ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2018р. справа № 905/2628/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів: при секретарі судового засідання:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_5 (довіреність № 1 від 03.01.2018р.)
від відповідача :не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька область
на рішення Господарського суду Донецької області (суддя Фурсова С. М.)
ухвалене04.12.2017р. у м. Харкові о 11:15 год. (повний текст складено та підписано 08.12.2017р.)
по справі№ 905/2628/17
за позовомДочірнього підприємства Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м. Покровськ, Донецька область
до Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька область
простягнення 64 337,18 грн

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м. Покровськ, Донецька область (далі «Позивач») звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення зі Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька область (далі «Відповідач») суми 3% річних у розмірі 5526,60 грн та суми інфляційного збільшення заборгованості в розмірі 58 810,58 грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 04.12.2017р. по справі № 905/2628/17 позовні вимоги Дочірнього підприємства Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України задоволено частково.

Стягнуто зі Служби автомобільних доріг у Донецькій області на користь Дочірнього підприємства Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України суму 3% річних у розмірі 5 526,60 грн, суму інфляційного збільшення заборгованості в розмірі 57 525,87 грн та суму витрат зі сплати судового збору в розмірі 1 568,05 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Донецької області від 04.12.2017р. по справі № 905/2628/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити Дочірньому підприємству Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Заявник апеляційної скарги вважає, що рішення Господарського суду Донецької області у цій справі не можна вважати законним та обґрунтованим, оскільки останнє ґрунтується на помилкових висновках суду і є таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В основу заперечень скаржника покладено твердження про те, що в порушення п. 10.1 договору № 2-2 від 25.02.2014р., в акті приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014р. (КБ-2в) та довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за травень 2014р. (КБ-3) відсутня дата підписання зазначених документів, що позбавило відповідача можливості визначити дату граничну дату оплати, а тому строк оплати за виконані будівельні роботи не настав, на підставі чого боржник не міг виконати свого обовязку у відповідності до умов договору.

Окрім того, апелянт зазначає, що господарський суд першої інстанції, ухваливши рішення по цій справі, припустився помилки щодо розрахунку суми 3% річних та суми інфляційного збільшення заборгованості.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Татенко В. М., судді Зубченко І. В., Попков Д. О.

15.12.2017р. набув чинності Господарський процесуальний кодекс України в новій редакції відповідно до Закону України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів № 2147-19 від 03.10.2017.

Так, згідно ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до приписів п.9 ч.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в редакції, що вступила в силу 15.12.2017р. згідно з Законом України №2147-19 від 03.10.2017р., розгляд зазначеної апеляційної скарги здійснюється в порядку Господарського процесуального кодексу України в редакції, що діє з 15.12.2017р.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 28.12.2017р. по цій справі було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Служби автомобільних доріг у Донецькій області та зобовязано позивача, в строк до 17.01.2018р. включно надати суду відзив на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копії та доданих до нього документів іншій стороні у справі.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 12.01.2018р. по справі № 905/2628/17 апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Донецькій області було призначено до розгляду на 07.02.2018р.

16.01.2018р. Донецький апеляційний господарський суд отримав від Дочірнього підприємства Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України відзив № 01-24/24 від 11.01.2018р. (поданий у визначений апеляційним судом строк) на апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Донецькій області, в якому позивач зазначає зазначає, що відповідач, в порушення умов договору, не здійснив своєчасну оплату виконаних робіт, у зв'язку з чим за останнім утворилась заборгованість у розмірі 85 219,46 грн. Зазначену заборгованість у розмірі 85 219,46 грн було стягнуто за рішенням Господарського суду Донецької області по справі № 905/1683/15 від 10.11.2015р., яке на даний час не скасовано та набрало законної сили. Разом з тим, відповідачем зазначена заборгованість сплачена лише 23.12.2016р., у зв'язку із чим, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 58 810,58 грн інфляційних нарахувань та 5 526,60 грн 3% річних.

Судом апеляційної інстанції, під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення були створені необхідні умови для всебічного та повного розгляду справи в суді, а саме: повідомлено належним чином про час та місце судового розгляду, витребувано у сторін необхідні докази та пояснення для правильного вирішення спору, зясовано, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, повязані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні.

01.02.2018р. на електронну адресу Донецького апеляційного господарського суду від Дочірнього підприємства Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України надійшла заява б/н від 01.02.2018р. про участь у судовому засіданні, що призначене на 07.02.2018р. о 10:30 год. в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 05.02.2018р. Донецький апеляційний господарський суд задовольнив клопотання позивача про участь останнього у судовому засіданні з розгляду справи № 905/2628/17 в режимі відеоконференції, проведення якої доручив Красноармійському міскрайонному суду (вул. Європейська, 20, м. Покровськ, Донецька область, 85300).

Відеозапис розгляду судової справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: апаратно-програмного комплексу для створення системи відеоконференцзв'язку у порядку ст. 197 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги Служби автомобільних доріг у Донецькій області, просив рішення Господарського суду Донецької області від 04.12.2017р. по справі № 905/2628/17 залишити без змін.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, поважність причин неявки апеляційному суду не повідомив.

Приймаючи до уваги те, що явка представників сторін (учасників судового процесу) у судове засідання не була визнана обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представника відповідача, адже наявних матеріалів і витребуваних додатково відомостей достатньо для надання належної правової оцінки правовідносинам у цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги. Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає рішення господарського суду ухваленим з дотриманням норм чинного законодавства, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 25.02.2014р. між Службою автомобільних доріг у Донецькій області (далі «Замовник») та Дочірнім підприємством Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (далі «Підрядник») було укладено договір № 2-2 (далі «Договір»), гідно з п.1.1. якого, Підрядник взяв на себе зобовязання за завданням Замовника своїми силами і засобами на власний ризик виконати послуги у 2014 році з поточного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування Донецької області, а Замовник (відповідач) - прийняти і оплатити такі послуги.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобовязань, а саме майново-господарських зобовязань згідно статей 173, 174, 175 ГК України, статей 11, 202, 509 ЦК України, і згідно статті 629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.п.10.1., 10.2. договору розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником протягом 20 банківських днів, при наявності коштів на бюджетних рахунках, після підписання сторонами акту приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в). До акту приймання виконаних будівельних робіт додається довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3).

Рішенням Господарського суду Донецької області від 10.11.2015р. у справі № 905/1683/15 (вступило в законну силу) позовні вимоги Дочірнього підприємства Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України до Служби автомобільних доріг у Донецькій області про стягнення 87 199 414,39 грн задоволено частково, стягнуто з останнього 85 219,46 грн боргу.

Станом на дату ухвалення спірного рішення по цій справі, рішення Господарського суду Донецької області від 10.11.2015р. у справі № 905/1683/15 було виконано в повному обсязі, що підтверджується, наявним у матеріалах справи, платіжним дорученням № 1 від 23.12.2016р..

Враховуючи не своєчасне виконання відповідачем зобовязань з оплати виконаних робіт за період з червня 2014р. по 22.12.2016р., на підставі ст. 625 ЦК України позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача суми 3% річних та суми інфляційних втрат за період з 25.10.2014 по 22.12.2016.

Донецький апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, дійшов висновку про те, що свої зобов`язання щодо своєчасної сплати виконаних позивачем робіт всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав, що є підставою для часткового задоволення позову.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів апеляційної інстанції встановила, що вищезазначений договір за своєю правовою природою є договором підряду та підпадає під регулювання статей 837-864 Цивільного кодексу України.

Статтею 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови договору щодо своєчасного виконання зобов`язання з оплати виконаних позивачем робіт, що також встановлено рішенням Господарського суду Донецької області від 10.11.2015р. у справі № 905/1683/15 та не підлягає доказуванню в порядку ч. 2 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що зобов'язання з боку відповідача припинилося виконанням, проведеним належним чином лише 23.12.2016 (перерахування відповідачем на рахунок позивача 85 219,46 грн із зазначенням призначення платежу: стягнення заборгованості з поточного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільної дороги за наказом Господарського суду Донецької області № 905/1683/15 від 01.12.2016 згідно платіжного доручення №1 від 23 грудня 2016 року).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

При цьому, чинне законодавство не пов'язує припинення грошового зобов'язання з наявністю судового рішення про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми чи відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 04.07.2011р. за №13/210/10, від 12.09.2011р. за №6/433-42/183.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.п.10.1., 10.2. договору розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником протягом 20 банківських днів, при наявності коштів на бюджетних рахунках, після підписання сторонами акту приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в). До акту приймання виконаних будівельних робіт додається довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3).

Відповідно до Акту приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014р., підписаного уповноваженими особами сторін (дата підписання зазначеного акту відсутня) та скріпленого печатками підприємств, позивач передав, а відповідач прийняв роботи на суму 85 219,46 грн.

У звязку з відсутністю точної дати підписання акту приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014р., дату такого підписання визначено в порядку приписів ст.ст.253-255 Цивільного кодексу України, а саме - 31.05.2014. (в останній день місяця).

Так, в контексті умов договору та приписів цивільного законодавства відповідач мав оплатити виконані роботи до 27.06.2014р. включно.

Заперечення відповідача про неналежне оформлення акту приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014р. (КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за травень 2014р. (КБ-3), що робить, за текстом апеляційної скарги, неможливим визначити точну дату оплату за виконані роботи, - колегія суддів оцінює критично та не приймає до уваги з огляду на зазначене вище.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши за допомогою інформаційно правової системи: «ЛІГА:ЗАКОН», враховуючи рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р, розрахунок заявлених до стягнення позивачем показників 3% річних та інфляційних втрат щодо строків, сум, ставок нарахувань, які проведені позивачем з урахуванням заборгованості погоджується з розрахунком суду першої інстанції та визнає його арифметично вірним.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність будь-яких порушень норм чинного законодавства при ухваленні місцевим господарським судом рішення Господарського суду Донецької області від 04.12.2017р. по справі № 905/2628/17, тому посилання відповідача в апеляційній скарзі не є достатніми та винятковими для скасування рішення суду, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 277, 281, 282, Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька область залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 04.12.2017р. по справі № 905/2628/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду впродовж двадцяти днів з дня складання повного тексту Постанови; у порядку п. 17.5 ч. 1 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя: В. М. Татенко

Судді: І. В. Зубченко

ОСОБА_3

Повний текст Постанови складено та підписано 08.02.2018р.

Надруковано примірників: 1 позивачу; 1 відповідачу; 1 до справи; 1 ГСДО;1 ДАГС.

ОСОБА_6, тел.: 702-01-54.