УХВАЛА

про поновлення пропущеного строку для пред'явленння

виконавчого документа до виконання

м. Київ

08.02.2018Справа №910/20292/14

За заявою:Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Єврогазбанк»
пропоновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання
у справі№910/20292/14
за позовом Публічного акціонерного товариства «Єврогазбанк»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Інтегра»
простягнення коштів
Суддя Бойко Р.В.
при секретарі судового засідання Бариновій О.І.
Представники учасників справи:
від позивача:не з'явився
від відповідача:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 26.11.20414 у справі №910/20292/14 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий Дім «Інтегра» на користь Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» 1 220 112,94 грн. процентів за користування кредитом та 14 933,45 грн. пені. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2015 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» задоволено, рішення господарського суду міста Києва від 26.11.2015 по справі №910/20292/14 - змінено та викладено резолютивну частину рішення в новій редакції, згідно якої позовні вимоги ПАТ «Єврогазбанк» задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий Дім «Інтегра» на користь Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» заборгованість по основній сумі кредиту в розмірі 28 731 691,58 грн.,

1 220 112,94 грн. процентів за користування кредитом, 14 933,45 грн. пені. Вирішено питання розподілу судових витрат.

18.03.2015 на виконання вказаної постанови апеляційного господарського суду господарським судом міста Києва видано відповідні накази, зокрема наказ №910/20292/14 від 18.03.2018 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий Дім «Інтегра» на користь Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» заборгованість по основній сумі кредиту в розмірі 28 731 691,58 грн., 1 220 112,94 грн. процентів за користування кредитом, 14 933,45 грн. пені.

30.01.2018 через відділ діловодства суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Єврогазбанк» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення вказаного наказу №910/20292/14 від 18.03.2018 до виконання, яка мотивована обов'язковістю виконання остаточного судового рішення.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.01.2018 призначено розгляд заяви Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання у судовому засіданні 08.02.2018.

В судове засідання 08.02.2018 представники сторін не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується штампом суду про відправлення від 01.02.2018 на зворотному боці ухвали суду від 31.01.2018, яку було надіслано учасникам справи на адреси їх місцезнаходження, вказані у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Суд відзначає, що з огляду на наявність доказів належного та своєчасного повідомлення сторін про дату, час і місце розгляду відповідної заяви позивача, встановлені ч. 2 ст. 329 Господарського процесуального кодексу України строки та порядок розгляду заяв про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання правові підстави для відкладення розгляду заяви Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» у зв'язку із неявкою представників учасників судового процесу відсутні.

Розглянувши подану позивачем заяву, повно та всебічно дослідивши обставини на яких вона ґрунтується, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

У своїй заяві заявник вказує, що з введенням тимчасової адміністрації Публічному акціонерному товаристві «Європейський газовий банк» уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб організовано роботу щодо інвентаризації судових та виконавчих документів з метою забезпечення можливості повернути вкладникам ПАТ «Європейський газовий банк» кошти, за наслідками проведення якої виявлено, що у зв'язку із халатною поведінкою попереднього керівництва банку вказана постанова апеляційного господарського суду не виконана. Тобто, пропуск строку на пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання зумовлена халатністю попереднього керівництва позивача.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Варто зазначити, що наведені приписи були розглянуті Конституційним Судом України у своєму рішенні №18-рп/2012 від 13.12.2012 р., в якому вказано, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу №5-рп/2013 Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 р. зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

З наведених приписів Конституції України та рішень Конституційного Суду України вбачається декларування нашою державою права кожного, на чию користь ухвалено судове рішення, на його виконання.

Законом України №475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (надалі - «Конвенція») та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу ст. 9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із практики Європейського суду з прав людини право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони, яка поважає верховенство права, дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997; рішення у справі «Бурдов проти Росії» №59498/00 від 07.05.2002; рішення у справі «Ясіун'єне проти Литви» №41510/98 від 06.03.2003; та рішення по справі «Руйану проти Румунії» №34647/97 від 17.06.2003).

Аналогічний висновок Європейського суду з прав людини міститься і у рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Агрокомплекс проти України» від 06.10.2011 міститься висновок, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов'язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа «Юрій Миколайович Іванов проти України», рішення від15.10.2009).

Тобто, практика Європейського суду з прав людини однозначно свідчить про те, що невід'ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення.

Проте, в даному випадку матеріали справи не містять доказів виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2015 у справі №910/20292/14, яка набрала законної сили 05.03.2015.

Крім того, Главою 50 Цивільного кодексу України визначено підстави припинення зобов'язання, проте, жодною нормою даної Глави пропуск кредитором (стягувачем) строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання не визначається в якості такої підстави.

Отже, пропуск строку на пред'явлення виконавчого документа, виданого на виконання судового рішення, до виконання ніяким чином не має наслідком припинення зобов'язання боржника, виконання якого залишається обов'язковим для останнього в силу приписів статті 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України.

Натомість, неможливість кредитора (стягувача) домогтися виконання судового рішення у найпоширеніший спосіб - у примусовому порядку має наслідком як уникнення боржником виконання свого обов'язку, так і уникнення відповідальності за прострочення виконання зобов'язання, що суперечитиме не лише нормам процесуального права, а й основоположним принципам цивільного та господарського права.

З огляду на наведене, а також приймаючи до уваги, що кошти, які присуджені до стягнення вказаною постановою апеляційного господарського суду, в силу положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у разі їх стягнення будуть спрямовані на задоволення вимог вкладників банку, суд вважає за необхідне визнати поважними причини пропуску ПАТ «Європейський газовий банк» строку на пред'явлення до виконання наказу господарського суду міста Києва №910/20292/14 від 18.03.2015.

Таким чином, заява Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Єврогазбанк» поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання підлягає задоволенню.

При цьому, суд звертає увагу заявника на те, що у відповідності до п. 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що набрала чинності з 05.10.2016) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом, а тому згідно приписів частини 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред'явлення до виконання наказу господарського суду міста Києва №910/20292/14 від 18.03.2015 становить три роки з моменту його поновлення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 232-235, 329 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Єврогазбанк» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу господарського суду міста Києва №910/20292/14 від 18.03.2015 до виконання задовольнити.

2. Поновити строк пред'явлення до виконання наказу господарського суду міста Києва №910/20292/14 від 18.03.2015 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Інтегра» (03058, м. Київ, вул. Машинобудівна, буд. 37; код 35332183) на користь Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» (04073, м. Київ, пр. Московський, 16; код 34693790) заборгованості по основній сумі кредиту в розмірі 28 731 691,58 грн, 1 220 112, 94 грн. процентів за користування кредитом, 14 933,45 грн. пені.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та підлягає оскарженню окремо від рішення суду в порядку передбаченому ч. 1, 2 ст. 255 Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний тексту ухвали складено 09.02.2018.

Суддя Р.В. Бойко