РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року Справа № 903/504/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуюча суддя Коломис В.В.

суддя Огороднік К.М.

суддя Тимошенко О.М.

при секретарі судового засідання: Величко К.Я.

за участю представників сторін:
прокурора - не з`явився;

позивача 1- не з`явився;

позивача 2 - Борисов В.С. (довіреність №350/173/129/9з від 31.01.2018 року);

відповідача 1 - Обушко Р.М. (довіреність №10 від 02.01.2018р.);

відповідача 2 - не з`явився;

ГУ Держгеокадастру у Волинській області - Семенюта І.М. (довіреність №31-3-0.6-9/62-18 від 11.01.2018р.);

Волинської ОДА - не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу господарського суду Волинської області від 12.12.2017 року (головуючий суддя Дем`як В.М., суддя Костюк С.В., суддя Якушева І.О.) у справі №903/504/16

за позовом Заступника військового прокурора Луцького гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1

до Державного підприємства "Камінь-Каширське лісове господарство"

до Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Волинська обласна державна адміністрація, Головне управління Держгеокадастру у Волинській області

про визнання не чинними та скасування лісорубних квитків

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 12.12.2017 року провадження у справі № 903/504/16 за позовом Заступника військового прокурора Луцького гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 до Державного підприємства "Камінь-Каширське лісове господарство", Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Волинська обласна державна адміністрація, Головне управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання не чинними та скасування лісорубних квитків - припинено.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, позивач 2 - Військова частина НОМЕР_1 звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Волинської області скасувати.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Волинської області норм процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого суду, обставинам справи.

Відповідачі у відзивах на апеляційну скаргу вважають оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду законною та обгрунтованою, а тому просять залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

12.02.2018 року позивач-1 - Міністерство оборони України звернувся до апеляційного суду з заявою, в якій просить провести судове засідання 12.02.2018 року без участі його представника, при цьому, просить апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу господарського суду Волинської області від 12.12.2017 року у справі №903/504/16 задоволити.

В судове засідання прокурор, представники Волинського обласного управління лісового та мисливського господарства та Волинської обласної державної адміністрації не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності вищевказаних представників, оскільки останні були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Крім того, ухвалою апеляційного суду від 22.01.2018 року явка сторін обов`язковою не визнавалась.

Безпосередньо в судовому засіданні представники сторін повністю підтримали вимоги та доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, посадовими особами ДП "Камінь-Каширське лісове господарство" в період з січня по травень 2016 року проводилась вирубка лісу на підставі виписаних ДП "Камінь-Каширське лісове господарство" лісорубних квитків серії 02 ЛКБ № 462421 від 14.01.2016; серії 02 ЛКБ № 462433 від 08.02.2016; серії 02 ЛКБ № 462434 від 08.02.2016; серії 02 ЛКБ № 462438 від 10.02.2016, серії 02 ЛКБ № 462445 від 10.02.2016; серії 02 ЛКБ №462469 від 09.03.2016; серії 02 ЛКБ № 462487 від 04.04.2016, серії 02 ЛКБ № 462488 від 04.04.2016, серії 02 ЛКБ № 462493 від 25.04.2016; серії 02 ЛКБ 462494 від 25.04.2016; серії 02 ЛКБ № 509338 від 05.05.2016; серії 02 ЛКБ № 509339 від 05.05.2016; серії 02 ЛКБ № 509340 від 05.05.2016, а також лісорубних квитків серії 02 ЛКБ № 462407 від 04.01.2016; 02 ЛКБ №462412 від 04.01.2016; серії 02 ЛКБ № 462476 від 16.03.2016; серії 02 ЛКБ № 462481 від 16.03.2016, виданих Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства на підставі наказу Міністерства екології та природних ресурсів від 27.01.2014 за №28.

Заступник військового прокурора Луцького гарнізону, посилаючись на те, що ДП "Камінь-Каширське лісове господарство" та Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства без правовстановлюючих документів на земельну ділянку, всупереч нормам чинного законодавства, не маючи на те повноважень видано вищезазначені лісорубні квитки, звернувся до суду з позовом про визнання вказаних лісорубних квитків не чинними та скасування їх в частині здійснення вирубки на кварталах, що знаходяться у межах лісових угідь на території військового полігону військової частини НОМЕР_1 .

Також просив суд зобов`язати відповідача не чинити позивачу перешкод у користуванні земельними ділянками, які належать позивачу на підставі державного акту № ХІ1-1-5 від 01.11.1968, шляхом припинення фактичного використання земельної ділянки та припинення рубки лісів на цій земельній ділянці.

Місцевий господарський суд, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про відсутність предмету спору, з огляду на що припинив провадження у справі на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно ст.69 Лісового кодексу України та п.3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 р. № 761, лісорубний квиток видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами Держкомлісгоспу на заготівлю деревини під час проведення рубок головного користування на підставі затвердженої в установленому порядку розрахункової лісосіки.

Відповідно до ч.4 ст.43 Лісового кодексу України, розрахункова лісосіка затверджується центральним органом виконавчої влади з питань лісового господарства в установленому порядку.

У відповідності до п.4 Порядку використання лісових ресурсів, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2007 р. № 761, ДП "Камінь-каширське лісове господарство" були надані відповідні документи: заявка на використання лісових ресурсів під час проведення рубок головного користування, відомість чергової лісосіки, польова перелікова відомість, карта технологічного процесу розробки лісосіки, план лісосіки.

Волинським обласним управлінням лісового та мисливського господарства, в свою чергу, постійному лісокористувачу - ДП "Камінь-каширське лісове господарство" у січні - травні 2016 р. були видані лісорубні квитки на ведення спеціального лісокористування на території Карпиліського та Стобихівського лісництв у відповідності до Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2007р. №761.

Статтею 69 Лісового кодексу України визначено органи, підстави, порядок видачі та відмови у видачі лісорубних квитків.

Так, спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Спеціальний дозвіл на заготівлю деревини в порядку рубок головного користування видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства. Спеціальний дозвіл на інші види спеціального використання лісових ресурсів видається власниками лісів або постійними лісокористувачами. На виділених лісових ділянках можуть використовуватися лише ті лісові ресурси і лише для цілей, що передбачені виданим спеціальним дозволом. Спеціальний дозвіл видається власниками лісів або постійними лісокористувачами у встановленому порядку також на проведення інших рубок та робіт, пов`язаних і не пов`язаних із веденням лісового господарства. Форми спеціальних дозволів і порядок їх видачі затверджуються Кабінетом Міністрів України. Рішення про видачу або відмову у видачі спеціального дозволу на використання лісових ресурсів приймається протягом одного місяця з дня подання документів власником лісу або лісокористувачем.

Підставами для прийняття рішення про відмову у видачі спеціального дозволу є:

- прийняття в установленому порядку рішення про зміну поділу лісів на категорії, в межах яких знаходяться лісові ділянки, виділені для спеціального використання лісових ресурсів, або про виділення особливо захисних лісових ділянок;

- прийняття рішення про припинення діяльності лісокористувача;

- невстановлення лімітів використання лісових ресурсів або їх перевищення;

- недотримання встановленого порядку видачі спеціального дозволу на використання лісових ресурсів.

Слід зазначити, що ч.1 ст.78 Лісового кодексу України передбачено, що право використання лісових ресурсів припиняється в разі закінчення строку, на який було надано право використання лісових ресурсів.

Припинення права використання лісових ресурсів здійснюється в установленому порядку шляхом анулювання лісорубного квитка або лісового квитка тими органами, які їх видали (ч.2 ст.78 Лісового кодексу України).

Як визначено ст.69 Лісового кодексу України та Порядком використання лісових ресурсів, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2007 р. №761, лісорубний квиток видається територіальними органами Держкомлісгоспу на заготівлю деревини під час проведення рубок головного користування на підставі затвердженої в установленому порядку розрахункової лісосіки.

Враховуючи викладене, лісорубні квитки, які були видані на 2016 рік, фактично втратили свою чинність. Крім того, відсутня на даний час правова підстава для видачі лісорубних квитків.

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної ухвали), господарський суд припиняє провадження у справі, якщо зокрема відсутній предмет спору.

Слід зазначити, що припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. При цьому господарському суду слід мати на увазі, що оскільки відповідний орган не має права скасовувати та вносити зміни до раніше прийнятих ним індивідуальних правових рішень, тобто ненормативних правових актів, що є актами одноразового застосування і вичерпують свою дію фактом їхнього виконання (стосовно відповідних актів органів місцевого самоврядування про це зазначено також у Рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009 у справі № 1-9/2009), то такі дії не свідчать про припинення існування предмета спору. Водночас юридична оцінка актів державних та інших органів, прийнятих з питань скасування та внесення змін до згаданих індивідуальних правових рішень, має здійснюватися господарським судом з урахуванням частини другої статті 4 ГПК.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Враховуючи, що на момент звернення позивача з даним позовом (липень 2016 року) оспорювані лісорубні квитки були чинними (видані на 2016 рік), а на момент винесення оскаржуваної ухвали термін дії спірних лісорубних квитків закінчився і за ними використано право спеціального користування, тобто лісорубні квитки фактично втратили свою чинність, місцевий господасрький суд прийшов до правильного висновку про відсутність предмету спору, що в свою чергу є підставою для припинення провадження у справі на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Волинської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Керуючись ст. ст. 129, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення. Ухвалу господарського суду Волинської області від 12.12.2017 року у справі №903/504/16 - залишити без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку, встановленому ст.ст. 287-291 ГПК України.

3. Матеріали справи №903/504/16 повернути господарському суду Волинської області.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Огороднік К.М.

Суддя Тимошенко О.М.