ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2018 р. Справа № 914/1835/17

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого судді: Данко Л.С.,

суддів: Галушко Н.А.,

ОСОБА_1;

секретар судового засідання: Фака С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр управління промисловістю» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

від 01.12.2017 р. № ЦУП-8/8440 (вх. № ЛАГС 01-05/5871/17 від 12.12.2017 р.)

на рішення Господарського суду Львівської області від 22 листопада 2017 року (суддя Запотічняк О.Д., повне рішення складено 24.11.2017 р.)

у справі № 914/1835/17

порушеній за позовом

позивача: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (м. Київ) в особі філії «Центр управління промисловістю» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Атріон», м. Камянка-Бузька, Львівської області,

про стягнення заборгованості в сумі 246330,47 грн., з яких: 220533,23 грн. пеня, 25797,24 грн. штраф (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог вх. № 4401/17 від 23.10.2017 р.) та стягнення судових витрат.

За участю представників:

від апелянта/позивача: не прибув;

від відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі філії «Центр управління промисловістю» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до місцевого господарського суду подано позовну заяву від 01.12.20017 р. № ЦУП -8/8440, через поштове відділення звязку - 28.08.2017 р., згідно відтиску штампу на поштовому конверті (а. с. 51) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Атріон» про стягнення 235628,30 грн., в т.ч. 209831,06 грн. пені, 25797,24 грн. штрафу та стягнення судових витрат (а. с. 6-9).

23.10.2017 р. за вх. № 4401/17 позивачем подано місцевому господарському суду заяву від 20.10.2017 р. про збільшення позовних вимог (а. с. 110-112), у якій просить, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Атріон» на користь позивача 246 330,47 грн., в т.ч. 220 533,23 грн. пені, 25 797,24 грн. штрафу (а. с. 110-112), подав докази оплати заяви судовим збором (а. с. 113), надсилання цієї заяви стороні по справі (а. с. 115) та розрахунок розміру збільшених вимог (а. с. 116), яку місцевий господарський суд прийняв до розгляду разом із первісним позовом.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 22.11.2017 р. у справі № 914/1835/17 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю (а. с. 134, 135-140).

Також ухвалою суду першої інстанції від 24.11.2017 р. виправлено описку, допущену у вступній частині ухвали від 25.10.2017 р. та від 30.10.2017 р. у справі № 914/1835/17, а саме: предметом спору вважати: «про стягнення 246 330,47 грн.» (а.с. 141).

Не погоджуючись із зазначеним вище судовим рішенням місцевого господарського суду, скаржник (Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр управління промисловістю» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою № ЦУП-8/8440 від 01.12.2017 р. (вх. № ЛАГС 01-05/5871/17 від 12.12.2017 р.)(а. с. 154-156), просить рішення Господарського суду Львівської області від 22.11.2017 р. у справі № 914/1835/17 скасувати і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято на підставі неповністю досліджених доказів, з порушенням норм матеріального права при недотриманні норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Так, апелянт стверджує у апеляційній скарзі, що відповідно до п.1.1. договору поставки постачальник зобовязався у 2016 р. поставити і передати у власність покупцеві продукцію виробничо-технічного призначення: деревина, шпали деревяні до залізничних або трамвайних колій, товар, найменування, асортимент, кількість та ціна якої вказується у додатку до договорі поставки (специфікації), що є невідємною частиною договору, а покупець зобовязувався прийняти товар та здійснити оплату відповідно до умов договору.

Відповідно до умов додаткової угоди № 2 покупцем 17.01.2017 р. надана заявка № ЦУП-8/145 на відвантаження у січні 2017 р. шпал деревяних не прострочених на склад у загальній кількості 3400 шт., в тому числі 347 шт. за договором поставки від 23.11.2016 р. Дану заявку надіслано постачальнику електронною поштою 17.01.2017 р.

У звязку з неналежним виконанням постачальником своїх зобовязань за договором поставки апелянт/позивач надіслав постачальнику претензію від 01.06.2017 р. № ЦУП-8/3233 про стягнення пені та штрафу.

Як стверджує апелянт, зобовязання щодо оплати поставлено товару виконанні покупцем у повному обсязі, що підтверджується підписаними обома сторонами актами звірки взаєморозрахунків та просить суд стягнути з ТзОВ Атріон, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог 246 330, 47 грн., а саме: 220533, 23 грн. пені за період з 01.02.2017 р. по 01.09.2017 р. та 25798, 24 грн. штрафу.

В процесі розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу (а. с. 174-176), у якій останній заперечує доводи апелянта наведені в апеляційній скарзі, покликаючись на те, що позивач довільно визначає кількість шпал, що ніби то мали бути поставлені відповідачем на підставі листів позивача і від вартості такої довільно визначеної кількості шпал уже вираховує суми пені та штрафу. ТзОВ Атріон повинен поставити 1000 шт. шпал з розподілом 700 шт. І типу і 300 шт. ІІ типу., а тому всі розрахунки штрафних санкцій, вказані позивачем в позові, фактично розраховані в сукупності, за 7-ма договорами: №№ ЦУП-04/0134/16 від 03.08.16 р., ЦУП-04/0238/16 від 23.11.16 р., ЦУП-04/0239/16 від 23.11.16 р., ЦУП-04/0240/16 від 23.11.16 р., ЦУП-04/0241/16 від 23.11.16 р., ЦУП-04/0242/16 від 23.11.16 р., ЦУП-04/0243/16 від 23.11.16 р., при цьому, що предметом позову є лише один договір № ЦУП-04/0239/16 від 23.11.2016 р., не ґрунтуються на належних і допустимих доказах.

14.12.2017 р. ухвалою Львівського апеляційного господарського суду прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр управління промисловістю» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» № ЦУП-8/8440 від 01.12.2017 р. (вх. № ЛАГС 01-05/5871/17 від 12.12.2017 р.) до провадження та розгляд скарги призначено на 10 січня 2018 року, про що сторони були належним чином повідомлені, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 151, 152, 153).

З підстав зазначених в ухвалах суду від 10.01.2018 р. розгляд справи було відкладено на 31.01.2018 р., про що сторони були повідомлені (а. с. 184/зворот, 185, 186, 187).

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України справи у суді апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відтак суд апеляційної інстанції розглядає справу за правилами Господарського процесуального кодексу України у новій редакції.

В судове засідання, яке відбулося, 31.01.2018 р. представник апелянта/позивача - не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив. У судовому засіданні, яке відбулося 10.01.2018 р. інтереси апелянта представляла юрисконсульт виробничого підрозділу «Рава-Руського шпалопросочувального заводу» ОСОБА_4, на підставі довіреності виданої юридичною особою 27.10.2017 р., довіреність нотаріально посвідчена 27.10.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрована в реєстрі за № 2630, доводи апеляційної скарги підтримала, просила рішення Господарського суду Львівської області від 22.11.2017 р. у справі № 914/1835/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Від відповідача в судове засідання прибули представники: ОСОБА_3, діє на підставі довіреності від 15.01.2018 р., адвокат (свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю серії ЛВ № 000498 від 27.10.2016 р. № 60) та ОСОБА_2 (свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю № 140 від 08.12.1995 р.), проти викладеного в апеляційній скарзі заперечили з підстав зазначених у відзиві на апеляційну скаргу, доводи наведені у відзиві на апеляційну скаргу підтримали, просять відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення Господарського суду Львівської області по справі - без змін.

З урахуванням наведених вище обставин, апеляційний господарський суд, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення учасників справи, здійснивши аналіз наявних у справі письмових доказів, прийшов до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду даної справи відповідно до ч. 3 ст. 202 ГПК України, у звязку із неприбуттям у дане судове засідання повноважного представника апелянта без поважних причин, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційним судом даної справи (а. с. 151,153) та про дату, на яку було відкладено розгляду даної справи (а. с. 185,186).

Неявка представника апелянта, якого було належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду даної справи (а. с. 151, 153, 185, 186) не перешкоджає розгляду даної справи по суті, тим більше, що ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 10 січня 2018 р. у справі № 914/1835/17 участь повноважних представників сторін обовязковою не визнавалась.

Перевіривши юридичну оцінку обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для скасування рішення Господарського суду Львівської області від 22.11.2017 р. у справі № 914/1835/17, виходячи з наступного.

Колегією суддів встановлено, що апелянта/позивач: Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» є юридичною особою, ідентифікаційний код юридичної особи 40075815, місцезнаходження юридичної особи: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, дата державної реєстрації юридичної особи в Єдиному державному реєстрі: 21.10.2015, номер запису: 0060039.

Філія «Центр управління промисловістю» є відокремленим підрозділом (філією) Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» без права юридичної особи діє на підставі повноважень визначених Положенням про філію «Центр управління промисловістю» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (а. с. 84-94), керівник на підставі довіреності від 12.05.2017 р. (нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрована в реєстрі за № 1548,1549), місцезнаходження філії: п. і. 03038, м. Київ, вул. Федорова, 32, .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Атріон» є юридичною особою, , місцезнаходження: 80405, Львівська обл., м. Камянка-Бузька, вул. Гонти, буд. 11.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 23.11.2016 р. за результатами проведення конкурсних торгів між філією «Центр управління промисловістю» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Атріон» було укладено Договір поставки № ЦУП-04/0239/16 (а. с. 13-17) із додатком № 1 до нього «Специфікація № 1 від 23.11.2016 р. (а. с. 17/зворот) та Додаткові угоди № 1 від 29.11.2016 р. (а. с. 18) з додатком № 1 «Специфікація № 2»)(а. с. 18/зворот), № 2 від 30.12.2016 р. з додатком № 3 «Специфікація № 3» (а. с. 20) та № 3 від 18.01.2017 р. (а. с. 21)(далі за текстом Договір).

Як зазначено позивачем у позовній заяві, предметом позову є стягнення 220 533, 23 грн. пені за період з 01.02.2017 р. по 01.09.2017 р. та 25 798, 24 грн. штрафу, що разом складає 246 330, 47 грн., за неналежне виконання відповідачем зобовязань власне за договором поставки № ЦУП-04/0239/16 від 23.11.2016 р. з додатками (а. с. 13-17, 18, 19, 20, 21).

Зазначений вище договір складено сторонами у письмовій формі єдиного документа, підписано повноважними представниками обох сторін, підписи посвідчено печатками сторін, що відповідає приписам ст. 181 ГК України, ст. 207, 208 ЦК України, є правомірним правочином в силу ст. 204 ЦК України, оскільки перед судом не доведено зворотнього.

За своїми основними та неосновними (другорядними ознаками) вказаний вище правочин є договором поставки.

Відповідно до статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну суму (частина перша зазначеної статті).

Частиною 2 статті 712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до умов цього договору (п.1.1), постачальник зобовязувався у 2016 р. поставити і передати у власність покупцеві продукцію виробничо-технічного призначення, зокрема деревина, розпиляна чи розколота вздовж, розділена на шари або лущена, завтовшки більше ніж 6 мм; шпали деревяні до залізничних або трамвайних колій, не просочені, продукція лісівництва та лісозаготівлі (шпали деревяні не просочені) товар, найменування, асортимент, кількість та ціни якої вказується до договору поставки (Специфікації), що є невідємними частинами Договору. Позивач зобовязувався прийняти Товар та здійснити оплату відповідно до умов Договору

З урахуванням змін, внесених Додатковою угодою № 1 від 29.11.2016 р. до Договору поставки, сума Договору поставки становить 1 815 462, 00 грн. з ПДВ (п. 3.1 Договору поставки).

Крім того, відповідно до умов додаткової угоди № 2 від 30.12.2016 р. до Договору поставки від 23.11.2016 р. № ЦУП-04/0239/16, сторони домовилися продовжити строк дії договору на строк достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року на суму не більше 20% вартості договору, а саме на суму 363092, 40 грн. з ПДВ.

Відповідно п.5.1 Договору поставки, строк (термін) поставки товару: поставка товару проводиться рівномірними партіями протягом місяця після письмової заявки покупця або згідно графіку поставки.

Згідно п.5.6 Договору поставки, товар вважається поставленим з дати підписання акту приймання-передачі товару на складах вантажоодержувачів.

Відповідно до умов Додаткової угоди № 2, покупцем 17.01.2017 р. надана заявка № ЦУП-8/145 (а. с. 22) на поставку протягом січня 2017 р. за договорами: №№ ЦУП-04/0134/16 від 03.08.16 р., ЦУП-04/0238/16 від 23.11.16 р., ЦУП-04/0239/16 від 23.11.16 р., ЦУП-04/0240/16 від 23.11.16 р., ЦУП-04/0241/16 від 23.11.16 р., ЦУП-04/0242/16 від 23.11.16 р., ЦУП-04/0243/16 від 23.11.16 р., шпал деревяних не просочених на склад Виробничого підрозділу Рава-Руський шпалопросочувальний завод в кількості 1700 шт. та на склад Виробничого підрозділу «Новомосковський шпалопросочувальний завод» в кількості 1700 шт.

В абзаці другому вищевказаної заявки зазначено, що згідно Технічної специфікації до тендерної документації постачання шпал деревяних здійснювати у наступному співвідношенні: шпали деревяні не просочені І типу 70%, шпали деревяні не просочені ІІ типу 30%. В абзаці третьому заявки зазначено: «У звязку із виробничою необхідністю просимо ОСОБА_2 винайти можливість виконати постачання шпал деревяних не просочених згідно зазначених договорів поставки у найкоротші строки». В абзаці четвертому заявки вказано, що про отримання заявки просимо терміново повідомити Філвію «ЦУП» ПАТ «Укрзалізниця».

У вищевказаній заявці покупця від 17.01.2017 р., серед інших договорів є покликання на Договір № ЦУП-04/0239/16 від 23.11.2016 р., який є предметом розгляду у даній справі.

Дану заявку надіслано постачальнику електронною поштою 17.01.2017 р. (а. с. 23).

Як вбачається з матеріалів справи, 03.02.2017 р. покупцем надана наступна заявка № ЦУП-8/651 (а. с. 24) на відвантаження у лютому 2017 р. за договорами: №№ ЦУП-04/0134/16 від 03.08.16 р., ЦУП-04/0238/16 від 23.11.16 р., ЦУП-04/0239/16 від 23.11.16 р., ЦУП-04/0240/16 від 23.11.16 р., ЦУП-04/0241/16 від 23.11.16 р., ЦУП-04/0242/16 від 23.11.16 р., ЦУП-04/0243/16 від 23.11.16 р. шпал деревяних не просочених на склад Виробничого підрозділу Рава-Руський шпалопросочувальний завод в кількості 1650 шт. та на склад Виробничого підрозділу «Новомосковський шпалопросочувальний завод» в кількості 1650 шт.

В абзаці другому вищевказаної заявки зазначено, що згідно Технічної специфікації до тендерної документації постачання шпал деревяних здійснювати у наступному співвідношенні: шпали деревяні не просочені І типу 70%, шпали деревяні не просочені ІІ типу 30%. В абзаці третьому заявки зазначено: «У звязку із виробничою необхідністю просимо ОСОБА_2 винайти можливість виконати постачання шпал деревяних не просочених згідно зазначених договорів поставки у найкоротші строки». В абзаці четвертому, що про отримання заявки просимо терміново повідомити Філвію «ЦУП» ПАТ «Укрзалізниця».

У вищевказаній заявці покупця від 03.02.2017 р., серед інших договорів є покликання на Договір № ЦУП-04/0239/16 від 23.11.2016 р., який є предметом розгляду у даній справі.

Дану заявку надіслано постачальнику електронною поштою 03.02.2017 р. (а. с. 25).

03.03.2017 р. покупцем надана третя заявка № ЦУП-8/1358 (а. с. 26) на відвантаження у березні 2017 р. за договорами: №№ ЦУП-04/0134/16 від 03.08.16 р., ЦУП-04/0238/16 від 23.11.16 р., ЦУП-04/0239/16 від 23.11.16 р., ЦУП-04/0240/16 від 23.11.16 р., ЦУП-04/0241/16 від 23.11.16 р., ЦУП-04/0242/16 від 23.11.16 р., ЦУП-04/0243/16 від 23.11.16 р., шпал деревяних не просочених на склад Виробничого підрозділу Рава-Руський шпалопросочувальний завод в кількості 3300 шт.

В абзаці другому вищевказаної заявки зазначено, що згідно Технічної специфікації до тендерної документації постачання шпал деревяних здійснювати у наступному співвідношенні: шпали деревяні не просочені І типу 70%, шпали деревяні не просочені ІІ типу 30%. В абзаці третьому заявки зазначено: «У звязку із виробничою необхідністю просимо ОСОБА_2 винайти можливість виконати постачання шпал деревяних не просочених згідно зазначених договорів поставки у найкоротші строки». В абзаці четвертому, що про отримання заявки просимо терміново повідомити Філвію «ЦУП» ПАТ «Укрзалізниця».

У вищевказаній заявці покупця від 03.03.2017 р., серед інших договорів теж є покликання на Договір № ЦУП-04/0239/16 від 23.11.2016 р., який є предметом розгляду у даній справі.

Дану заявку надіслано постачальнику електронною поштою 03.03.2017 р. (а. с. 27).

Як стверджує апелянт, що за заявкою № ЦУП-8/145 від 17.01.2017 р. (а. с. 22) позивач просив відповідача поставити, як встановлено судом, за сімома вказаними у заявці договорами, шпали у загальній кількості 3400 шт., в т.ч. 233 шт. за договором поставки ЦУП-04/0239/16 від 23.11.16 р.; за заявкою № ЦУП-8/651 від 03.02.2017 р. (а. с. 24) позивач просив відповідача поставити, судом встановлено, що за сімома вказаними у заявці договорами, шпали у загальній кількості 3300 шт., в т.ч. 333 шт. за договором поставки ЦУП-04/0239/16 від 23.11.16 р.; за заявкою № ЦУП-8/1358 від 03.03.2017 р. (а. с. 26) позивач просив відповідача поставити, як встановлено судом, за сімома вказаними у заявці договорами, шпали у загальній кількості 3300 шт., в т.ч. 334 шт. за договором поставки ЦУП-04/0239/16 від 23.11.16 р.

Зобовязання щодо поставки товару по додатковій угоді № 2 від 30.12.2016 р. до Договору поставки відповідачем виконані частково.

Відповідачем виконанні зобовязання за договором поставки № ЦУП-04/0239/16 щодо поставки товару на склад: Новомосковський шпалопросочувальний завод, частково, а саме поставлено шпали деревяні не просочені ІІ типу, ГОСТ 78-2009, в кількості 500 шт., по ціні 292,00 за 1 шт. без ПДВ, всього на загальну суму 105 120,00 грн. з урахуванням ПДВ, що підтверджується Видатковою накладною № 6 від 11.01.2017 р. (а. с. 28).

Сторони у Договорі поставки ЦУП-04/0239/16 від 23.11.16 р. (п. 8.2.) встановили, що у разі не поставки Товару відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,5 % вартості непоставленого Товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф в розмірі 10 % вказаної вартості.

За наведених у позовній заяві обставин, позивач стверджує, що станом на 17.08.2017 р. відповідач зобовязаний сплатити позивачу штрафні санкції за невиконання зобовязань по додатковій угоді № 2 від 30.12.2016 р. до Договору поставки від 23.11.2016 р. ЦУП-04/0239/16, враховуючи заяву про збільшення позовних вимог, 246 330,47 грн., в т.ч. 220 533,23 грн. пені, 25 797,24 грн. штрафу (а. с. 112) .

У матеріалах справи відсутні та сторонами суду не подані докази звернення позивача до відповідача, у встановленому законом порядку, з вимогою виконати зобовязання за договором поставки від 23.11.2016 р. ЦУП-04/0239/16, в натурі.

Натомість, у звязку з наведеним, позивач звернувся з позовною заявою до суду з вимогою про стягнення з відповідача пені та штрафу, передбачених п. 8.2. Договору за не поставку Товару.

Колегія суддів дослідивши наявні у справі докази, встановивши фактичні обставини справи, що мають значення для вирішення спору по суті, погоджується з висновком місцевого господарського суду Львівської області про те, що позов, з урахуванням заяви позивача про збільшення позовних вимог від 23.10.2017 р., задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до норм ст. ст. 525, 526, 549, 610, 611, 612, 613, 629 Цивільного Кодексу України, ст. 193 Господарського Кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобовязання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він зокрема не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобовязання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обовязку. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Позивач просить стягнути з відповідача штраф та пеню, передбачені п. 8.2. договору поставки від 23.11.2016 р. ЦУП-04/0239/16, за непоставку товару.

У матеріалах справи відсутні та сторонами суду не надані належні та допустимі докази погодження ними графіку поставки за Договором поставки від 23.11.2016 р. ЦУП-04/0239/16 відповідно до умов пункту 5.1. цього Договору.

Сторонами не заперечується, що графік поставки ними товару за спірним Договором не укладався та не підписувався.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що надіслані позивачем відповідачу заявки: 17.01.2017 р. за № ЦУП-8/145, 03.02.2017 р. за № ЦУП-8/651, № ЦУП-8/1358 від 03.03.2017 р., які позивач вважає належно оформленими заявками в розумінні розділу V Договору поставки ЦУП-04/0239/16, не відповідають вимогам пункту 5.5.2. цього Договору щодо номенклатури Товару та кількості партії Товару, що підлягає поставці власне на підставі договору № ЦУП-04/0239/16 від 23.11.2016 р.

З огляду на положення пункту 5.1. Договору щодо строку поставки, пункту 5.4. Договору щодо взятого на себе відповідачем обовязку поставляти Товар тільки після письмової заявки позивача; негативні для відповідача наслідки, зумовлені поставкою товару без заявки позивача, передбачені: пунктом 5.8. договору щодо покладення на відповідача матеріальних витрат при поверненні товару, який не був письмово заявлений до поставки, пунктом 6.5. Договору щодо встановленого обовязку відповідача сплатити вантажоодержувачу вартість понесених додаткових витрат, зумовлених поставкою товару без письмового замовлення позивача, а також передбачене пунктами 6.6., 7.2.3., 7.4.2. Договору право позивача коригувати кількість товару в залежності від потреб підприємства, в односторонньому порядку зменшувати обсяги закупівлі Товару та суму договору в залежності від реального фінансування видатків за письмового повідомлення про це відповідача за 10 днів, права відповідача на дострокову поставку товару лише за наявності письмового погодження позивача, місцевий господарський суд прийшов до правомірного висновку про те, що не зазначення позивачем у листах, які він вважає заявками, номенклатури та кількості партії Товару, яку слід поставити власне за Договором № ЦУП-04/0239/16, є істотним порушенням вимог пункту 5.5.2. Договору поставки з боку позивача.

Поставка товару без заявки спричинює ряд негативних наслідків для відповідача.

У пункті 5.5.2. Договору № ЦУП-04/0239/16 сторонами встановлено, що номенклатура та кількість партії товару повинні бути вказані у заявці.

Цей пункт договору містить імперативну вимогу щодо відомостей, які повинні зазначатись у заявці, а за таких обставин і обовязок позивача, зазначати у заявці її обовязкові реквізити.

За відсутності зазначеної у заявках номенклатури та кількості партії Товару за договором № ЦУП-04/0239/16, місцевий суд прийшов до правомірного висновку про неналежне виконання позивачем взятих на себе за цим договором зобовязань.

Вимоги позивача № ЦУП-8/145 від 17.01.2017 р., ЦУП-8/651 від 03.02.2017 р., № ЦУП-8/1358 від 03.03.2017 р., у яких не вказано номенклатури та кількості партії Товару за Договором № ЦУП-04/0239/16 від 23.11.2016 р., не можуть вважатись заявками в розумінні розділу V власне цього Договору та не підтверджено факту, що потрібно поставити власне за вказаним спірним Договором, 233 шпали I типу та 100 шпал II типу, ураховуючи ту обставину, що позивач у вказаних вище заявках просив про поставку Товару, крім вищезазначеного Договору поставки, який є предметом спору у даній справі, ще за іншими договорами (всього за 7-ма договорами поставки в т.ч. за спірним), про що позивачем зазначено у цих листах, які позивач вважає заявками, правову оцінку яким надано вище у цій постанові.

За таких обставин, у колегії суддів, як і у суду першої інстанції, відсутні підстави для висновку про порушення відповідачем взятих на себе за цим договором зобовязань щодо строків поставки, передбачених пунктами 5.1., 5.4. договору поставки.

За наведених вище обставин, суд не може перевірити правильність нарахування позивачем штрафних санкцій, а також визначити самостійно дату настання строку виконання зобовязання за договором щодо поставки товару, визначити кількість, вартість невчасно поставленого товару, розмір пені та штрафу, який обчислюється, виходячи з вартості непоставленого Товару, строку, за який підлягає нарахуванню пеня, враховуючи приписи ч. 6 ст. 323 ГК України, за договором № ЦУП-04/0239/16 від 23.11.16 р., ураховуючи, що поставка Товару мала здійснюватись, згідно із вищенаведеними заявками, на які покликається позивач, за договорами: №№ ЦУП-04/0134/16 від 03.08.16 р., ЦУП-04/0238/16 від 23.11.16 р., ЦУП-04/0239/16 від 23.11.16 р., ЦУП-04/0240/16 від 23.11.16 р., ЦУП-04/0241/16 від 23.11.16 р., ЦУП-04/0242/16 від 23.11.16 р., ЦУП-04/0243/16 від 23.11.16 р.

Слід зазначити, що позивач/апелянт покликається на направлення ним заявок відповідачу, однак при цьому не враховує вимог п. 5.1 спірного договору, що поставка товару за цим договором проводиться протягом місяця після письмової заявки, однак в порушення цієї норми штрафні санкції нараховуються без врахування цих же заявок на які сам позивач і посилається.

Місцевий господарський суд правомірно звернув увагу на те, що нарахована позивачем пеня за 6 місяців за спірним Договором складає 90% від суми боргу і нарахування якої не зміг пояснити представник позивача.

Не надав належного розрахунку розміру пені та штрафу за спірним договором апелянт до апеляційної скарги та не вказав такого розрахунку у тексті апеляційної скарги.

Інші договори, а саме: №№ ЦУП-04/0134/16 від 03.08.16 р., ЦУП-04/0238/16 від 23.11.16 р., ЦУП-04/0240/16 від 23.11.16 р., ЦУП-04/0241/16 від 23.11.16 р., ЦУП-04/0242/16 від 23.11.16 р., ЦУП-04/0243/16 від 23.11.16 р., про які йдеться у листах від 17.01.2017 р. № ЦУП-8/145, від 03.02.2017 р. № ЦУП-8/651 та від 03.03.2017 р. № ЦУП-8/1358, не є предметом позову та спору у даній справі, позивачем до позову не долучалися, місцевим судом не досліджувалися, до апеляційної скарги апелянтом також інші договори поставки не долучалися, в матеріалах даної справи відсутні.

Посилання відповідача на відсутність у вимогах реквізитів вантажоодержувачів теж не беруться до уваги судом з тих підстав, що такі реквізити зазначено у п. 5.3. спірного договору і вони були відомі відповідачу.

Твердження апелянта в апеляційній скарзі про рівномірність (пропорційність) поставок не відповідає дійсності і умовам договору поставки № ЦУП-04/0239/16 від 23.11.16 р., який є предметом спору у даній справі. Згідно п. 5.1. Договору, шпали постачаються рівномірними партіями протягом місяця після отримання відповідної заявки, тобто, лише після отримання відповідачем у справі від позивача/апелянта документу, що відповідає вимогам п. 5.5.2 Договору. Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів даної справи, відповідач не отримував за спірним договором заявки від скаржника на поставку шпал. Відповідно, жодна умова про рівномірність поставок шпал у договірних стосунках сторін цього спору не виникла, оскільки вона є похідною від отримання заявки на поставку шпал, яка має відповідати умовам спірного договору, а саме п. 5.5.2. Договору.

Покликаючись на рівномірність (пропорційність) поставок, апелянт, зокрема, не вказав про рівномірність поставок за всіма 7-ма договорами, зазначених у заявках, чи в інший спосіб.

Інші твердження апелянта, які викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки вони не доведені належними та допустимими доказами та спростовуються матеріалами даної справи.

Підсумовуючи вищевказане, необхідно зазначити, що судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини даної справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги необхідно покласти на скаржника відповідно до положень ст.129 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 282 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 22.11.2017 року у справі № 914/1835/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Витрати зі сплати судового збору за перегляд рішення місцевого суду в апеляційному порядку покласти на апелянта.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

4. Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складено 06.02.2018 року

Головуючий суддя Л.С.Данко

Суддя Н.А.Галушко

Суддя Г.В.Орищин