ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"19" лютого 2018 р. м. Київ Справа № 911/305/18

Суддя Шевчук Н.Г. розглянувши матеріали позовної заяви

Товариства з обмеженою відповідальністю "Кушнер",02192, м.Київ, Деснянський район, вулиця Миропільська, будинок 4

до Фізичної особи-підрприємця Заплішній Володимира Івановича, 08434, АДРЕСА_1

про стягнення 12720 грн. вартості зворотної тари за договором поставки продукції №10987 від 11.01.2017

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кушнер" звернулось до господарського суду з позовом до Фізичної особи-підрприємця Заплішній Володимира Івановича про стягнення 12720 грн. вартості зворотної тари.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки продукції №10987 від 11.01.2017 в частині своєчасного повернення зворотної тари.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно частини першої статті 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

За приписами статті 89 Цивільного кодексу України, юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення. До єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування,місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Згідно частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (далі - Закон), в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) містяться, зокрема відомості щодо місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону, Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Одночасно, частинами першою, четвертою статті 10 Закону визначено, що у разі якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи-підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

В якості доказу відправлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами позивачем надано опис вкладення в цінний лист від 06.02.2018, де адресою одержувача значиться: 08434, Київська обл., Переяслав-Хмельницький район, село Дівички, вулиця Артилерістів, буд. 5, тоді як згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Фізичної особи-підрприємця Заплішній Володимира Івановича є: 08434, АДРЕСА_1.

З огляду на вищевказане опис вкладення у цінний лист, з якого вбачається, що позовну заяву з додатками було відправлено не на юридичну адресу Фізичної особи-підрприємця Заплішній Володимира Івановича, не може вважатись належним доказом відправки позовної заяви та доданих до неї документів в розумінні статей 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок сплати судового збору, повернення і звільнення від сплати, розміри судового збору визначені Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011р. з подальшими змінами та доповненнями.

Частинами 1, 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір з позовних заяв, що подаються до господарського суду Київської області сплачується на наступні реквізити: отримувач коштів: Головне управління Державної казначейської служби Украиїни у Київській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37955989; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби Украиїни у Київській області, код банку отримувача (МФО) 821018, рахунок отримувача 3001, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу: судовий збір, за позовом _______(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Господарський суд Київської області (назва суду, де розглядається справа).

Разом з тим, пунктом 2.3 Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» затвердженої Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21 січня 2004 року передбачено, що відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа несе особа, яка оформила цей документ і подала до обслуговуючого банку.

Пунктом 3.8. Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» затвердженої Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21 січня 2004 року вказано, що реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу». Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Як доказ оплати судового збору до позовної заяви додано платіжне доручення №542 від 06.02.2018 на суму 1762 грн., яке не може бути належним доказом оплати судового збору за подання позовної заяви оскільки, як вбачається з графи призначення платежу, кошти за даним платіжним дорученням сплачені за заявою про видачу судового наказу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кушнер".

Відповідно до частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити строк на усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Запропонувати позивачу усунути недоліки позовної заяви у встановлений строк надавши суду:

- належні докази, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів;

- належні докази, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

4. Роз'яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою, на підставі частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

5. Повідомити учасників судового процесу про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано 19.02.2018.