ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2018 р. Справа № 5023/7064/11

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В. О. , суддя Шевель О. В.

за участю секретаря судового засідання Кладько А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу арбітражного керуючого Мегері Артура Валерійовича (вх. № 134 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 21.12.2017 у справі № 5023/7064/11 (постановлену суддею Усатим В.О., в приміщенні господарського суду Харківської області, повний текст складено 22.12.2017)

за заявою Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк", м. Харків

до Корпорації "Співдружність Комп", с. Комунар

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.12.2017 у справі № 5023/7064/11 (суддя Усатий В.О.) відмовлено ліквідатору в задоволенні клопотання про витребування документів. Задоволено заяву ТОВ "Кредо Солюшнс" про заміну кредитора (вх. №10373 від 28.02.2017). Замінено ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" на Товариство з додатковою відповідальністю "Гармонія", а Товариство з додатковою відповідальністю "Гармонія" замінено на ТОВ "Кредо Солюшнс".

Арбітражний керуючий Мегеря А.В. з вказаною ухвалою господарського суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу господарського суду Харківської області від 21.12.2017 у справі № 5023/7064/11 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Кредо Солюшнс" про заміну кредитора у справі про банкрутство.

15.01.2018 від арбітражного керуючого Мегері А.В. надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких скаржник посилаючись на те, що оскаржувана ухвала на його поштову адресу не надходила, а з текстом ухвали він ознайомився в Єдиному державному реєстрі судових рішень, просив: прийняти доповнення до апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Харківської області від 21.12.2017 до розгляду; за результатами розгляду, апеляційну скаргу ліквідатора Корпорації "Співдружність Комп" арбітражного керуючого Мегері А.В. на ухвалу господарського суду Харківської області від 21.12.2017 по справі №5023/7064/11, якою відмовлено ліквідатору в задоволенні клопотання про витребування документів, задоволено заяву ТОВ "Кредо Солюшнс" про заміну кредитора (вх. №10373 від 28.02.2017), замінено ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Гармонія" (код 39356721), а Товариство з додатковою відповідальністю "Гармонія" замінено на ТОВ "Кредо Солюшнс" (код 38150327) - задовольнити; ухвалу господарського суду Харківської області від 21.12.2017 по справі №5023/7064/11, якою відмовлено ліквідатору в задоволенні клопотання про витребування документів, задоволено заяву ТОВ "Кредо Солюшнс" про заміну кредитора (вх. №10373 від 28.02.2017), замінено ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Гармонія" (код 39356721), а Товариство з додатковою відповідальністю "Гармонія" замінено на ТОВ "Кредо Солюшнс" (код 38150327) - скасувати; прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредо Солюшнс" (код 38150327) про заміну кредитора у справі про банкрутство ПАТ "ВТБ Банк" на ТОВ "Кредо Солюшнс" - у повному обсязі. Враховуючи, що вказані доповнення надійшли в порядку ст. 266 ГПК України в межах строків, встановлених ст. 256 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи з урахуванням наданих доповнень до апеляційної скарги.

В доповненнях до апеляційної скарги заявник також заявляв клопотання про прийняття додаткових доказів, які не були подані суду першої інстанції з обґрунтуванням причин, що не залежали від нього. В якості додаткових доказів ліквідатором було долучено роздруківку постанови Харківського апеляційного господарського суду від 03.07.2013 у справі №18/2186/12 (з ЄДРСР) та інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна. Неможливість подання до суду першої інстанції вказаних доказів, ліквідатор обґрунтовує відсутністю у нього інформації щодо пред'явлення ПАТ "ВТБ Банк" до виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 03.07.2013 у справі №18/2186/12 та проведення реєстрації права власності на предмет іпотеки. Вказані обставини, як зазначає ліквідатор, стали йому відомі під час перевірки відомостей щодо предмету іпотеки вже після постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу арбітражний керуючий Мегеря А.В., зокрема, зазначає, що:

- під час постановлення оскаржуваної ухвали та вирішення питання щодо заміни кредитора суд першої інстанції припустився порушень ст.514 ЦК України, ст. 36 Закону України «Про іпотеку», ст. 52 ГПК України щодо правомірності заміни кредитора, не дослідивши при цьому того факту, що грошові вимоги ПАТ "ВТБ Банк" щодо невиконання умов кредитного договору №100.2.3-01/137к-08 від 26.05.2008 є припиненими;

- судом першої інстанції не надано належну оцінку доказам, які б підтверджували весь ланцюг правонаступництва (ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" на ТДВ "Гармонія", та ТДВ "Гармонія" замінено на ТОВ "Кредо Солюшнс");

- місцевим господарським судом в порушення ст. 74 ГПК України та ст. 517 ЦК України не досліджено оригінали договорів про відступлення права вимоги, актів приймання-передачі документації та документів, які були за ними передані та докази проведення оплати ціни за вказаними договорами, які були укладені між ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" та ТДВ "Гармонія", враховуючи, що вони не є учасниками справи про банкрутство;

- при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції вийшов за межі вимог, оскільки ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" не зверталась з заявою про заміну кредитора на ТДВ "Гармонія", а ТДВ "Гармонія" не зверталась з заявою про заміну кредитора на ТОВ "Кредо Солюшнс".

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 15.01.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Мегері Артура Валерійовича на ухвалу господарського суду Харківської області від 21.12.2017 у справі №5023/7064/11. Встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також заперечень щодо поданих заяв чи клопотань - 5 днів з дня вручення даної ухвали. Призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 08.02.2018.

19.01.2018 арбітражний керуючий Мегеря А.В. в порядку ст. 266 ГПК України надав доповнення до апеляційної скарги (вх.№710 від 22.01.2018). У доповненнях до апеляційної скарги ліквідатор зазначав, що суд першої інстанції, досліджуючи факт переходу до ТОВ «Фінансова компанія "Фінактив», ТДВ "Гармонія", ТОВ "Кредо Солюшнс" права вимоги за договором кредиту та надаючи правову оцінку змісту укладених договорів, не з'ясував обсягу правосуб'єктності та правовий статус ТОВ «Фінансова компанія "Фінактив», ТДВ "Гармонія", ТОВ "Кредо Солюшнс" стосовно набуття прав кредитора за зобов'язаннями, що випливають із кредитних правовідносин, а саме чи отримали вказані особи у встановленому порядку повноваження (дозвіл, ліцензію) на надання банківських послуг з кредитування за рахунок залучених коштів, тобто чи мають вони необхідну правоздатність. Враховуючи, що повний текст оскаржуваної ухвали ліквідатором отримано 11.01.2018, про що свідчить оригінал поштового конверту та витяг за ідентифікатором міжнародного поштового відправлення з сайту Укрпошта, доповнення до апеляційної скарги надано протягом строку на апеляційне оскарження, колегія суддів розглядає апеляційну скаргу з урахуванням таких доповнень.

29.01.2018 ТОВ "Кредо Солюшнс" надало відзив, в якому заперечує проти апеляційної скарги та зазначає, зокрема, таке:

- ТОВ "Кредо Солюшнс" разом із заявою про заміну кредитора у справі про банкрутство було надано завірені банком платіжні доручення про перерахування коштів на рахунки кожного з первісних кредиторів за всіма договорами уступки права вимоги. Також надано акти прийому-передачі прав вимоги, які згідно з умовами договорів укладаються після надходження коштів на рахунки первісних кредиторів. Наявність підписаного акту прийому - передачі прав вимоги є підтвердженням умов договору про зарахування коштів і відповідно виникнення прав вимоги у нового кредитора;

- разом з копіями договорів уступки права вимоги ТОВ "Кредо Солюшнс" суду були надані копії актів прийому - передачі документів, що підтверджують право вимоги, відповідно до умов 5.1 кожного з договорів відступлення права вимоги. Всі вказані оригінали документів досліджувалась судом до судового засідання, яке відбулося 21.12.2017;

- відсутність заяв ТОВ «Фінансова компанія "Фінактив» та ТДВ "Гармонія" щодо заміни кредитора не є підставою для відмови у здійснені заміни кредиторів по справі;

- жоден із договорів уступки права вимоги не містить ознаки договору факторингу, а тому не підлягають застосуванню до даних правовідносин положення ст. 1077, 1079, 1054 Цивільного кодексу України.

05.02.2018 від ТОВ "Кредо Солюшнс" надійшла заява про відвід судді Крестьянінова О.О. (вх. №1277).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.02.2018, суд дійшовши висновку про необґрунтованість заявленого відводу, зупинив провадження у справі для вирішення питання про відвід в порядку ст. 39 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 06.02.2018 для розгляду заяви визначено суддю Тарасову І.В.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 07.02.2018 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Кредо Солюшнс" про відвід судді Крестьянінова О.О. у справі №5023/7064/11.

Відповідно до ст. 230 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу. З дня поновлення провадження у справі перебіг процесуальних строків продовжується. Провадження у справі продовжується із стадії, на якій його було зупинено.

Враховуючи, що обставини, які стали підставою для зупинення провадження усунуто, колегія суддів поновила провадження у справі.

У судовому засіданні представники арбітражного керуючого Мегері А.В., Корпорації "Співдружність Комп" та ПАТ «УкрСиббанк» підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, а ухвалу господарського суду Харківської області від 21.12.2017 у справі № 5023/7064/11 - скасувати.

Представник ТОВ "Кредо Солюшнс" проти доводів та вимог апеляційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення, а ухвалу господарського суду Харківської області від 21.12.2017 у справі № 5023/7064/11 - без змін. Також представник ТОВ "Кредо Солюшнс" заперечував проти прийняття додаткових доказів.

Інші учасники справи у судове засідання не з'явились, хоча були повідомлені судом про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, а також викладені у відзиві заперечення, вислухавши пояснення учасників справи, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила таке.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.08.2011 у справі №5023/7064/11 за заявою ПАТ «ВТБ Банк» порушено провадження у справі про банкрутство Корпорації "Співдружність Комп".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.09.2011 (підготовче засідання) визнано розмір вимог кредитора (Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк"), який подав заяву про порушення справи про банкрутство в сумі 241 800 719,46 грн. з яких: 183 092 910,00 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 32 539 678,89 грн. - прострочена заборгованість по сплаті процентів; 16 936 094,18 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту; 2 258 196,78 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів; 6 387 307,37 грн. - 3% річних за весь час прострочення плати кредиту; 558 296,25 грн. - 3% річних за весь час прострочення плати процентів; 2 500,00 грн. - штраф за невиконання умов кредитного договору; 25 500,00 грн. - державного мита; 236 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.03.2012 (попереднє засідання) затверджено реєстр вимог кредиторів Корпорації "Співдружність Комп" до якого, зокрема включено вимоги ПАТ "ВТБ Банк", а саме: основний борг - 451 606 196,44 грн. (четверта черга задоволення); неустойка (пеня, штраф) - 31 955 595,96 грн. (шоста черга задоволення); витрати пов`язані з провадженням у справі про банкрутство - 125,00 грн. (перша черга задоволення). А також окремо внесено до реєстру вимоги, які забезпечені заставою майна боржника, зокрема, ПАТ "ВТБ Банк" у розмірі 286 457 061,27 грн. (перша черга задоволення).

Постановою господарського суду Харківської області від 14.05.2012 визнано Корпорацію "Співдружність Комп" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Севостьянова Є.В.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.03.2013 припинено повноваження ліквідатора Корпорацїі "Співдружність Комп" - арбітражного керуючого Севостьянова Є.В., призначено ліквідатором Корпорації "Співдружність Комп" арбітражного керуючого Мегерю Артура Валерійовича.

31.01.2017 від ПАТ "ВТБ Банк" надійшла заява про заміну кредитора, в якій з урахуванням уточнень від 28.03.2017 банк просив суд замінити кредитора ПАТ "ВТБ Банк" його правонаступником - ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" в розмірі 451606196,44 грн. основного боргу (четверта черга задоволення), 31955595,96 грн. неустойки (пеня, штраф - шоста черга).

28.03.2017 ТОВ "Кредо Солюшнс" звернулось з заявою про заміну кредитора у справі, в якій просило здійснити заміну конкурсного кредитора ПАТ "ВТБ Банк" на кредитора ТОВ "Кредо Солюшнс" у справі №5023/7064/11 про банкрутство Корпорації "Співдружність Комп". Внести до реєстру кредиторів відомості про заміну кредитора ПАТ "ВТБ Банк" на кредитора ТОВ "Кредо Солюшнс".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.12.2017 відмовлено ліквідатору у задоволенні клопотання про витребування документів. Задоволено заяву ПАТ "ВТБ Банк" про заміну кредитора. Замінено ПАТ "ВТБ Банк" на його правонаступника ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" (код 39827925) в розмірі 451606196,44 грн. основного боргу (четверта черга), 31955595,96 грн. неустойки (шоста черга).

21.12.2017 місцевим господарський судом прийнято також оскаржувану ухвалу, якою задоволено заяву ТОВ "Кредо Солюшнс" про заміну кредитора, замінено ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" на Товариство з додатковою відповідальністю "Гармонія", а Товариство з додатковою відповідальністю "Гармонія" замінено на ТОВ "Кредо Солюшнс".

Під час дослідження обставин справи та перевірки їх доказами, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила таке.

28.12.2016 між ПАТ "ВТБ Банк" (первісний кредитор) та ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" (новий кредитор) укладено договори №28/12/2016/КБ/1 та №28/12/2016/КБ/2 про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за кредитними договорами та прав вимоги за договорами забезпечення, відповідно до яких ПАТ "ВТБ Банк" передає ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" своє право вимоги до боржників, в тому числі, за договорами про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії №100.2.3-01/167к-08 від 10.06.2008 (укладений з ТОВ "Інтер-Авто") та №100.2.3-01/137к-08 від 26.05.2008 (укладений з ПП "РС-Центр"), а ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" набуває вказані права вимоги та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги ціну договору у порядку та строки, встановлені цими договорами.

28.12.2016 між ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" (первісний кредитор) та ТДВ "Гармонія" (новий кредитор) укладено договори №28/12/2016/1 та №28/12/2016/2 про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за кредитними договорами та прав вимоги за договорами забезпечення, відповідно умов яких ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" передає ТДВ "Гармонія" своє право вимоги до боржників, в тому числі, за договорами про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії №100.2.3-01/167к-08 від 10.06.2008 (укладений з ТОВ "Інтер-Авто") та №100.2.3-01/137к-08 від 26.05.2008 (укладений з ПП "РС-Центр"), а ТДВ "Гармонія" набуває вказані права вимоги та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги ціну договору у порядку та строки, встановлені цими договорами.

15.03.2017 між ТДВ "Гармонія" (первісний кредитор) та ТОВ "Кредо Солюшнс" (новий кредитор) укладено договори №15/03/2017/1 та №15/03/2017/2 про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за кредитними договорами та прав вимоги за договорами забезпечення, відповідно умов яких ТДВ "Гармонія" передає ТОВ "Кредо Солюшнс" своє право вимоги до боржників, в тому числі, за договорами про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії №100.2.3-01/167к-08 від 10.06.2008 (укладений з ТОВ "Інтер-Авто") та №100.2.3-01/137к-08 від 26.05.2008 (укладений з ПП "РС-Центр"), а ТОВ "Кредо Солюшнс" набуває вказані права вимоги та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги ціну договору у порядку та строки, встановлені цими договорами.

Відповідно до п.3.1.3 вказаних договорів, право вимоги переходить до нового кредитора з моменту зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, вказаний в п.12 цих договорів, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості за кредитними договорами, про що між первісним кредитором та новим кредитором в день зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора складається акт приймання-передачі права вимоги, що є невід'ємною частиною цього договору. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі інші пов'язані з цим права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав у первісного кредитора або можуть виникнути в майбутньому.

Згідно п.4.1 договору №28/12/2016/КБ/1 його ціна складає 26650670,00 грн., та п.4.1 договору №28/12/2016/КБ/2 - його ціна складає 1,0 грн.

28.12.2016 ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" здійснено оплату відповідно розділу 4 договорів, що підтверджується випискою по особовим рахункам (т. 62 ас. 50), а також платіжними дорученнями №1 та 2 від 28.12.2016 (т. 63 ас.20, 21).

28.12.2016 між ПАТ "ВТБ Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" укладено та підписано акти приймання-передачі права вимоги та документації до договорів відступлення права вимоги (т. 62 ас. 11-15, 23-26, т.63 ас. 12-14, 18, 19).

Згідно п.4.1 договору №28/12/2016/1 - його ціна складає 26750670,00 грн., п. 4.1.договору №28/12/2016/2 - його ціна складає 1000,00 грн.; п. 4.1 договору №15/03/2017/1 - його ціна складає 26760000,00 грн., п. 4.1 договору №15/03/2017/2 - його ціна складає 1100,00 грн.

28.12.2016 ТДВ "Гармонія" здійснено оплату на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" відповідно розділу 4 договорів, що підтверджується платіжними дорученнями (т. 63 ас. 33-34).

28.12.2016 між ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" та ТДВ "Гармонія" укладено та підписано акти приймання-передачі права вимоги та документації до договорів відступлення права вимоги (т. 63 ас. 25-27, 31-32).

15.03.2017 між ТДВ "Гармонія" та ТОВ "Кредо Солюшнс" укладено та підписано акти приймання-передачі права вимоги та документації до договорів відступлення права вимоги (т. 63 ас. 41-46, 53-56).

17.03.2017 ТОВ "Кредо Солюшнс" здійснено оплату за договорами на користь ТДВ "Гармонія", що підтверджується платіжними дорученнями (т. 63 ас. 57-63).

Суд першої інстанції, врахувавши проведену ухвалою від 21.12.2017 заміну ПАТ "ВТБ Банк" на нового кредитора ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив", на підставі ст. 512, 516 ЦК України, ст.52 ГПК України, дійшов висновку про обгрунтованість заяви ТОВ "Кредо Солюшнс" задовольнив її та замінив ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" на ТДВ "Гармонія", а ТДВ "Гармонія" на ТОВ "Кредо Солюшнс".

Проте з таким висновком місцевого господарського суду не може погодитись колегія суддів з огляду на таке.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.02.2018 скасовано ухвалу господарського суду Харківської області від 21.12.2017, якою замінено ПАТ "ВТБ Банк" на його правонаступника ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" (код 39827925) в розмірі 451606196,44 грн. основного боргу (четверта черга), 31955595,96 грн. неустойки (шоста черга), та відмовлено у задоволенні заяви ПАТ "ВТБ Банк" про заміну кредитора.

При цьому, судом апеляційної інстанції було, зокрема, встановлено, що у нового кредитора ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" не було необхідної правоздатності і останнє не могло приймати на себе права та обов'язки первісного кредитора (ПАТ "ВТБ Банк") за договорами про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії №100.2.3-01/167к-08 від 10.06.2008 (укладений з ТОВ "Інтер-Авто") та №100.2.3-01/137к-08 від 26.05.2008 (укладений з ПП "РС-Центр").

Відповідно положень ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи встановлену судом відсутність у ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" прав кредитора у вказаному зобов'язанні, останнє не мало права передавати його наступному "кредитору" - ТДВ "Гармонія", а відповідно ТДВ "Гармонія" - ТОВ "Кредо Солюшнс".

Окрім того, колегія суддів додатково зазначає таке.

Відповідно до ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно ст. 5 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка діяла до 19.01.2013) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України іншими законодавчими актами України.

Загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов'язанні передбачені ст. 512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою.

Згідно ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Зазначеною статтею ГПК України передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України). У разі заміни кредитора в зобов'язанні не в повному обсязі (у подільному зобов'язанні; в разі передачі новому кредитору права на стягнення неустойки окремо від передачі прав вимоги за основним зобов'язанням тощо) новий кредитор є правонаступником первісного кредитора лише в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу відповідних прав якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України).

Як вже було зазначено, постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.02.2018 скасовано ухвалу господарського суду Харківської області від 21.12.2017, якою замінено ПАТ "ВТБ Банк" на його правонаступника ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" (код 39827925) в розмірі 451606196,44 грн. основного боргу (четверта черга), 31955595,96 грн. неустойки (шоста черга),.

При цьому судом апеляційної інстанції також встановлено, що вимоги ПАТ "ВТБ Банк" до Корпорації «Співдружність Комп» ґрунтувалися на зобов'язаннях, що виникли за договорами про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії №100.2.3-01/167к-08 від 10.06.2008 (укладений з ТОВ "Інтер-Авто") та №100.2.3-01/137к-08 від 26.05.2008 (укладений з ПП "РС-Центр"). Зобов'язання за договором №100.2.3-01/167к-08 були забезпечені договором поруки №100.2.3-01/169п-08 від 10.06.2008, а зобов'язання за договором №100.2.3-01/137к-08 були забезпечені іпотечним договором від 26.05.2008 та договором застави основних засобів №100.2.3-01/147з-08 від 27.05.2008.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ПАТ "ВТБ Банк" мав статус забезпеченого кредитора, зокрема, в частині вимог в сумі 286457061,27грн.

Предметом договорів №28/12/2016/КБ/1 та №28/12/2016/КБ/2 від 28.12.2016 була передача права вимоги, в тому числі, за договором про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії №100.2.3-01/137к-08 від 26.05.2008 (укладеним з ПП "РС-Центр") та договором застави основних засобів №100.2.3-01/147з-08 від 27.05.2008.

Проте, права за іпотечним договором від 26.05.2008, який був нотаріально посвідчений, не були предметом договорів №28/12/2016/КБ/1 та №28/12/2016/КБ/2, а відповідно не передавалися новому кредитору за даними правочинами.

Вказані обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, проте мали б істотне значення для з'ясування обсягу прав та обов'язків, які перейшли до нового кредитора, оскільки відповідно положень ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, у даній справі про банкрутство ПАТ «ВТБ Банк» мав статус забезпеченого кредитора в частині зобов'язань за договором №100.2.3-01/137к-08 (в тому числі, за іпотечним договором від 26.05.2008). Передання первісним кредитором новому прав вимоги лише за основним зобов'язанням (кредитним договором) без передачі відповідних прав за договором іпотеки, яке мало відбуватися у такій самій формі (нотаріальній), що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, не могло свідчити про дотримання сторонами цих правочинів положень ст. 513, 514 ЦК України.

Однак враховуючи, що ПАТ «ВТБ Банк» наполягав на його заміні на нового кредитора (ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив") лише в частині незабезпечених заставою/іпотекою вимог в розмірі 451606196,44 грн. основного боргу (четверта черга) та 31955595,96 грн. неустойки (шоста черга), тобто вимог за договором №100.2.3-01/167к-08, які були забезпечені договором поруки №100.2.3-01/169п-08 від 10.06.2008, судом першої інстанції була розглянута та задоволена заява ПАТ «ВТБ Банк» про заміну кредитора з урахуванням уточнень, у зв'язку з чим фактично відбулась заміна ПАТ «ВТБ Банк» на його правонаступника ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" лише в частині вимог за договором №100.2.3-01/167к-08 (в розмірі 451606196,44 грн. основного боргу (четверта черга) та 31955595,96 грн. неустойки (шоста черга), тобто вимог, які не були забезпечені заставою майна боржника.

Колегія суддів зазначає, що один із доводів апеляційної скарги ліквідатора зводиться до того, що зобов'язання за договором №100.2.3-01/137к-08 від 26.05.2008 (які забезпечені іпотекою за договором іпотеки від 26.05.2008) було припинено шляхом передачі у власність банку іпотечного майна, яке відбулося, на думку ліквідатора, в позасудовому порядку, у зв'язку з чим, припинилися не тільки зобов'язання за договором іпотеки, а і основне зобов'язання. Тобто, на думку заявника апеляційної скарги, ПАТ "ВТБ Банк" відступив вимоги за договором №100.2.3-01/137к-08, зобов'язання за яким припинено, а суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини при здійсненні заміни кредитора.

На підтвердження доводів припинення відповідних зобов'язань ліквідатором було заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме: копії постанови Харківського апеляційного господарського суду від 03.07.2013 у справі №18/2186/12 та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна. Проте, ліквідатором не доведено неможливість подання таких доказів суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Необхідно також звернути увагу, що надані ліквідатором докази (судове рішення та інформаційна довідка, що стосуються майна, яке перебувало в іпотеці), могли бути отримані ним своєчасно з відповідних загальнодоступних єдиних державних реєстрів. При цьому в силу покладених на ліквідатора обов'язків, він мав опікуватися долею майна, яке перебувало у заставі боржника. Тому, в силу положень ч.3 ст. 269 ГПК України колегія суддів не може вважати обгрунтуваним клопотання заявника апеляційної скарги про прийняття вказаних додаткових доказів.

Окрім того як встановлено судом апеляційної інстанції місцевий господарський суд замінив ПАТ "ВТБ Банк" на ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" лише в частині вимог, які не забезпечені заставою (іпотекою), тобто лише в частині вимог за договором №100.2.3-01/167к-08 тому подальша заміна кредиторів ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" на ТДВ "Гармонія", а ТДВ "Гармонія" та ТОВ "Кредо Солюшнс" могла відбуватись тільки в частині тих вимог, в яких було замінено ПАТ «ВТБ Банк» на ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив", а вказані докази стосуються зобов'язань за договором №100.2.3-01/137к-08.

В той же час, вказане не позбавляє учасників процесу посилатися на відомості з відповідних єдиних державних реєстрів, як на обставини, які не потребують доказуванню в силу ч. 3 ст. 75 ГПК України, якщо такі будуть визнані судом загальновідомими.

Щодо доводів ліквідатора про не надання первісним та новими кредиторами в порушення ст. 74 ГПК України та ст. 517 ЦК України оригіналів та належним чином оформлених копій первинних документів щодо спірних правовідносин, колегія суддів зазначає таке.

За матеріалами справи ТОВ «Кредо Солюшнс» звернулося до господарського суду з заявою про заміну кредитора ПАТ "ВТБ Банк" на ТОВ «Кредо Солюшнс» 28.03.2017. Суд призначив її до розгляду на 23.05.2017. До вказаної заяви були додані копії документів, якими заявник обґрунтовував свої вимоги.

У зв'язку з відпусткою судді Усатого В.О., призначене на 23.05.2017 судове засідання було перенесено на 08.06.2017, про що було повідомлено учасників справи (вих. №014235 від 24.05.2017).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.06.2017 було відкладено розгляд справи на 05.09.2017 та зобов'язано заявника надати суду оригінали документів доданих до заяви для огляду.

04.09.2017 від ліквідатора до суду надійшли письмові пояснення щодо заяви ПАТ "ВТБ Банк" про заміну кредитора з клопотанням про витребування у ТОВ "Кредо Солюшнс" оригіналів доказів на підтвердження правонаступництва.

Проте, призначене на 05.09.2017 судове засідання не відбулося з причин направлення справи до касаційної інстанції.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.11.2017 було призначено розгляд заяви ТОВ "Кредо Солюшнс" на 01.12.2017 та зобов'язано заявника надати суду оригінали документів доданих до заяви для огляду.

Проте, у зв'язку з відрядженням судді Усатого В.О., учасників справи було повідомлено про перенесення судового засідання по розгляду заяви ТОВ «Кредо Солюшнс» про заміну кредитора (вх.№10373 від 28.02.2017) з 01.12.2017 на 21.12.2017.

В судовому засіданні 21.12.2017 місцевим господарським судом прийнято оскаржувану ухвалу.

Таким чином, фактично розгляд заяви ТОВ «Кредо Солюшнс» відбувався у судових засіданнях 08.06.2017 та 21.12.2017.

При цьому суд першої інстанції в ухвалі від 21.12.2017 зазначив, що оригінали документів в підтвердження правонаступництва були досліджені судом в попередньому судовому засіданні, тому він не вбачає підстав для задоволення клопотання ліквідатора про їх витребування.

Проте, за матеріалами справи, а саме з протоколів судових засідань від 08.06.2017 та 21.12.2017 та вказаних вище ухвал господарського суду Харківської області не вбачається надання для огляду ні первісним, ні новими кредиторами оригіналів документів, які підтверджують обставини правонаступництва, а також дослідження їх судом першої інстанції. Окрім того, як випливає зі змісту ухвал від 08.06.2017 та 21.11.2017 судом було зобов'язано заявника надати суду оригінали документів доданих до заяви для огляду.

За положеннями ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відповідно ч. 1 та 5 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Як свідчать обставини справи, ліквідатором було поставлено під сумнів відповідність поданих копій документів, що підтверджують правонаступництво, та заявлено клопотання про витребування їх оригіналів. Окрім того, зміст ухвал від 08.06.2017 та 21.11.2017 також свідчить і про наявність відповідних сумнівів у суду першої інстанції, у зв'язку з чим останнім і було зобов'язано заявника надати суду оригінали доданих до заяви документів для огляду.

Проте, за встановлених апеляційним господарським судом обставин, 21.12.2017 місцевим господарським судом була прийнята ухвала про відхилення клопотання ліквідатора про витребування оригіналів документів, що підтверджують обставини правонаступництва, а також прийнято відповідне рішення про заміну кредитора на підставі копій документів, які не повинні були братися судом до уваги без дослідження оригіналів цих доказів, а тому вказане судове рішення колегія суддів не може вважати обгрунтованим.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що на підтвердження факту здійснення уступки права вимоги ТОВ "Кредо Солюшнс" було надало наступні документи:

- договори №28/12/2016/КБ/1 та №28/12/2016/КБ/2 від 28.12.2016 про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за кредитними договорами та прав вимоги за договорами забезпечення, укладені між ПАТ "ВТБ Банк" (первісний кредитор) та ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" (новий кредитор), акти приймання - передачі документації до договорів №28/12/2016/КБ/1 та №28/12/2016/КБ/2 від 28.12.2016, акти приймання - передачі права вимоги за договорами від 28.12.2016 та платіжні доручення № 1 від 28.12.2016 на суму 1,00 грн. та №2 від 28.12.2016 на суму 26650670,00 грн.;

- договори №28/12/2016/1 та №28/12/2016/2 від 28.12.2016 про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за кредитними договорами та прав вимоги за договорами забезпечення укладені між ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" (первісний кредитор) та ТДВ "Гармонія" (новий кредитор), акти приймання - передачі документації до договорів №28/12/2016/1 та №28/12/2016/2 від 28.12.2016, акти приймання - передачі права вимоги за договорами від 28.12.2016 та платіжні доручення № 1 від 28.12.2016 на суму 26750670,00 грн. та №2 від 28.12.2016 на суму 1000,00 грн.

- договори №15/03/2017/1 та №15/03/2017/2 від 15.13.2017 про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за кредитними договорами та прав вимоги за договорами забезпечення укладені між ТДВ "Гармонія" (первісний кредитор) та ТОВ "Кредо Солюшнс" (новий кредитор), акти приймання - передачі документації до договорів №15/03/2017/1 та №15/03/2017/2 від 15.13.2017, акти приймання - передачі права вимоги за договорами від 15.03.2017 та платіжні доручення № 243 від 17.03.2017 на суму 5250000,00 грн., №244 від 17.03.2017 на суму 5250000,00 грн., №250 від 17.03.2017 на суму 5250000,00 грн., №251 від 17.03.2017 на суму 5250000,00 грн., №252 від 17.03.2017 на суму 5250000,00 грн., №253 від 17.03.2017 на суму 510000,00 грн., №254 від 17.03.2017 на суму 1100,00 грн.

Судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги ліквідатора на ухвалу господарського суду від 21.12.2017 про заміну ПАТ "ВТБ Банк" на ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" було досліджено умови договорів №28/12/2016/КБ/1 та №28/12/2016/КБ/2 про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за кредитними договорами та прав вимоги за договорами забезпечення від 28.12.2016, укладених між ПАТ "ВТБ Банк" (первісний кредитор) та ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" (новий кредитор), відповідно до яких ПАТ "ВТБ Банк" передає ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" своє право вимоги до боржників, в тому числі, за договорами про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії №100.2.3-01/167к-08 від 10.06.2008 (укладений з ТОВ "Інтер-Авто") та №100.2.3-01/137к-08 від 26.05.2008 (укладений з ПП "РС-Центр"), а ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" набуває вказані права вимоги та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги ціну договору у порядку та строки, встановлені цими договорами.

Згідно п. 2.2 договору №28/12/2016/КБ/1 заборгованість боржників, що відступається на 28.12.2016 становить 82594291 дол. США 59 центів, що за курсом НБУ встановленим на дату укладання цього договору становить грн. 04 коп., з яких :

- за кредитним договором №1 (№100.2.3-01/167к-08) - 54080808,53 дол. США, що за курсом НБУ встановленим на дату укладання цього договору (1 дол. США - 26,650670 грн.) становить ,46 грн., з яких: за основним боргом - 38762475,12 дол. США, за процентами - 15318333,41 дол. США.

- за кредитним договором №2 (№100.2.3-01/137к-08) -28513483,06 дол. США, що за курсом НБУ встановленим на дату укладання цього договору(1 дол. США - 26,650670 грн.) становить 759903427,58 грн., з яких: за основним боргом 20931549,79 дол. США, за процентами 7581933,27 дол. США.

Відповідно до п. 2.3. договорів розрахунок заборгованості передається відповідно до п. 5.1 даного договору.

Відповідно до п. 2.2 договору №28/12/2016/КБ/2 заборгованість боржників, що відступається на 28.12.2016 становить 128121181,08 грн., з них:

- за кредитним договором №100.2.3-01/167к-08 - 79361672,64 грн., з яких: пеня за прострочення сплати кредиту та процентів - 35710166,59 грн., 3% річних за прострочення сплати кредиту та відсотків - 43644006,05 грн. та штрафами - 7500,00 грн.

- за кредитним договором (№100.2.3-01/137к-08) - 48759508,44 грн., з яких: пеня за прострочення сплати кредиту та процентів - 18211714,39 грн., 3% річних за прострочення сплати кредиту та відсотків 30543294,05 грн., за штрафами - 4500,00 грн.

Досліджуючи умови договорів № 28/12/2016/1 та № 28/12/2016/2 від 28.12.2016, укладених між ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" (первісний кредитор) та ТДВ "Гармонія" (новий кредитор) колегія суддів додатково встановила таке.

Розділом 2 вказаних договорів визначено їх предмет, зокрема, у відповідності до умов цього договору первісний кредитор передає новому кредитору своє право вимоги, а новий кредитор набуває право вимоги та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги ціну договору у порядку та у строки встановлені цим договором (п. 2.1 договорів №№28/12/2016/1, 28/12/2016/2).

Згідно п. 2.2 договору №28/12/2016/1 заборгованість боржників, що відступається на 28.12.2016 становить 82594291 дол. США 59 центів, що за курсом НБУ встановленим на дату укладання цього договору становить грн. 04 коп., з яких :

- за кредитним договором №1 (№100.2.3-01/167к-08) - 54080808,53 дол. США, що за курсом НБУ встановленим на дату укладання цього договору ( 1 дол. США -26, 650670 грн.) становить ,46 грн., з яких: за основним боргом - 38762475,12 дол. США, за процентами - 15318333,41 дол. США.

- за кредитним договором №2 (№100.2.3-01/137к-08) -28513483,06 дол. США, що за курсом НБУ встановленим на дату укладання цього договору( 1 дол. США -26, 650670 грн.) становить 759903427,58 грн., з яких: за основним боргом 20931549,79 дол. США, за процентами 7581933,27 дол. США.

Відповідно до п. 2.3. договорів розрахунок заборгованості передається відповідно до п. 5.1 даного договору.

Пунктом 5. 1 договорів передбачено, що в день укладання цього договору первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає за актом приймання - передачі, що є невід'ємною частиною цього договору (додаток 1 до цього договору) документи, що підтверджують права вимоги.

Згідно пунктів 18 та 19 додатку №1 до договору №28/12/2016/1 за актом приймання - передачі документації первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв, зокрема, розрахунки заборгованості ТОВ "Інтер-Авто" та ПП "РС-Центр".

Відповідно до п. 2.2 договору № 28/12/2016/2 заборгованість боржників, що відступається на 28.12.2016 становить 128121181,08 грн., з них:

- за кредитним договором №100.2.3-01/167к-08 - 79361672,64 грн., з яких: пеня за прострочення сплати кредиту та процентів - 35710166,59 грн., 3% річних за прострочення сплати кредиту та відсотків - 43644006,05 грн. та штрафами - 7500,00 грн.

- за кредитним договором (№100.2.3-01/137к-08) - 48759508,44 грн., з яких: пеня за прострочення сплати кредиту та процентів - 18211714,39 грн., 3% річних за прострочення сплати кредиту та відсотків 30543294,05 грн., за штрафами - 4500,00 грн.

Згідно пунктів 18 та 19 додатку №1 до договору № 28/12/2016/2 за актом приймання - передачі документації первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв, зокрема, розрахунки заборгованості ТОВ "Інтер-Авто" та ПП "РС-Центр".

Досліджуючи умови договорів №15/03/2017/1 та №15/03/2017/2 від 15.03.2017, укладених між ТДВ "Гармонія" (первісний кредитор) та ТОВ "Кредо Солюшнс" (новий кредитор) апеляційним судом встановлено таке.

Згідно п. 2.2 договору 15/03/2017/1 заборгованість боржників, що відступається за цим договором становить 82594291 дол. США 59 центів, з яких :

- за кредитним договором №1 (№100.2.3-01/167к-08) - 54080808,53 дол. США: за основним боргом - 38762475,12 дол. США, за процентами - 15318333,41 дол. США.

- за кредитним договором №2 (№100.2.3-01/137к-08) -28513483,06 дол. США, з яких: за основним боргом 20931549,79 дол. США, за процентами 7581933,27 дол. США.

Відповідно до п. 2.3. договорів розрахунок заборгованості передається відповідно до п. 5.1 даного договору.

Пунктом 5. 1 договорів передбачено, що в день їх укладання первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає за актом приймання - передачі, що є невід'ємною частиною цього договору (додаток 1 до цього договору) документи, що підтверджують права вимоги.

Згідно пунктів 18 та 19 додатку №1 до договору 15/03/2017/1 за актом приймання - передачі документації первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв, зокрема, розрахунки заборгованості ТОВ "Інтер-Авто" та ПП "РС-Центр".

Відповідно до п. 2.2 договору № 15/03/2017/2 заборгованість боржників, що відступається становить 128121181,08 грн., з них:

- за кредитним договором №100.2.3-01/167к-08 - 79361672,64 грн., з яких: пеня за прострочення сплати кредиту та процентів - 35710166,59 грн., 3% річних за прострочення сплати кредиту та відсотків - 43644006,05 грн. та штрафами - 7500,00 грн.

- за кредитним договором (№100.2.3-01/137к-08) - 48759508,44 грн., з яких: пеня за прострочення сплати кредиту та процентів - 18211714,39 грн., 3% річних за прострочення сплати кредиту та відсотків 30543294,05 грн., за штрафами 4500,00 грн.

Згідно пунктів 18 та 19 додатку №1 до договору №15/03/2017/2 за актом приймання - передачі документації первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв, зокрема, розрахунки заборгованості ТОВ "Інтер-Авто" та ПП "РС-Центр".

Проте матеріали справи не містять розрахунків заборгованості, яка була відступлена новим кредиторам (в тому числі, і зазначених у вищенаведених договорах), у зв'язку з чим, у суду не має можливості встановити, які саме зобов'язання боржника, зокрема, за який період та у якому розмірі були передані новому кредитору, а тим самим перевірити їх дійсність.

При цьому судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги ліквідатора на ухвалу господарського суду від 21.12.2017 про заміну ПАТ "ВТБ Банк" на ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" було встановлено, що розмір відступлених банком вимог відрізняється від тих, які були включені до реєстру вимог кредиторів. При цьому, матеріали справи не містять доказів, які б пояснювали вказану різницю.

Заявник апеляційної скарги посилається на те, що всупереч положенням пунктів 3.1.3 договорів, якими передбачено, що право вимоги переходить до нового кредитора з моменту (саме) зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, вказаний в п. 12 цього договору, після чого новий кредитор стає новим по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості за кредитними договорами, заявником не надано доказів вказаного зарахування. На що колегія суддів зазначає таке.

Згідно п.4.1 договору 28/12/2016/1 - його ціна складає 26750670,00 грн., п. 4.1.договору 28/12/2016/2 - його ціна складає 1000,00 грн., п. 4.1 договору15/03/2017/1 - його ціна складає 26760000,00 грн., п. 4.1 договору №15/03/2017/2 - його ціна складає 1100,00 грн.

Відповідно вказаних пунктів 3.1.3 вказаних договорів про обставини набуття прав новим кредитором за відступленим зобов'язанням між первісним кредитором та новим кредитором в день зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора складається акт приймання-передачі права вимоги, що є невід'ємною частиною цього договору.

В матеріалах справи містяться платіжні доручення від 28.12.2016 №№1 та 2 про сплату ТДВ "Гармонія" на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" 26750670,00 грн. за договором №28/12/2016/1 та 1000,00 грн. за договором №28/12/2016/2.

Між ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" та ТДВ "Гармонія" укладено акти приймання-передачі права вимоги від 28.12.2016.

В матеріалах справи містяться платіжні доручення від 17.03.2017 №№ 243 на суму 5250000,00 грн., №244 на суму 5250000,00 грн., №250 на суму 5250000,00 грн., №251 на суму 5250000,00 грн., №252 на суму 5250000,00 грн., №253 на суму 510000,00 грн. про сплату ТДВ "Гармонія" вказаних коштів на користь ТОВ "Кредо Солюшнс" за договором №15/03/2017/1 та платіжне доручення №254 на суму сплату ТДВ "Гармонія" на користь ТОВ "Кредо Солюшнс" 1100,00 грн. за договором №15/03/2017/2.

Між ТДВ "Гармонія" та ТОВ "Кредо Солюшнс" укладено акти приймання-передачі права вимоги від 15.03.2017.

Колегія суддів враховує, що зазвичай дата фактичного зарахування коштів на поточний рахунок отримувача платежу може не збігатися з датою прийняття банком платника платіжного документа до виконання, проте в даному випадку з урахуванням положень пунктів 3.1.3 вищевказаних договорів, за наявності актів приймання-передачі вимоги, виписки банку по особовому рахунку та платіжних доручень з доказами проведення їх банком, в даному випадку момент фактичного зарахування коштів не має істотного значення для встановлення обставин самого факту переходу права вимоги.

Проте, апеляційний господарський суд звертає увагу, що підписання актів приймання-передачі права вимоги між ТДВ "Гармонія" та ТОВ "Кредо Солюшнс" відбулося раніше (15.03.2017), ніж була проведена оплата за договорами (17.03.2017) всупереч положень пунктів 3.1.3 вищевказаних договорів.

У доповненнях до апеляційної скарги ліквідатор зазначав, що суд першої інстанції, досліджуючи факт переходу до ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив", ТДВ "Гармонія", ТОВ "Кредо Солюшнс" права вимоги за договором кредиту та надаючи правову оцінку змісту укладених договорів, не з'ясував обсягу правосуб'єктності та правовий статус ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив", ТДВ "Гармонія", ТОВ "Кредо Солюшнс" стосовно набуття прав кредитора за зобов'язаннями, що випливають із кредитних правовідносин, а саме чи отримали вказані особи у встановленому порядку повноваження (дозвіл, ліцензію) на надання банківських послуг з кредитування за рахунок залучених коштів, тобто чи мають вони необхідну правоздатність.

Щодо вказаних доводів ліквідатора, колегія суддів зазначає таке.

Як вже зазначалося, відповідно положень ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За обставинами справи зобов'язання, які були передані за договорами №28/12/2016/КБ/1 та №28/12/2016/КБ/2, за договорами №28/12/2016/1 та №28/12/2016/2, за договорами №15/03/2017/1 та №15/03/2017/2 та стали предметом заяви ТОВ "Кредо Солюшнс" і оскаржуваної ухвали від 21.12.2017, виникли, зокрема, за договором про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 100.2.3-01/167к-08 від 10.06.2008, предметом якого було надання кредиту в доларах США та російських рублях траншами, в межах максимального ліміту заборгованості 39900000,00 доларів США із кінцевим терміном повернення заборгованості до 09.06.2009 року. Плата за користування кредитом встановлена у розмірі 14 % річних.

Стаття 11 ЦК України встановлює підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, якими, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Таким чином, за вищевказаними договорами ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив", а в подальшому ТДВ "Гармонія" та ТОВ "Кредо Солюшнс" набувають права первісного кредитора (ПАТ "ВТБ Банк") у зобов'язанні, зокрема, за договором про надання мультивалютної відновлювальної відкличної кредитної лінії № 100.2.3-01/167к-08 від 10.06.2008 в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

За положеннями ст. 91 Цивільного кодексу України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Цивільна правоздатність юридичної особи може бути обмежена лише за рішенням суду. Юридична особа може здійснювати окремі види діяльності, перелік яких встановлюється законом, після одержання нею спеціального дозволу (ліцензії).

Відповідно ст. 7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" ліцензуванню підлягають, зокрема, такі види господарської діяльності: банківська діяльність, яка ліцензується відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність" та надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів).

Також, статтею 4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" передбачено, що фінансовими вважаються такі послуги:

1) випуск платіжних документів, платіжних карток, дорожніх чеків та/або їх обслуговування, кліринг, інші форми забезпечення розрахунків;

2) довірче управління фінансовими активами;

3) діяльність з обміну валют;

4) залучення фінансових активів із зобов'язанням щодо наступного їх повернення;

5) фінансовий лізинг;

6) надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту;

7) надання гарантій та поручительств;

8) переказ коштів;

9) послуги у сфері страхування та у системі накопичувального пенсійного забезпечення;

10) професійна діяльність на ринку цінних паперів, що підлягає ліцензуванню;

11) факторинг;

11-1) адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах;

12) управління майном для фінансування об'єктів будівництва та/або здійснення операцій з нерухомістю відповідно до Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю";

13) операції з іпотечними активами з метою емісії іпотечних цінних паперів;

14) банківські та інші фінансові послуги, що надаються відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність".

Фінансові послуги, надання яких передбачається іншими законами, підлягають включенню до переліку, визначеного частиною першою цієї статті. Надання фінансових послуг, не включених до зазначеного переліку, забороняється.

Фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями. Виключне право або інші обмеження щодо надання окремих фінансових послуг встановлюються законами про діяльність відповідної фінансової установи та нормативно-правовими актами державних органів, що здійснюють регулювання ринків фінансових послуг. Фінансовим установам заборонено залучати кошти фізичних осіб (крім учасників такої установи) із зобов'язанням щодо їх повернення, у тому числі шляхом отримання позики, у разі якщо це прямо не передбачено законом про діяльність відповідної фінансової установи. Надавати фінансові кредити за рахунок залучених коштів має право на підставі відповідної ліцензії лише кредитна установа. Можливість та порядок надання окремих фінансових послуг юридичними особами, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, визначаються законами та нормативно-правовими актами державних органів, що здійснюють регулювання діяльності фінансових установ та ринків фінансових послуг, виданими в межах їх компетенції. Фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та цього Закону. Фінансова установа, що надає послуги з факторингу, може надавати послуги з пов'язаного з цим ведення обліку грошових вимог, надання поруки за виконання боржником свого обов'язку за грошовими вимогами постачальників товарів (послуг) та пред'явлення до сплати грошових вимог від імені постачальників товарів (послуг) або від свого імені, а також інші послуги, спрямовані на одержання коштів від боржника (стаття 5 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг").

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банк - юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків.

З огляду на вимоги ст. 514 ЦК України, оскільки новим кредитором набуто право вимоги за договором банківського кредиту (ст. 1054 ЦК України), то така особа, як новий кредитодавець, повинна мати дозвіл (ліцензію) на надання фінансових послуг з кредитування. Отже, особа, яка набуває прав кредитора у кредитних правовідносинах повинна мати тотожну правосуб'єктність з особою, від якої таке право набуто (наявність дозволу на здійснення діяльності, ліцензії тощо).

При цьому у даному випадку для визначення характеру спірних правовідносин вирішальним є саме зміст та сутність набутого новим кредитором зобов'язання (повернення кредиту), а не шлях (правові підстави), за яким це зобов'язання таким кредитором набуто (за допомогою укладення договорів доручення, комісії, цесії тощо).

Проте суд першої інстанції, досліджуючи факт переходу до ТДВ "Гармонія", а в подальшому ТОВ "Кредо Солюшнс" права вимоги за договором кредиту та надаючи правову оцінку змісту укладених договорів, не з'ясував обсягу правосуб'єктності та правовий статус вказаних юридичних осіб стосовно набуття прав кредитора за зобов'язаннями, що випливають із кредитних правовідносин, а саме чи отримали вказані особи у встановленому порядку повноваження (дозвіл, ліцензію) на надання банківських послуг з кредитування за рахунок залучених коштів, тобто чи мають вони необхідну правоздатність (ч. 3 ст. 91 ЦК України).

Судом апеляційної інстанції було з'ясовано, що за загальнодоступними даними Державного реєстру фінансових установ (https://www.nfp.gov.ua/ua/Derzhavnyi-reiestr-finansovykh-ustanov) ТДВ "Гармонія" не входить до переліку фінансових установ, які можуть надавати фінансові послуги.

В свою чергу, ТОВ «Кредо Солюшнс» отримало лише ліцензію Нацкомфінпослуг щодо права на здійснення таких фінансових послуг, як надання послуг з факторингу (розпорядження Нацкомфінпослуг від 11.07.2017 № 3134), проте не має ліцензії (дозволу) щодо права надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Тобто, за загальнодоступними джерелами, а також за матеріалами справи судом не встановлено, що станом на час укладання договорів відступлення права вимоги (15.03.2017) вказана юридична особа мала право на здійснення вказаних фінансових послуг.

Окрім того, згідно зі статтею 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банк - юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків.

За загальнодоступним Державним реєстром банків (https://bank.gov.ua/control/uk/publish/article?art_id=75511&cat_id=17823463), що ведеться Національним банком України та містить відомості про реєстрацію всіх банківських установ, судом встановлено, що ТДВ "Гармонія" та ТОВ "Кредо Солюшнс" не внесено до вказаного реєстру.

Колегія суддів також зазначає, що статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до статті 192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 32 Закону України "Про Національний Банк України" випуск та обіг на території України інших грошових одиниць і використання грошових сурогатів як засобу платежу забороняються.

За положеннями ст. 44 Закону України "Про Національний Банк України" Національний банк діє як уповноважена державна установа при застосуванні законодавства України про валютне регулювання і валютний контроль. До компетенції Національного банку у сфері валютного регулювання та контролю належать: видання нормативно-правових актів щодо ведення валютних операцій; видача та відкликання ліцензій, здійснення контролю, у тому числі шляхом здійснення планових і позапланових перевірок, за діяльністю банків, юридичних та фізичних осіб (резидентів та нерезидентів), які отримали ліцензію Національного банку на здійснення валютних операцій, в частині дотримання ними валютного законодавства; встановлення лімітів відкритої валютної позиції для банків та інших установ, що купують та продають іноземну валюту;встановлення порядку проведення обов'язкового продажу та розміру надходжень в іноземній валюті, що підлягають обов'язковому продажу;зміна строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів; застосовування мір відповідальності до банків, юридичних та фізичних осіб (резидентів та нерезидентів) за порушення правил валютного регулювання і валютного контролю.

Відповідно до положень статей 47, 49 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківські установи на підставі банківської ліцензії мають право здійснювати кредитні операції, у тому числі розміщувати залучені кошти від свого імені, на власних умовах та на власний ризик.

Відповідно до преамбули Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" (далі - Декрет), цей Декрет установлює режим здійснення валютних операцій на території України, визначає загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ України в регулюванні валютних операцій, права й обов'язки суб'єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 2 Декрету резиденти і нерезиденти мають право здійснювати валютні операції з урахуванням обмежень, встановлених цим Декретом та іншими актами валютного законодавства України.

Відповідно положень ст. 5 Декрету Національний банк України видає індивідуальні та генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій, які підпадають під режим ліцензування згідно з цим Декретом. Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України, національному оператору поштового зв'язку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання. Індивідуальні ліцензії видаються резидентам і нерезидентам на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції. Індивідуальної ліцензії потребують, зокрема, такі операції, як надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі.

До повноважень Національного банку України у сфері валютного регулювання відноситься, зокрема, видача ліцензії на здійснення валютних операцій та прийняття рішення про їх скасування (стаття 11 Декрету).

Таким чином, на здійснення валютних операцій на території України, зокрема, таких, як надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті необхідно отримання індивідуальної або генеральної ліцензії Національного банку України.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши загальнодоступні відомості, розміщені на офіційному Інтернет представництві Національного банку України (https://bank.gov.ua/control/uk/publish/article?art_id=75511&cat_id=17823463) встановив, що ТДВ "Гармонія" та ТОВ "Кредо Солюшнс" не мають відповідної ліцензії Національного банку України на здійснення валютних операцій.

Таким чином, ТДВ "Гармонія" і ТОВ "Кредо Солюшнс", так само як і ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив", не мали необхідного обсягу правоздатності.

Крім того, колегія суддів зазначає, що звертаючись з заявою про заміну кредитора, ТОВ «Кредо Солюшнс» просив здійснити заміну кредитора ПАТ "ВТБ Банк" на ТОВ «Кредо Солюшнс». Однак суд першої інстанції вийшов за межі вимог вказаної заяви та замінив ТОВ "Фінансова компанія "Фінактив" на ТДВ "Гармонія", а ТДВ "Гармонія" на ТОВ "Кредо Солюшнс", хоча з такими вимогами жоден з учасників процесу не звертався.

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що здійснюючи заміну ТДВ "Гармонія" на ТОВ "Кредо Солюшнс", суд першої інстанції не залучив ТДВ "Гармонія" до розгляду справи та навіть не повідомляв вказану особу про час та місце розгляду справи, внаслідок чого прийняв рішення про права, інтереси та (або) обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, що є окремою підставою для скасування судового рішення.

В свою чергу судом апеляційної інстанції належним чином було повідомлено ТДВ "Гармонія" про час та місце розгляду справи шляхом направлення копії відповідної ухвали від 15.01.2018 за місцезнаходженням вказаної особи (про що свідчить список згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих Харківського апеляційного господарського суду від 17.01.2018 за кодом 720). Копія вказаної ухвали була отримана адресатом, про що свідчать дані Укрпошти про відстеження поштового відправлення за кодом 720.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, зокрема, якщо суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали господарського суду Харківської області від 21.12.2017 у справі №5023/7064/11 та відмови у задоволенні заяви ТОВ "Кредо Солюшнс" про заміну кредитора.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу арбітражного Мегері Артура Валерійовича на ухвалу господарського суду Харківської області від 21.12.2017 у справі № 5023/7064/11 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 21.12.2017 у справі №5023/7064/11 скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Кредо Солюшнс" про заміну кредитора.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку статей 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 13.02.18

Головуючий суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Фоміна В. О.

Суддя Шевель О. В.