Р І Ш Е Н Н Я

14 лютого 2018 року Справа № 913/981/17

Провадження №1/913//981/17

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Укртрансстандарт, м. Могилів-Подільський Вінницької області

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит, м. Севєродонецьк Луганської області

про стягнення 147037 грн. 00 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання - Медуниця Р.І.

В засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_2, представник за довіреністю від 05.10.2017 № 1;

від відповідача представник не викликався;

Суть спору: про стягнення 147037 грн. 00 коп. боргу, який утворився при розрахунках за договором поставки від 25.04.2014 № 386/14-2СА.

Дослідивши матеріали справи, яка розглядається судом у порядку спрощеного позовного провадження, вислухавши представника позивача, суд встановив, що спір між сторонами виник з наступних причин.

Так, між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Укртрансстандарт (постачальник - позивач) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит (покупець - відповідач) 25.04.2014 був укладений договір поставки № 386/14-20СА, за умовами якого постачальник (позивач) прийняв зобовязання передати у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (продукція) в асортименті, кількості, в строки, за ціною та з якісними характеристиками, погодженими сторонами в договорі та специфікаціях, які є невідємними частинами договору, а покупець (відповідач) зобовязався прийняти та оплатити поставлену в його власність продукцію відповідно до умов договору (п. п. 1.1, 1.2 договору).

Відповідно до п. 5.3 договору розрахунки за поставлену продукцію здійснюється відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача протягом 60 календарних днів з поставки відповідної продукції, якщо інший строк оплати не передбачено сторонами в специфікації до цього договору.

Матеріалами справи підтверджено належне виконання позивачем умов договору поставки № 386/14-20СА від 09.01.2015 за видатковими накладними № РН-0000266 від 05.11.2014 на суму 71280 грн. 00 коп., № РН-0000284 від 26.11.2014 на суму 54900 грн. 00 коп., № РН-0000305 від 26.11.2014 на суму 49375 грн. 00 коп., № РН-0000318 від 25.12.2014 на суму 30593 грн. 00 коп. з належними відмітками осіб про одержання товару на підставі довіреностей № 1950 від 05.11.2014, № 2031 від 26.11.2014, копії яких також додані до матеріалів справи.

Вартість товару за вказаними накладними була сплачена частково у сумі 59111 грн. 00 коп., що підтверджено платіжними дорученнями від 14.01.2015 № НОМЕР_1 на суму 30000 грн. 00 коп. та від 11.02.2015 № НОМЕР_2 на суму 29111 грн. 00 коп., в яких вказано про перерахування грошей у рахунок вартості товару за видатковою накладною № РН-0000266 від 05.11.2014.

Усього заборгованість за вказаним договором складає 147037 грн. 00 коп., яку заявлено до стягнення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем п. 5.3 договору поставки та специфікації № 4/2 від 14.11.2014 до нього щодо оплати у визначений строк, тому до стягнення заявлена сума основної заборгованості у розмірі 147037 грн. 00 коп.

У відзиві за листом від 29.01.2018 відповідач проти позову заперечує з посиланням на те, що не настав строк оплати за отриманий товар, оскільки в спірних видаткових накладних не зазначена дата приймання останнього, що необхідно для проведення розрахунків за умовами п. 5.3 договору 60 календарних днів з дати поставки, якою згідно умов п. 4.5 договору є дата, вказана покупцем в накладних. На думку відповідача, у відповідності до ч. 1 ст. 692 ЦК України строк оплати товару зі сторони відповідача не настав, а тому звернення позивача до суду є передчасним.

Оцінивши матеріали справи, доводи сторін у сукупності, суд дійшов висновку про повну обґрунтованість позову з огляду на наступне.

Так, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між сторонами по справі договір № 386/14 від 25.04.2014 є договором поставки.

За Господарським кодексом України договір поставки регулюється ст. 265, а саме: за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення передбачені і ст. 712 ЦК України, згідно з якою до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно ст. 525, ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Оскільки поставку товару позивачем відповідачу підтверджено матеріалами справи, про що вказано вище, суд встановлює факт прострочення його сплати відповідачем на суму 147037 грн. 00 коп. за видатковими накладними від 05.11.2014 № РН-0000266 на суму 12169 грн. 00 коп., від 26.11.2014 № РН-0000284 на суму 54900 грн. 00 коп., від 26.11.2014 № РН-0000305 на суму 49375 грн. 00 коп., від 25.12.2014 № РН-0000318 на суму 30593 грн. 00 коп.

Згідно зі ст. 530 ЦК України законодавцем передбачено - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Заперечення відповідача за відзивом судом відхиляються з тих підстав, що, обовязок по вчиненню на товаророзпорядчих документах відмітки про дату поставки покладається згідно умов п. 4.5 договору на покупця, тобто відповідача, що ним не було зроблено. Таким чином, датою поставки є дата видаткових накладних, оскільки існування іншої дати прийняття товару відповідачем не доведено, тим більше, що за однією з видаткових накладних борг частково сплачений.

За таких обставин позов задовольняється повністю з віднесенням на відповідача судового збору у сумі 1600 грн. 00 коп. відповідно до ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232-233, 236-241, 247 ГПК Україн

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит, м. Севєродонецьк Луганської області, вул. Гоголя, б. 24 А, ідент. код 37596090 на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Укртрансстандарт, м. Могилів-Подільський Вінницької області, вул. Стависька, б.36, ідент. код 36841596 147037 грн. 00 коп. боргу та 2205 грн. 56 коп. судового збору, про що видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно зі ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлене 19.02.2018.

Суддя Н.М.Зюбанова