ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" лютого 2018 р.м. Одеса Справа № 916/4464/15

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Петрова В.С.

при секретарі Граматик Г.С.

за участю представників:

від позивача (стягувача) ОСОБА_1,

від відповідача (боржника) ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Публічного акціонерного товариства „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет про зміну способу та порядку виконання судового рішення (вх. № 2-479/18 від 26.01.2018 р.) в порядку ст. 331 Господарського процесуального кодексу України по справі № 916/4464/15 за позовом Публічного акціонерного товариства „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет до Публічного акціонерного товариства „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак про зобовязання передати майно та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак до Публічного акціонерного товариства „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет про визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак про зобовязання відповідача передати ваги автомобільні „60ВА1ПМ-18 (заводський номер 5711), що були змонтовані за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, Аеродромне шосе, 2-б, у комплектації: вантажоприймальна платформа 1 шт., ваговимірювальні тензометричні датчики 8 шт., ваговий термінал (ВП-05А) 1 шт., кабель зєднання 10м.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.11.2015 р. позовну заяву ПАТ „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 916/4464/15, при цьому розгляд справи призначено в засіданні суду на 20.11.2015 р.

16.11.2015 р. Публічне акціонерне товариство „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак подало до Господарського суду Одеської області зустрічну позовну заяву до Публічного акціонерного товариства „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет про визнання права власності на майно - ваги автомобільні „60ВА1ПМ-18 в наступній комплектації: бетонного фундаменту та заїздів для встановлення ваг, вантажоприймальної платформи 1 шт., ваговимірювальних тензометричних датчиків 8 шт., вагового терміналу (ВП-05А) 1 шт., кабелю зєднання довжиною 10м, що встановлені за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, Аеродромне шосе, 2-б.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.11.2015 р. по справі № 916/4464/15 зустрічну позовну заяву ПАТ „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.04.2016 р. у справі № 916/4464/15, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 20.09.2016 р., первісний позов ПАТ „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет до ПАТ „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак про зобовязання передати майно задоволено, а саме: зобовязано ПАТ „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак передати ПАТ „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет ваги автомобільні „60ВА1ПМ-18 (заводський номер 5711), що були змонтовані за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, Аеродромне шосе, 2-б, у комплектації: вантажоприймальна платформа 1 шт., ваговимірювальні тензометричні датчики 8 шт., ваговий термінал (ВП-05А) 1 шт., кабель зєднання 10м, також стягнуто з ПАТ „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак на користь ПАТ „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет витрати по сплаті судового збору в сумі 3701,88 грн.; у задоволенні зустрічного позову ПАТ „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак до ПАТ про визнання права власності на майно відмовлено.

25.05.2016 р. Господарським судом Одеської області на виконання судового рішення у справі № 916/4464/15 видано накази про його примусове виконання щодо зобовязання Публічного акціонерного товариства „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак передати майно та щодо стягнення з вказаного Товариства на користь ПАТ „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет витрат по сплаті судового збору.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.11.2016 р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.09.2016 р. у справі № 916/4464/15 залишено без змін.

У січні 2018 р. Публічне акціонерне товариство „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення по справі № 916/4464/15 шляхом звернення стягнення на грошові кошти боржника, посилаючись на неможливість виконати наказ господарського суду Одеської області від 25.05.2016 р. у справі № 916/4464/15 про зобовязання боржника передати майно.

Так, заявник в обґрунтування вказаної заяви вказує, що Господарським судом Одеської області видано наказ про примусове виконання рішення № 916/4464/15 від 25.05.2016 р. про зобовязання ПАТ „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак передати ПАТ „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет ваги автомобільні „60ВА1ПМ-18 (заводський номер 5711), що були змонтовані за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, Аеродромне шосе, 2-6, у комплектації:

- вантажоприймальна платформа 1 шт.,

- ваговимірювальні тензометричні датчики 8 шт.,

- ваговий термінал (ВП-05А) 1 шт., кабель зєднання 10 м.

За ствердженнями заявника, станом на 15.12.2017 р. наказ про примусове виконання рішення № 916/4464/15 від 25.05.2016 р., виданий Господарським судом Одеської області, ПАТ „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак, не було виконано, а ПАТ „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак не має можливості користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.11.2017 р. ВП 55040687 виконавче провадження щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області № 916/4464/15 від 25.05.2016 р. закінчено у зв'язку зі знищенням речі, що має бути передана стягувачу в натурі.

За змістом вказаної постанови, 14.11.2017 р. до Відділу державної виконавчої служби надійшов лист від ПАТ „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак, підписаного директором ОСОБА_3, в якому повідомлено, що наказ № 916/4464/15 від 25.05.2016 р., виданий Господарським судом Одеської області, виконати неможливо, оскільки ваги автомобільні „60ВА1ПМ-18 (заводський номер 5711) 10.09.2017 р. було знищено пожежею.

Отже, станом на 10.09.2017 р. ваги автомобільні „60ВА1ПМ-18 (заводський номер 5711), що належали ПАТ „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет та перебували у віданні і на території ПАТ „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, Аеродромне шосе, 2-6, знаходились у володінні боржника та були знищені пожежею.

Таким чином, на думку заявника, примусове виконання судового рішення щодо повернення майна в натурі є неможливим.

На підставі викладених фактів ПАТ „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет спільно з Ізмаїльським міжрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області звернулось до поліції з повідомленням про злочин. За наявною інформацією, на теперішній час відкрито кримінальне провадження № 3444 за фактом умисного знищення майна та невиконання рішення суду.

З огляду на вказане, заявник просить змінити спосіб та порядок виконання наказу про примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 25.05.2016 р. по справі № 916/4464/15 шляхом звернення стягнення на грошові кошти боржника ПАТ „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак в сумі 246792,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.01.2018 р. у справі № 916/4464/15 вказану заяву Публічного акціонерного товариства „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет прийнято до провадження судді Петрова В.С. та розгляд заяви призначено в засіданні суду на 05.02.2018 р.

Відповідач (боржник) у письмових запереченнях на заяву про зміну порядку виконання судового рішення вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню, оскільки суд не може змінювати ухвалене рішення з урахуванням обраного позивачем способу захисту порушеного права. Наразі відповідач посилається на рішення ВСУ від 25.11.2015 р. № 6-1829цс15, а також п. 7.1.3. Постанови Пленуму ВГСУ від 17.10.2012 р. № 9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України. Крім того, відповідач вказує, що рішення суду про зобовязання щодо вчинення певних дій виконувалось відповідно до ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження» як рішення нематеріального характеру. Зазначені рішення не можуть передбачати стягнення з боржника коштів або майна. Як зазначає відповідач, зміна порядку виконання рішення про зобовязання вчинити дії на стягнення грошових коштів неможливо без зміни суті і типу рішення. За аналогією тре6а застосовувати правову позицію в п. 9 Постанови Пленуму ВССУ від 25.09.2015 р. № 8, згідно якої суди повинні враховувати , що неможливо змінити спосіб і порядок виконання судового рішення у немайнових справах, за якими боржник присуджується до вчинення певних дій, оскільки це призведе до зміни самого рішення суду. Поряд з цим відповідач зауважив, що виконавче провадження було закінчене та виконавчий документ було повернуто до суду, а тому згідно ч. 2 п. 1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків передбачених цим Законом. Як вважає відповідач, за таких умов неможливо розпочати виконавче провадження про виконання того ж рішення суду тільки на підставі ухвали про зміну способу та порядку виконання судового рішення, оскільки ця ухвала є похідною від рішення, аналогічно ухвалі про розстрочення виконання рішення, відповідно до рішення КСУ від 26.06.2013р. №5-рп/2013. Ухвала про розстрочку виконання рішення господарського суду не є підставою для відкриття нового виконавчого провадження, а підлягає виконанню у раніше відкритому на підставі судового наказу виконавчому провадженні як процесуальний акт (документ), яким надається розстрочка виконання судового рішення. До того ж відповідач зазначає, що сума, яку позивач просить стягнути, необґрунтована, а саме не визначено чи це вартість майна, чи сума збитків.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши пояснення представників позивача (стягувача) та відповідача (боржника), господарський суд дійшов наступних висновків.

В силу приписів ст. 115 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент набрання чинності рішенням суду у даній справі) рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Наразі суд зазначає, що в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 р. у справі "Шмалько проти України" (заява N 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

З огляду на викладене, виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

В ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, виданий господарським судом Одеської області 25.05.2016 р. наказ про примусове виконання судового рішення від 29.04.2016 р. у справі № 916/4464/15 щодо зобовязання Публічного акціонерного товариства „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак передати Публічному акціонерному товариству „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет ваги автомобільні „60ВА1ПМ-18 (заводський номер 5711), що були змонтовані за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, Аеродромне шосе, 2-б, у комплектації: вантажоприймальна платформа 1 шт., ваговимірювальні тензометричні датчики 8 шт., ваговий термінал (ВП-05А) 1 шт., кабель зєднання 10 м, був пред'явлений до виконання стягувачем ПАТ „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет до Ізмаїльського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Так, 02.11.2017 р. заступником начальника відділу Ізмаїльського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області було відкрито виконавче провадження ВП № 55040687 з примусового виконання виданого Господарським судом Одеської області наказу у справі № 916/4464/15 від 25.02.2016 р. про зобовязання Публічного акціонерного товариства „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак передати Публічному акціонерному товариству „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет ваги автомобільні „60ВА1ПМ-18 (заводський номер 5711), що були змонтовані за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, Аеродромне шосе, 2-б, у комплектації: вантажоприймальна платформа 1 шт., ваговимірювальні тензометричні датчики 8 шт., ваговий термінал (ВП-05А) 1 шт., кабель зєднання 10 м, про що була винесена відповідна постанова.

Між тим 24.11.2017 р. заступником начальника відділу Ізмаїльського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 55040687. За змістом вказаної постанови виконавче провадження ВП № 55040687 з примусового виконання виданого Господарським судом Одеської області наказу у справі № 916/4464/15 від 25.02.2016 р. про зобовязання Публічного акціонерного товариства „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак передати Публічному акціонерному товариству „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет вищевказані ваги автомобільні „60ВА1ПМ-18 (заводський номер 5711) закінчено на підставі п. 6 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" у звязку із знищенням речі, що має бути передана стягувачу в натурі. Як зазначено в постанові ВДВС, 14.11.2017 р. до Відділу надійшов лист боржника - ПАТ „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак, згідно якого наказ суду № 916/4464/15 від 25.05.2016 р. виконати неможливо, оскільки ваги автомобільні „60ВА1ПМ-18 (заводський номер 5711) було знищено пожежею 10.09.2017 р., що зафіксовано відповідними документами. 16.11.2017 р. о 11 годині за адресою м. Ізмаїл, Аеродромне шосе, 2-Б, було здійснено перевірку виконання рішення суду боржником та встановлено, що рішення суду боржником не виконано. Директор ОСОБА_3 повідомив, що майно, яке необхідно передати стягувачу відсутнє. Поважні причини невиконання рішення суду були викладені у листі від 09.11.2017 р. № 428, в якому було надано пояснення та додано копії підтверджуючих документів. При огляді місця присутні сліди пожежі та залиття водою. На місці знаходиться: автомобільні ваги, а саме вантажоприймальна платформа в робочому стані зеленого кольору заводський номер відсутній; електронний ваговий термінал з надписом «ВП03А ВЕСОВОЙ ПРИБОР». Однак, майно, яке необхідно передати стягувачу відсутнє, про що було складено акт державного виконавця від 16.11.2017 р. Згідно доданого акту про пожежу від 10.09.2017 р., складений майором ІМРВ ГУ ДСНС ОСОБА_4, пожежею знищено майно, яке необхідно передати стягувачу. При цьому в постанові ВДВС вказано, що до Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Нацполіції в Одеській області направлення повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Вказана постанова ВДВС разом з наказом суду у справі № 916/4464/15 від 25.02.2016 р. надійшла до господарського суду 29.11.2017 р. згідно супровідного листа ВДВС від 24.11.2017 р. (а.с. 181-183 т. 2).

Таким чином, з огляду на вказані обставини, заявник вказує, що примусове виконання судового рішення у даній справі щодо повернення майна в натурі є неможливим, а тому є підстави для зміни способу та порядку виконання наказу про примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 25.05.2016 р. по справі № 916/4464/15 шляхом звернення стягнення на грошові кошти боржника ПАТ „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак в сумі 246792,00 грн. Наразі заявник зазначає, що при розгляді Господарським судом Одеської області по справі № 916/4464/15 позовних вимог ПАТ „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет сума позову була визначена в розмірі 246792,00 грн., оскільки підтверджено факт виконання договору поставки № 766 від 20.10.2011 року. Адже згідно специфікації № 3 від 30.03.2012 р. до договору № 766 від 20.10.2011 р. ТОВ „Компанія „Ваговимірювальні системи як постачальник ваг автомобільних „60ВА1ПМ-18 зобовязалось здійснити поставку останніх на площах виробничого майданчика, розташованого за адресою: 68600, м. Ізмаїл, Аеродромне шосе, 2-Б. При цьому вартість вказаної поставки за специфікацією № 3 склала 246 792,00 грн. Відтак, заявник стверджує, що затрати, які він поніс, були підтверджені в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 ГПК України (в редакції, чинній на день розгляду заяви) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як вбачається з вищезазначеної норми, питання задоволення заяви сторони у справі про зміну способу та порядку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

На необхідність встановлення зазначених обставин також вказано у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. N 9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України.

При цьому при вирішенні заяви сторони про встановлення або зміну способу й порядку виконання рішення суду повинно враховуватися те, що задоволення вказаних заяв можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (ч. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 р. „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження).

Таким чином, в основу судового акту про зміну способу та порядку виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Разом з тим суд зазначає, що до теперішнього часу ВДВС не виконано виданий господарським судом Одеської області на примусове виконання судового рішення по справі № 916/4464/15 наказ від 25.05.2016 р. про зобовязання Публічного акціонерного товариства „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак передати Публічному акціонерному товариству „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет ваги автомобільні „60ВА1ПМ-18 (заводський номер 5711), що були змонтовані за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, Аеродромне шосе, 2-б, у відповідній комплектації. Як вже було встановлено судом, ваги автомобільні „60ВА1ПМ-18 (заводський номер 5711), що належали ПАТ „Інтерпайп Дніпропетровський Втормет та перебували у віданні і на території ПАТ „Ізмаїльський завод таропакувальних виробів „Дунай-Пак за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, Аеродромне шосе, 2-6, знаходились у володінні боржника, однак в подальшому знищені пожежею, про що складено відповідний акт. Вказані обставини, на думку суду, є такими, що дійсно роблять неможливим виконання рішення суду у даній справі, яке набрало законної чинності.

Наразі слід зазначити, що під способом виконання рішення господарського суду розуміється захід примусового виконання рішення суду, що може бути встановлений і змінений лише судом, виходячи з вимог, заявлених під час судового розгляду, та обставин справи, спрямований на повне та правильне виконання судового рішення для відновлення та захисту порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу стягувача; а під порядком виконання процедуру виконання встановленого судом способузахисту порушеного або оспорюваного права (законного інтересу), що передбачає строки, черговість, місце, послідовність та інші складові дій боржника та/або третіх осіб щодо виконання рішення суду, а також форму закріплення повязаних із такою процедурою прав та обовязків учасників виконавчого провадження і наслідків їх здійснення.

В п. 7.1.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" (із змін. та доповн.) зазначено, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками. За відсутності індивідуально визначеного майна, присудженого позивачу (за результатами розгляду віндикаційного позову), зміна способу виконання рішення шляхом звернення на кошти неможлива, оскільки в такому разі захист порушеного права власника майна повинен здійснюватися шляхом подання позову про стягнення збитків у вигляді вартості майна та доходів, які власник міг би одержати за весь час володіння таким майном.

Наразі слід зазначити, що заявником у поданій заяві фактично заявлено вимогу про заміну способу виконання рішення з огляду на відсутність індивідуально визначеного майна, присудженого позивачу. Між тим зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (з грошової на майнову) виконання за відсутності у боржника належного стягувачу майна, яке визначене родовими ознаками.

Як вказано в постанові Верховного Суду України від 25.11.2015 р. № 6-1829цс15, поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. У вказаній постанові ВСУ звернуто увагу на те, що задоволення заяви про зміну способу виконання судового рішення з повернення майна (відновлення становища, яке існувало до порушення - п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України) на стягнення його вартості (відшкодування майнової шкоди - п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України) є фактично зміною рішення суду по суті та самостійною зміною способу захисту, передбаченого статтею 16 ЦК України.

Отже, з огляду на викладене, суд вважає, що такий спосіб виконання судового рішення, про який йдеться в поданій ПАТ «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет» заяві, за своєю суттю фактично є зміною по суті рішення суду, що не допускається приписами чинного законодавства. У такому разі заявник як стягувач, право власності якого порушено, не позбавлений права звернутися з окремим позовом про стягнення збитків у вигляді вартості майна та доходів, які він як власник міг би одержати за весь час володіння боржником таким майном.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд доходить до висновку про необґрунтованість вимог заявника про зміну способу виконання рішення господарського суду Одеської області у даній справі № 916/4464/15, у звязку з чим вказана заява Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 331, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет» про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі № 916/4464/15 відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено у 10-денний строк з дня її підписання.

Повний текст ухвали підписано 12.02.2018 р.

Суддя В.С. Петров