КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2018 р. Справа№ 910/18698/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

секретар судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 07.02.2018 року

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Запчастина Авто Сервіс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2017р.

у справі № 910/18698/17 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі Трипільської ТЕС

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Запчастина Авто Сервіс"

про стягнення 101 067,19 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Центренерго" в особі Трипільської ТЕС звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Запчастина Авто Сервіс" про стягнення 101 067,19 грн.

Обґрунтовуючи вимоги до відповідача, позивач посилався на ту обставину, що відповідачем несвоєчасно та не в повному обсязі поставлено на замовлення позивача, як покупця, товар згідно з договором поставки №13/33 від 11.08.2016р., у зв'язку з чим позивач просив примусово стягнути з відповідача 95 372,08 грн. пені за загальний період нарахування з 14.11.2016р. по 31.03.2017р., 7% штрафу від вартості продукції у розмірі 2 931,13 грн. та 20% штрафу за односторонню відмову від виконання зобов'язання по поставці товару у розмірі 2 763,98 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2017р. у справі № 910/18698/17 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Запчастина Авто Сервіс" на користь Публічного акціонерного товариства "Центренерго" 95 372,08 грн. пені, 5 695,11 грн. штрафу та 1 600,00 грн. судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Запчастина Авто Сервіс" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на невідповідність зроблених судом першої інстанції висновків обставинам справи, порушення норм процесуального та матеріального права, просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/18698/17 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді: Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018р. поновлено строк на апеляційне оскарження рішення та відкрито апеляційне провадження за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Запчастина Авто Сервіс". В мотивувальній частині ухвали суд дійшов висновку, що дана справа відноситься до малозначних справ та розглядається без виклику сторін.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 11.08.2016р. між Публічним акціонерним товариством "Центренерго" в особі Трипільської ТЕС (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Запчастина Авто Сервіс" (постачальник) укладено договір №13/33 про закупівлю (поставку) товарів (далі - договір), згідно з умовами якого постачальник зобов'язався поставити покупцю товар (продукцію) в кількості, асортименті, ціною та у строки вказаними у Додатку №1 до договору, який є невід'ємною його частиною, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити вартість товару на умовах договору.

За умовами пунктів 2.2-2.5, 3.1 договору ціною договору є загальна сума цін на продукцію (вартість), що поставляється за даним договором. Ціни на продукцію визначаються у додатку до договору. Вартість продукції включає вартість тари, упаковки, маркування продукції, а також інші витрати, які покладаються на постачальника відповідно до умов постачання. Розрахунки за продукцію здійснюються покупцем у національній валюті України шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника на підставі рахунку постачальника в порядку передбаченому додатком до договору. Постачальник здійснює поставку продукції за умовами додатку до договору.

Відповідно до умов додатку №1 до договору сторони погодили поставку 4-ох дисків зчеплення, генератора, вісь передню, 4-ох ремонтних комплектів рульової тяги, вісь передню ГАЗ-3302, 4-ох дисків колісних, 2-ох стартерів, 2-ох насосів бензинових Пекар 900, насос бензиновий, групу гільзопоршневої з кільцями, 2-ох насосів паливних високого тиску, 8-ми розпилювачів форсунки Р-100 Motorpal, 4-ох насосів водяних, 2-ох компресорів, 2-ох ремонтних комплектів поворотного кулака, 2-ох ресорів передніх, 4-ох ремкомплектів поворотного кулака ГАЗ-33021, 8-ми штанг реактивних в зборі, групи гільзопоршневої, 4-ох ремкомплектів поворотного кулака КРАЗ-256, 6-ти ремкомплектів поворотного кулака КАМАЗ-5320, 6-ти ремкомплектів поворотного кулака ЗІЛ-130, 2-ох гідроциліндру повороту на загальну суму 139 579,38 грн. з ПДВ. Строк поставки товару складає 60 календарних днів з дати отримання постачальником письмової заявки покупця.

Розрахунки за продукцію здійснюються протягом 45 календарних днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі продукції, за умови своєчасної реєстрації постачальником податкової накладеної/розрахунку коригування до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, згідно чинного законодавства (п. 3 додатку № 1 до договору).

Зі змісту пунктів 3.3, 5.3 договору випливає, що поставка продукції здійснюється партіями, об'єм кожної партії визначається у відповідній письмовій заявці покупця. Датою поставки є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі продукції.

Пунктом 6.1 договору сторони погодили, що постачальник зобов'язаний передати покупцеві продукцію, якість, номенклатура, асортимент, кількість, комплектність та інші характеристики якої відповідають умовам договору та вимогам чинного законодавства України.

Згідно до пункту 6.9 договору, у разі виявлення покупцем недоліків продукції під час її приймання, відповідні недоліки фіксуються сторонами в акті приймання-передачі продукції.

Строк дії договору відповідно до умов п. 12.1 договору та п. 9 додаткової угоди до цього договору встановлений з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.03.2017р.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, а тому обов'язок покупця сплатити продавцеві повну ціну переданого товару складає зміст основних його зобов'язань відповідно до ст. 692 ЦК України.

За статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

01.09.2016р. покупець звернувся до постачальника з електронною заявкою №08-4068, яка зареєстрована відповідачем за вх. № 229 від 13.09.2016р., в якій сторони погодили поставку продукції за договором у повному обсязі. Вказана заявка також направлена на адресу відповідача рекомендованим листом, яку останній одержав 04.11.2016р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

З урахуванням наведених умов договору та додатку до нього відповідач зобов'язаний був передати позивачу продукцію за договором не пізніше 13.11.2016р. (60 днів з моменту реєстрації постачальником заяви).

На виконання умов договору постачальником частково поставлено покупцю товар відповідно до актів прийому-передачі продукції №№ 258 від 08.09.2016р., 265 від 30.09.2016р., 290 від 17.10.2016р., 299 від 24.10.2016р., 42 від 23.02.2017р.

При цьому постачальник припустився прострочення поставки позивачу продукції по акту № 42 (2 шт. ресори передньої вартістю 4478,22 грн. та 2 шт. насоса паливного високого тиску вартістю 9548,52 грн.) на 102 дні.

Доказів передачі відповідачем позивачу 1 шт. вісі передньої вартістю 13 819,92 грн. у відповідності до умов договору матеріали справи не містять, тож за розрахунком позивача прострочення в цій частині становить 138 днів.

Переглядаючи справу, колегія суддів повторно перевіряє обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 95 372,08 грн. пені за загальний період нарахування з 14.11.2016р. по 31.03.2017р., 7% штрафу від вартості продукції у розмірі 2931,13 грн. та 20% штрафу за односторонню відмову від виконання зобов'язання по поставці товару у розмірі 2 763,98 грн. на підставі пунктів 9.2, 9.3 договору.

Відповідно до ч. 1 статті 546, статті 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Право встановити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 ст. 231 Господарського кодексу України, відповідно до якої, у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до пунктів 9.2, 9.3 договору сторонами визначено, що за невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань щодо поставки продукції з постачальника стягується пеня у розмірі 2% вартості продукції, з якої допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад 20 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості, і крім цього, постачальник відшкодовує всі понесені покупцем збитки, заподіяні затримкою виконання постачальником зобов'язань за цим договором. У випадку односторонньої відмови постачальника від виконання своїх зобов'язань щодо поставки продукції постачальник зобов'язаний сплатити покупцю штраф у розмірі не менше 20% ціни договору.

Здійснивши перерахунок, колегією суддів встановлено, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення у розмірі 95 372,08 грн. пені за загальний період нарахування з 14.11.2016р. по 31.03.2017р., 7% штрафу від вартості продукції у розмірі 2 931,13 грн. та 20% штрафу за односторонню відмову від виконання зобов'язання по поставці товару у розмірі 2 763,98 грн. (враховуючи відсутність доказів поставки постачальником вісі передньої вартістю 13 819,92 грн.) є арифметично вірними, тож позовні вимоги підлягають задоволенню.

Посилання апелянта на те, що він відповідно до умов договору 05.10.2016р. передав покупцю запчастини: 2 шт. ресори передні вартістю 4 478,22 грн. та 2 шт. насос паливний високого тиску вартістю 9 548,52 грн., що підтверджується видатковою накладною №ЗАС0000270 від 05.10.2016р., спростовуються умовами договору (5.3 договору), оскільки сторонами погоджено, що датою поставки є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі продукції. Акт прийому-передачі на вказані запчастині підписаний 23.02.2017р. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів відмови покупця від отримання товару або пред'явлення вимоги про його заміну товару.

Доводи відповідача про відсутність його вини у простроченні передачі товару за договором до уваги не приймаються, оскільки вони не доведені належними та допустимими доказами, спростовуються матеріалами даної справи та умовами укладеного договору.

Твердження скаржника про те, що розмір штрафних санкцій є необґрунтованим на переконання колегії суддів є безпідставними, оскільки в матеріалах справи міститься детальний розрахунок, який перевірено судом першої та апеляційної інстанції. Крім того, у разі незгоди з розрахунком суми штрафних санкцій, відповідач не був позбавлений права подати суду контррозрахунок, однак своїм правом при розгляді даної справи він не скористався та відповідний контррозрахунок до матеріалів справи не надав.

В силу ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Доводи скаржника правомірності висновків суду першої інстанції не спростовують, тож судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Запчастина Авто Сервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2017р. у справі № 910/18698/17 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2017р. у справі № 910/18698/17 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/18698/17 повернути до суду першої інстанції.

4. Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська