до суду у справі № 910/17172/14 не є перериванням позовної давності щодо вимог у цій справі; ст. 509 ЦК України, ст. 11 ЦК України, п. п. 4.6, 5.3 договору підряду № 304/03-11 від 25.11.2011, адже грошове зобов'язання за кожним актом виконаних робіт є окремим зобов'язанням відповідача. Також посилався на гарантоване йому Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод право бути почутим та, що відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди в мотивувальній частині рішення мають навести правове обґрунтування і доведені фактичні обставини, огляду на які ці доводи або докази не взяті до уваги судом.

У поясненнях у справі позивач посилається на безпідставність касаційної скарги, оскільки господарські суди повно і всебічно з'ясували всі обставини справи і дали їм належну оцінку.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Задовольняючи позов частково, місцевий господарський суд, з яким погодився і суд апеляційної інстанції виходили з того, що відповідно до умов договору підряду № 304/03-11 від 25.11.2011 позивач у період з березня 2012 року липень 2013 року виконав роботи "Реконструкція з надбудовою нежитлової будівлі під адмінбудинок по вул. Комінтерну, 25 в Шевченківському районі м. Києва", які відповідач прийняв, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 26.03.2012, № 2 від 26.03.2012, № 3 від 26.03.2012, № 4 від 30.03.2012, № 5 від 30.03.2012, № 6 від 31.05.2012, № 7 від 31.05.2012, № 8 від 30.06.2012, № 9 від 30.06.2012, № 11 від 30.07.2012, № 12 від 30.07.2012, № 13 від 31.08.2012, № 14 від 31.08.2012, № 15 від 28.09.2012, №16 від 28.09.2012, №17 від 31.10.2012, №18 від 31.10.2012, №19 від 30.11.2012, №20 від 30.11.2012, №21 від 19.12.2012, №22 від 31.01.2013, №23 від 28.02.2013, №24 від 29.03.2013, №25 від 31.05.2013, №26 від 08.07.2013, довідками про вартість виконаних будівельних робіт. Однак, такі роботи відповідачем були оплачені частково, на суму 55 234 985,34 грн, про що свідчать виписки з рахунків позивача, у зв'язку із чим у відповідача утворилась заборгованість у сумі 1 337 630,77 грн. Також здійснивши перерахунок 3 % річних і інфляційних втрат, господарські суди прийшли до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 133 140, 07 грн 3 % річних, 1 342 361,77 грн інфляційних втрат. Встановивши, що позивач звернувся до суду з позовом 23.01.2017 (тоді як право позивача на стягнення заборгованості виникло 12.05.2012) та, що звернення позивача з зустрічним позовом до ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення 10 823 582,10 грн у справі № 910/17172/14 є перериванням позовної давності за вимогами про стягнення вартості виконаних робіт за договором підряду № 304/03-11 від 25.11.2011, прийшли до висновку, що позивачем не було пропущено позовну давність щодо заявлених у цій справі вимог.

Проте, повністю погодитись з висновками судів неможливо, виходячи з такого.

Одним із основоположних принципів приватноправового регулювання є закріплений в п. 3 ст. 3 та ст. 627 ЦК України принцип свободи договору, відповідно до якого укладення договору носить добровільний характер і ніхто не може бути примушений до вступу в договірні відносини.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 цього Кодексу).

Правовідносини з надання виконання робіт за своєю правовою природою є договірними правовідносинами.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Отже, якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали договір підряду, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись, що свідчить як про реалізацію сторонами свободи договору, так і недопущення порушення умов цього договору.

При цьому, сторони повинні розуміти що виконання однієї умови договору є наслідком виконання іншої, а отже, що ці умови є взаємопов'язаними.

Реалізуючи свою свободу договору, у п. 4.5 договору сторони погодили, що проміжні платежі за виконані роботи здійснюються замовником (відповідачем) в розмірі 95 %. Утримані кошти в розмірі 5% від вартості виконаних робіт замовник сплачує (повертає) генпідряднику (позивачу) у двотижневий термін з моменту здачі об'єкта в експлуатацію, підписання акта прийняття об'єкта в експлуатацію та усунення зауважень генпідрядником.

При цьому, вказана умова договору є спеціальною умовою щодо виплат 5% від вартості виконаних робіт, які має здійснити відповідач за виконані позивачем роботи при настанні певних умов.

Отже, в договорі строк виконання зобов'язання зі сплати утриманих коштів в розмірі 5 % від вартості виконаних робіт визначений вказівкою на події, які можуть настати, а можуть і ні (здача об'єкта в експлуатацію, підписання акта прийняття об'єкта в експлуатацію та усунення зауважень генпідрядником), що може свідчити про вчинення правочину під відкладальною умовою (ч. 1 ст. 212 ЦК України).

Задовольняючи частково позов, господарські суди належним чином не дослідили умови договору підряду № 304/03-11 від 25.11.2011, не з'ясували права і обов'язки сторін за цим договором, з урахуванням його п. 4.5, а також того, що умовами для виплати відповідачем позивачу утриманих коштів в розмірі 5 % від вартості виконаних робіт, що становить 1 337 630, 77 грн і є сумою основного боргу відповідача за договором, є здача об'єкта в експлуатацію, підписання акта прийняття об'єкта в експлуатацію та усунення зауважень генпідрядником. Таким чином, судами не було належним чином з'ясовано чи не є ці умови відкладальними, чи настав обов'язок у відповідача, враховуючи положення п. 4.5 договору, з оплати 1 337 630, 77 грн за договором, які за своєю правовою природою є 5 % від вартості виконаних позивачем робіт, а, отже і належне виконання відповідачем свого зобов'язання за договором. Належне виконання сторонами зобов'язань має здійснюватись не лише в силу вимог чинного законодавства, а й в силу дотримання умов договору.

Необхідно зазначити, що враховуючи правило розподілу тягаря доказування між сторонами, відповідач для звільнення себе від обов'язку здійснити оплату робіт має довести належними та допустимими доказами, що здача об'єкта в експлуатацію не відбулась. І в разі встановлення таких обставин, позивач для покладення на відповідача обов'язку з оплати повинен довести, що відповідач недобросовісно перешкоджає настанню відкладальної обставини, оскільки ЦК України закріплює презумпцію добросовісності і розумності дій особи, яка здійснює власне право, якщо інше не встановлено судом (ч. 5 ст. 12 ЦК України).

За таких обставин висновки судів про наявність правових підстав для часткового задоволення позову є передчасними, зроблені без з'ясування всіх істотних обставин справи, тому ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 32- 34, 43, 82, 84 ГПК України (в редакції до 15.12.2017 ГПК України), визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне та обґрунтоване рішення у справі неможливо.

При новому розгляді суду слід врахувати наведене, належним чином дослідити умови договору; врахувати, що у п. 4.5 договору сторони погодили, що утримані кошти в розмірі 5 % від вартості виконаних робіт, що є несплаченою відповідачем сумою за договором (1 337 630, 77 грн), замовник сплачує (повертає) генпідряднику (позивачу) у двотижневий термін з моменту здачі об'єкта в експлуатацію, підписання акта прийняття об'єкта в експлуатацію та усунення зауважень генпідрядником; надати оцінку цій умові на відповідність засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а також з'ясувати чи є в цьому випадку поведінка відповідача добросовісною та чи вживав він всіх доступних заходів для введення об'єкта в експлуатацію, адже від встановлення цих обставин залежатиме чи виник обов'язок у відповідача щодо оплати за договором і правильне вирішення спору.

Оскільки справа підлягає передачі на новий розгляд до місцевого суду, то відповідно до вимог ст. 129 ГПК України суд касаційної інстанції не здійснює розподіл судового збору.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

касаційну скаргу державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду міста Києва від 01 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21 червня 2017 року у справі за № 910/1069/17 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді О. Мамалуй

І. Ткач