Суд
УХВАЛА

08 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 914/3015/15

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

Дроботової Т.Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку"

на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 03.10.2017 та рішення Господарського суду Львівської області від 08.08.2017 у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку"

до Державного підприємства "Львівський бронетанковий завод",

про стягнення 3 797 207,93 доларів США (еквівалент 80 445 524,56 грн),

ВСТАНОВИВ:

17.10.2017 Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський банк розвитку" (далі -ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку") звернувся до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 03.10.2017 та рішення Господарського суду Львівської області від 08.08.2017 у справі № 914/3015/15.

01.02.2018 на підставі підпункту 6 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК; у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) касаційну скаргу разом зі справою № 914/3015/15 передано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Підпунктом 4 пункту 1 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у господарських справах, які поданні і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Підпунктом 11 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) встановлено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Проте подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 111 ГПК (у редакції, чинній до 15.12.2017).

Частиною 4 статті 111 ГПК (у редакції, чинній до 15.12.2017) встановлено, зокрема, що до скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно з підпунктами 1, 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір"( у редакції, що діяла на час подання позовної заяви (27.08.2015) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір підлягав сплаті у розмірі 2 % ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно до вимог підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній до 15.12.2017) ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду становила 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже при поданні цієї касаційної скарги ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" мало сплатити судовий збір у розмірі 87 696,00 грн ( 73 080,00 грн - розмір судового збору, за подання позовної заяви, обмежений 60 розмірами мінімальних заробітних плат х 120%).

Зважаючи на викладене, судовий збір за подання касаційної скарги слід обчислювати та сплачувати до спеціального фонду Державного бюджету України з урахуванням наведених вимог Закону України "Про судовий збір".

Однак заявником до матеріалів касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Натомість ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку", посилаючись на відсутність можливості сплатити судовий збір, заявило клопотання про відстрочення або звільнення від сплати судового збору.

Згідно з приписами частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до частини 2 цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті.

Чинним законодавством передбачено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України, є врахування ним майнового стану сторін.

Проте особа, яка заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази в його обгрунтування, зокрема на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, та щодо зміни такого майнового стану під час дії відстрочення, однак доказів підтвердження даних обставин, скаржником не надано, у зв'язку з чим клопотання не підлягає задоволенню.

Таким чином, суд касаційної інстанції зазначає, що ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 87 696,00 грн за наведеними нижче реквізитами.

Отримувач коштів: УК у Печерському районі

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897

Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м.Києві

Код банку отримувача: 820019

Рахунок отримувача: 0007

Код класифікації доходів бюджету: 22030102

Ураховуючи викладене, а також беручи до уваги приписи підпункту 11 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ), касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, які діяли до набрання чинності цієї редакцією Кодексу, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 ГПК (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) .

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.

Керуючись статтею 111 ГПК (у редакції, чинній до 15.12.2017), статтями 174, 234, 292 та підпунктом 11 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ), статтею 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній до 15.12.2017), Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду

У Х В А Л И В:

1. Клопотання Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" про відстрочку або звільнення від сплати судового збору відхилити.

2. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку"на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 03.10.2017 та рішення Господарського суду Львівської області від 08.08.2017 у справі № 914/3015/15 залишити без руху та надати скаржникові строк для усунення недоліків до 05.03.2018.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Дроботова