ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

13 лютого 2018 року м. ТернопільСправа № 921/53/18

Суддя Стадник М.С. , ознайомившись з позовною заявою №б/н від 05.02.2018р. (вх.№60 від 09.02.2018) та доданими до неї матеріалами Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна Лізингова Компанія «Альфа» до відповідачів: 1.Товариства з обмеженою відповідальністю «Товстеньківський крохмальний завод», 2.Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіара Компані» про: «звільнити з-під арешту нерухоме майно, що належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Універсальна Лізингова Компанія «Альфа», накладеного постановою Тернопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області №54860539 від 09.10.2017р., а саме: комплекс, розташований за адресою: Тернопільська область, Чортківський район, с.Товстеньке, вул. Центральна, 57, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №55, номер об`єкта в РПВН: 34387961», встановив, що позовна заява не містить:

1/ змісту позовних вимог, а саме способу захисту прав або інтересів, передбаченого законом чи договором, зокрема:

- згідно ч.ч.2-3 ст.16 ЦК України, що кореспондуються із ч.2 ст.20 ГК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в т.ч.:визнання права та припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках;

- відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

- згідно п.5 чинної на даний момент постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р.«Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту.

Тобто, Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає альтернативи звернення до суду із позовними вимогами («чи», «або»).

Позивач, у прохальній частині позовної заяви заявляє вимогу про звільнення майна з-під арешту, яка є похідною від вимоги про визнання права власності на таке майно, що не відповідає передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» способу захисту прав або інтересів.

Також позивачем не зазначено змісту позовних вимог окремо щодо кожного з відповідачів (п.4 ч.3 ст.162 ГПК України);

2/ інформації про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, зокрема, договору купівлі-продажу майна від 16.08.2017р. (п.8 ч.3 ст.162 ГПК України);

3/ попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в звязку із розглядом справи (п.9 ч.3 ст.162 ГПК України);

4/ підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав (п.10 ч.3 ст.162 ГПК України).

При цьому, з огляду на виявлені недоліки у позовній заяві щодо змісту позовних вимог та способу захисту порушених прав або інтересів, суддя вважає за необхідне звернути увагу на наступне:

- згідно п.2 ч.1 ст.164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі;

- судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру (правова позиція, викладена у п.2.2.1 чинної на даний момент Постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

- відповідно до п.2 ч.1 ст.163 ГПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - ціна позову визначається вартістю майна;

- згідно ч.2 ст. 163 ГПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

- сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір". Відповідно до пп. 1, 2 п.2 ст.4 Законом України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заява, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору

- згідно ч.7 ст.12 ГПК України, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

- згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018рік», з 1 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі1 762,00грн.

Враховуючи зазначену у п.2.1 договору купівлі-продажу від 16.08.2017р. загальну вартість спірного майна (49 061 658,49 грн.), суд вважає за необхідне визначити розмір судового збору в сумі 616 700,00 грн. (350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

До позовної заяви №б/н від 05.02.2018р. позивачем долучено платіжне доручення №16 від 01.02.2018р. про сплату 1 762,00 грн. судового збору як за одну вимогу немайнового характеру, яка є похідною від вимоги про визнання права власності на спірне майно.

Згідно ч.2 ст.174 ГПК України, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, за подання позовної заяви про визнання права власності на майно та похідної від неї вимоги про зняття арешту на дане майно, заявнику слід доплатити до Державного бюджету України 614 938,00 грн. на наступні реквізити:

Отримувач коштів УДКСУ м.Тернополя

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37977726

Банк отримувача ГУ ДКСУ у Тернопільській області

Код банку отримувача (МФО) 838012

Рахунок отримувача 3002

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Господарський суд Тернопільської області (назва суду, де розглядається справа).

Крім того, суддя звертає увагу позивача на те, що, положенням ч.1,3 ст.50 ГПК України передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обовязки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи, у яких зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

У позовній заяві №б/н від 05.02.2018р. не зазначено на стороні кого (позивача, відповідача1, відповідача 2) слід залучити Тернопільський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч.ч.2-4 ст. 174 ГПК України).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.162, 164, 174 ГПК України, суддя господарського суду,-

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву №б/н від 05.02.2018р. (вх.№60 від 09.02.2018) Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна Лізингова Компанія «Альфа» до відповідачів: 1.Товариства з обмеженою відповідальністю «Товстеньківський крохмальний завод», 2.Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіара Компані» про: «звільнити з-під арешту нерухоме майно, що належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Універсальна Лізингова Компанія «Альфа», накладеного постановою Тернопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області №54860539 від 09.10.2017р., а саме: комплекс, розташований за адресою: Тернопільська область, Чортківський район, с.Товстеньке, вул. Центральна, 57, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №55, номер об`єкта в РПВН: 34387961» залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту його підписання суддею (13.02.18р.) та оскарженню не підлягає.

Суддя Стадник М.С.