РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.02.2018Справа № 910/19898/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ворнер Мьюзік Україна» (організація, яка звертається за захистом порушених прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав - Приватна організація «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами»)
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Авторитет-2012»
простягнення 32000 грн. 00 коп.
Суддя Отрош І.М.
Представники учасників справи:

від позивача (Приватної організації «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами»): Молчанов П.В. - представник на підставі договору про управління майновими та авторськими правами № АВ-24012014/01 від 24.01.2014;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

13.11.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Ворнер Мьюзік Україна» (організація, яка звертається за захистом порушених прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав - Приватна організація «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами») з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авторитет-2012» про стягнення 32000 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що представником Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" зафіксовано факт порушення відповідачем майнових авторських прав, які є об'єктом прав інтелектуальної власності позивача. У зв'язку із чим позивач просить суд стягнути з відповідача компенсацію в мінімальному розмірі 32000 грн 00 коп. за використані без дозволу об'єкти правового захисту (музичні твори).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2017 порушено провадження у справі № 910/19898/17, розгляд справи призначено на 05.12.2017.

05.12.2017 до Господарського суду міста Києва від Приватної організації «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» надійшли письмові пояснення про похвилинну розшифровку наявного в матеріалах справи відеозвукозапису.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2017 відкладено розгляд справи на 19.12.2017.

15.12.2017 набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, у відповідності до пункту 9 частини 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2017 постановлено здійснювати розгляд справи № 910/19898/17 у порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 16.01.2018; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2017 постановлено закрити підготовче провадження у справі № 910/18989/17; справу призначено до судового розгляду по суті на 06.02.2018; викликано для участі у судовому засіданні учасників справи; повідомлено про наслідки їх неявки у судове засідання та про наслідки неповідомлення про причини неявки.

Представник відповідача у судове засідання 06.02.2018 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується довідкою відділення поштового зв'язку про повернення поштового відправлення у зв'язку із закінченням встановленого терміну зберігання та поштовим конвертом, в якому ухвала суду була надіслана на адресу відповідача.

Вказана ухвала надсилалася рекомендованим листом з поміткою «судова повістка».

Відповідно до п. 99 постанови КМУ від 5 березня 2009 р. N 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку», рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п. 116 розділу «Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів» постанови КМУ від 5 березня 2009 р. N 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку», у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

З пунктів 99 та 116 указаних Правил вбачається, що повернення поштою рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання» можливо тільки у разі, якщо під час доставки поштою його не можна було вручити адресату або його уповноваженому представнику (відправлення не вручене під час доставки), та якщо на вкладене до абонентської скриньки адресата повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення адресат не відреагував - не звернувся на пошту для отримання судової повістки, проте відправлення чекало адресата (зберігалося) на пошті встановлений законом строк, і лише після його сплину було повернуто за зворотною адресою.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання судової повістки (листа з ухвалою суду) відповідачем та повернення її до суду з поміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» є наслідками діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання, тобто його власною волею.

З огляду на наведене, відповідач вважається повідомленим про призначене судове засідання належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов'язки, а відповідач, натомість проявив протиправну процесуальну бездіяльність.

Крім того, ухвали суду від 16.11.2017, від 05.12.2017, від 19.12.2017 були направлені на адресу відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та були повернуті на адресу суду у зв'язку з закінченням встановленого терміну зберігання (ухвала від 19.12.2017 та від 05.12.2017) та у зв'язку з тим, що адресат за вказаною адресою не зареєстрований (ухвала від 16.11.2017), що підтверджується довідками відділення поштового зв'язку та поштовими конвертами, в яких ухвали суду були надіслані на адресу відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 195 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на те, що відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, призначене на 06.02.2018, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача (враховуючи неповідомлення відповідачем причин неявки).

Підстав для відкладення розгляду справи та оголошення перерви, відповідно до ст.ст. 202, 216 Господарського процесуального кодексу України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи належне повідомлення відповідача про судове засідання, призначене на 06.02.2018, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи та строки розгляду справи, суд розглянув справу за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами справи.

У судовому засіданні 06.02.2018 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Дослідивши подані позивачем докази, заслухавши усні пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.11.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ворнер/Чаппелл» (видавник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ворнер Мьюзік Україна» (субвидавник) укладено Ліцензійний договір № ВЧ-01112014/02-Д, відповідно до умов якого видавник надає субвидавнику право на використання протягом строку на території та способами всіх творів, що входять до каталогу видавника, за винятком Продакшн музики.

Відповідно до п. 2.3 Ліцензійного договору № ВЧ-01112014/02-Д від 01.11.2014 субвидавник вправі використовувати твори протягом строку на території та на умовах наступними способами: публічне використання творів, тобто надання творів в живому виконанні або за допомогою технічних засобів, за виключенням права на здійснення постановки творів, що надається на умовах виключної ліцензії за умови попереднього погодження з видавником, та права виконання в цифровому форматі, які надаються на умовах невиключної ліцензії при умові попереднього погодження з видавником; відтворення творів або будь-якої їх частини у будь-якій матеріальній формі, шляхом механічного або електронного відтворення творів на території на будь-яких носіях звукозапису, магнітній стрічці, або іншим шляхом, який відомий на даний час або може бути винайдений у майбутньому для звукозапису; транслювання творів в ефір; транслювання творів на радіо або телебаченню за допомогою кабелю.

Відповідно до п. 1.9 Ліцензійного договору № ВЧ-01112014/02-Д від 01.11.2014 територією є територія України.

Згідно з п. 8.1 Ліцензійного договору № ВЧ-01112014/02-Д від 01.11.2014 у випадку, коли субвидавником виявлено про будь-який випадок неавторизованого або такого, що порушує права використання творів, субвидавник зобов'язаний повідомити про це видавника, а видавник вправі самостійно визначити, чи використовувати заходи судового захисту та які. Субвидавник зобов'язується повідомити видавника про будь-які судові позови та інші вимоги, які пред'явлені третіми особами на території по відношенню до субвидавника.

Відповідно до п. 11.1 Ліцензійного договору № ВЧ-01112014/02-Д від 01.11.2014 строк договору починає обраховуватися з моменту його підписання та з урахуванням умов п. 11.2 закінчується 31.12.2014.

Згідно з п. 11.2 Ліцензійного договору № ВЧ-01112014/02-Д від 01.11.2014 строк договору може автоматично продовжуватися на наступний період (1 рік) якщо не буде розірваний будь-якою стороною шляхом направлення письмового повідомлення іншій стороні не менше ніж за 30 календарних днів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1107 Цивільного кодексу України розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності здійснюється на підставі ліцензійного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1109 Цивільного кодексу України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 1109 Цивільного кодексу України у ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об'єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об'єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об'єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір. Вважається, що за ліцензійним договором надається невиключна ліцензія, якщо інше не встановлено ліцензійним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1110 Цивільного кодексу України ліцензійний договір укладається на строк, встановлений договором, який повинен спливати не пізніше спливу строку чинності виключного майнового права на визначений у договорі об'єкт права інтелектуальної власності.

Додатком № 1 до Ліцензійного договору № ВЧ-01112014/02-Д від 01.11.2014 (Роздруківка № 8 на каталог музичних творів) сторони визначили, що станом на 01.05.2016 Товариству з обмеженою відповідальністю «Ворнер Мьюзік Україна» надані права по відношенню до музичних творів, перелік яких наведено у таблиці № 1, серед яких музичний твір Green and Gold (автори твору - Barnes, Lianne Charlotte, Hales, Matt Lidell, Jamie; виконавець - Lianne La Havas) та музичний твір Hold Tight (автори твору - Ullman, Jordan Kenneth Cooke, Almaskati, Majid Hani Ali Rashed; виконавці - Majid, Jordan).

Таким чином, на підставі Ліцензійного договору № ВЧ-01112014/02-Д від 01.11.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю «Ворнер/Чаппелл» надало Товариству з обмеженою відповідальністю «Ворнер Мьюзік Україна» дозвіл на використання об'єктів права інтелектуальної власності на території України (музичного твору Green and Gold (автори твору - Barnes, Lianne Charlotte, Hales, Matt Lidell, Jamie; виконавець - Lianne La Havas) та музичного твору Hold Tight (автори твору - Ullman, Jordan Kenneth Cooke, Almaskati, Majid Hani Ali Rashed; виконавці - Majid, Jordan) на умовах, вказаних у ліцензійному договорі (в тому числі щодо публічного виконання і виключне право надавати право на використання іншим особам).

При цьому, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів направлення будь-якою стороною договору заяв про розірвання Ліцензійного договору № ВЧ-01112014/02-Д від 01.11.2014, враховуючи умови п.п. 11.1, 11.2 ліцензійного договору, суд дійшов висновку, що станом на дату встановлення Приватною організацією «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» обставин, які є підставами даного позову, вказаний договір був чинним.

Додатком № 1 до Ліцензійного договору № ВЧ-01112014/02-Д від 01.11.2014 (Роздруківка № 8 на каталог музичних творів) сторони погодили, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ворнер Мьюзік Україна» наділено правом звертатися до суду відповідно до діючого в Україні законодавства з метою захисту порушеного права.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про авторське право і суміжні права» суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: а) особисто; б) через свого повіреного; в) через організацію колективного управління.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 47 Закону України «Про авторське право і суміжні права» суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав можуть доручати управління своїми майновими правами організаціям колективного управління. Організації колективного управління створюються суб'єктами авторського права і (або) суміжних прав та мають статус юридичної особи згідно із законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про авторське право і суміжні права» організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень такі функції: збирати, розподіляти і виплачувати зібрану винагороду за використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єктам авторського права і (або) суміжних прав, правами яких вони управляють, а також іншим суб'єктам прав відповідно до цього Закону; вчиняти інші дії, передбачені чинним законодавством, необхідні для захисту прав, управління якими здійснює організація, в тому числі звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів.

Судом встановлено, що Приватна організація «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» є організацією колективного управління, сферою діяльності якої є управління на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується свідоцтвом про облік організації колективного управління № 18/2011 від 24.01.2011, виданим Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України (копія долучена до позовної заяви).

24.01.2014 між Приватною організацією «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» (організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ворнер Мьюзік Україна» (видавник) укладено Договір № АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами, відповідно до умов якого видавник надає організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори (об'єкти авторського права), які належать або протягом дії цього договору будуть належати, а саме дозволяти або забороняти використання об'єктів авторського права третім особам, відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 2.2 Договору № АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами від 24.01.2014 надання повноважень на колективне управління правами передбачає: укладення організацією договорів на право використання об'єктів авторського права третім особам, збір винагороди, її розподіл та виплату.

Згідно з п. 5.1 Договору № АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами від 24.01.2014 згідно з цим договором організація отримує повноваження здійснювати колективне управління майновими правами видавника на наступні види використання об'єктів авторського права: - публічне виконання об'єктів авторського права як безпосередньо виконавцем або колективом виконавців (у живому виконанні) так і за допомогою будь-яких технічних пристроїв та процесів, під час гастрольних заходів (на концертах) - як з платним так і з безкоштовним входом, а також в громадських місцях при проведенні культурно-масових заходів; публічне виконання об'єктів авторського права як безпосередньо виконавцем або колективом виконавців, так і за допомогою будь-яких технічних пристроїв та процесів, у місцях здійснення господарської діяльності (підприємства торгівлі та послуг, заклади громадського харчування), а також в інших місцях, де присутні або можуть бути присутні особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих, незалежно від того, присутні вони в одному місці та в один і той же час або у різних місцях та в різний час; публічне виконання об'єктів авторського права при публічному виконанні (показі чи демонстрації) аудіовізуальних творів в кінотеатрах, підприємствах торгівлі та послуг, закладах громадського харчування, а також театральне виконання об'єктів авторського права - подання об'єктів авторського права на театральній чи іншій сцені шляхом гри, співу, виконання за допомогою будь-яких пристроїв та процесів, у складі театральної постановки.

Згідно з п. 5.2 Договору № АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами від 24.01.2014 видавник передає організації за цим договором право здійснювати збір винагороди за використання об'єктів авторського права способами, зазначеними у п. 5.1 договору.

Згідно з п. 9.1 Договору № АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами від 24.01.2014 організація має право здійснювати відповідно до чинного законодавства України та цього договору будь-які юридичні дії, направлені на забезпечення та захист майнових прав видавника на об'єкти авторського права, повноваження на управління якими передані організації за цим договором, в порядку, визначеному у цьому розділі.

Відповідно до п. 9.2 Договору № АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами від 24.01.2014 у випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює організація, остання, з метою захисту прав видавника та реалізації своїх повноважень по управлінню цими правами, має право пред'являти заяви, претензії, здійснювати фіксацію фактів використання об'єктів авторського права без дозволу організації; вчиняти будь-які інші дії (вживати заходи), направлені на захист авторських прав видавника, за умов отримання попередньої згоди видавника.

Відповідно до п. 12.1 Договору № АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами від 24.01.2014 цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і дії безстроково.

Додатком № 1 до Ліцензійного договору № ВЧ-01112014/02-Д від 01.11.2014 (Роздруківка № 8 на каталог музичних творів) сторони погодили, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ворнер/Чаппелл» погоджується з правом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ворнер Мьюзік Україна» доручати судове представництво Приватній організації «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» на підставі договору про управління майновими авторськими правами.

Таким чином, Приватна організація «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» на підставі Договору № АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами від 24.01.2014, укладеного з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ворнер Мьюзік Україна», володіє повноваженнями щодо здійснення колективного управління майновими правами на твори (об'єкти авторського права), які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Ворнер Мьюзік Україна», зокрема щодо музичного твору Green and Gold (автори твору - Barnes, Lianne Charlotte, Hales, Matt Lidell, Jamie; виконавець - Lianne La Havas) та музичного твору Hold Tight (автори твору - Ullman, Jordan Kenneth Cooke, Almaskati, Majid Hani Ali Rashed; виконавці - Majid, Jordan).

В матеріалах справи наявні копія декларації об'єктів авторського права (музичних творів) № 32 від 01.05.2016, в якій зазначено, що на підставі Договору № АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами від 24.01.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю «Ворнер Мьюзік Україна» передало в управління Приватній організації «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» майнові авторські права на музичний твір Green and Gold (автори твору - Barnes, Lianne Charlotte, Hales, Matt Lidell, Jamie; виконавець - Lianne La Havas).

Крім того, в матеріалах справи наявні копія декларації об'єктів авторського права (музичних творів) № 38 від 01.05.2016, в якій зазначено, що на підставі Договору № АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами від 24.01.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю «Ворнер Мьюзік Україна» передало управління Приватній організації «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» майнові авторські права на музичний твір Hold Tight (автори твору - Ullman, Jordan Kenneth Cooke, Almaskati, Majid Hani Ali Rashed; виконавці - Majid, Jordan).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що на підставі Ліцензійного договору № ВЧ-01112014/02-Д від 01.11.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю «Ворнер Мьюзік Україна» набуло майнові авторські права на музичний твір Green and Gold (автори твору - Barnes, Lianne Charlotte, Hales, Matt Lidell, Jamie; виконавець - Lianne La Havas) та на музичний твір Hold Tight (автори твору - Ullman, Jordan Kenneth Cooke, Almaskati, Majid Hani Ali Rashed; виконавці - Majid, Jordan).

В свою чергу, на підставі Договору № АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами від 24.01.2014 Приватна організація «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» набула повноваження здійснювати колективне управління майновими правами суб'єкта авторського права - Товариства з обмеженою відповідальністю «Ворнер Мьюзік Україна», зокрема щодо музичного твору Hold Tight та музичного твору Green and Gold.

Представником позивача долучено до позовної заяви копію Акту фіксації № 20.10/16 комерційного використання музичних творів способом публічного виконання від 13.10.2016, складеного представником Приватної організації «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами», в якому зазначено, що у супермаркеті «Особливий» за адресою: м. Київ, вул. Мечнікова, 11, в якому здійснює господарську діяльність, зокрема, Товариство з обмеженою відповідальністю «Авторитет-2012», у період з 13:57 год до 14:09 год 13.10.2016 зафіксовано факт публічного виконання музичного твору Green and Gold (виконавець - Lianne La Havas) та музичного твору Hold Tight (виконавці - Majid, Jordan).

У вказаному акті зазначено, що представником публічного закладу не заявлено підстави для використання вказаних музичних творів; представники закладу відмовились від підписання акту.

На підтвердження зазначених обставин суду надано копію фіскального чеку, відповідний диск із відеофіксацією факту виконання музичного твору.

У зв'язку з встановленням факту порушення відповідачем майнових авторських прав позивача шляхом незаконного використання музичного твору Green and Gold та музичного твору Hold Tight, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача 32000 грн 00 коп. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 54 Конституції України громадянам гарантується свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, захист інтелектуальної власності, їхніх авторських прав, моральних і матеріальних інтересів, що виникають у зв'язку з різними видами інтелектуальної діяльності. Кожний громадянин має право на результати своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може використовувати або поширювати їх без його згоди, за винятками, встановленими законом.

Згідно з ч. 1 ст. 432 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 418 Цивільного кодексу України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом.

Згідно з ч. 2 ст. 418 Цивільного кодексу України право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом (ч. 3 ст. 418 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 421 Цивільного кодексу України суб'єктами права інтелектуальної власності є: творець (творці) об'єкта права інтелектуальної власності (автор, виконавець, винахідник тощо) та інші особи, яким належать особисті немайнові та (або) майнові права інтелектуальної власності відповідно до цього Кодексу, іншого закону чи договору.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про авторське право і суміжні права» суб'єктами авторського права є автори творів, зазначених у частині першій статті 8 цього Закону, їх спадкоємці та особи, яким автори чи їх спадкоємці передали свої авторські майнові права.

Відповідно до ч. 1 ст. 424 Цивільного кодексу України майновими правами інтелектуальної власності є: 1) право на використання об'єкта права інтелектуальної власності; 2) виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню об'єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: а) виключне право на використання твору; б) виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. Майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями статті 31 цього Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про авторське право і суміжні права» автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Згідно зі ст. 426 Цивільного кодексу України способи використання об'єкта права інтелектуальної власності визначаються цим Кодексом та іншим законом. Використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ст. 443 Цивільного кодексу України використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Згідно з ч. 3 ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання, публічну демонстрацію та публічний показ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 433 Цивільного кодексу України об'єктами авторського права є музичні твори (з текстом або без тексту).

Згідно з ч. 1 т. 440 Цивільного кодексу України майновими правами інтелектуальної власності на твір є: 1) право на використання твору; 2) виключне право дозволяти використання твору; 3) право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Таким чином, право на використання музичного твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку (за договором, який відповідає визначеним законом вимогам); використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом).

Як встановлено судом, виключні майнові права інтелектуальної власності на музичний твір Green and Gold (автори твору - Barnes, Lianne Charlotte, Hales, Matt Lidell, Jamie; виконавець - Lianne La Havas) та на музичний твір Hold Tight (автори твору - Ullman, Jordan Kenneth Cooke, Almaskati, Majid Hani Ali Rashed; виконавці - Majid, Jordan) належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Ворнер Мьюзік Україна» на підставі Ліцензійного договору № ВЧ-01112014/02-Д від 01.11.2014.

Таким чином, використання вказаних музичних творів в супермаркеті «Особливий» за адресою: м. Київ, вул. Мечнікова, 11 повинно здійснюватися виключно з дозволу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ворнер Мьюзік Україна».

Відповідно до ст. 441 Цивільного кодексу України використанням твору є його: 1) опублікування (випуск у світ);2) відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі; 3) переклад; 4) переробка, адаптація, аранжування та інші подібні зміни; 5) включення складовою частиною до збірників, баз даних, антологій, енциклопедій тощо; 6) публічне виконання; 7) продаж, передання в найм (оренду) тощо; 8) імпорт його примірників, примірників його перекладів, переробок тощо. Використанням твору є також інші дії, встановлені законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» публічне виконання - це подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час; публічне сповіщення (доведення до загального відома) - це передача за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гама-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

Як встановлено судом, відповідно до Акту фіксації № 20.10/16 комерційного використання музичних творів способом публічного виконання від 13.10.2016, складеного представником Приватної організації «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами», у супермаркеті «Особливий» за адресою: м. Київ, вул. Мечнікова, 11, в якому здійснює господарську діяльність, зокрема, Товариство з обмеженою відповідальністю «Авторитет-2012», у період з 13:57 год до 14:09 год 13.10.2016 зафіксовано факт публічного виконання музичного твору Green and Gold (виконавець - Lianne La Havas) та музичного твору Hold Tight (виконавці - Majid, Jordan).

У вказаному акті зазначено, що представником публічного закладу не заявлено підстави для використання вказаних музичних творів; представники закладу відмовились від підписання акту.

На підтвердження зазначених обставин суду надано копію фіскального чеку, відповідний диск із відеофіксацією факту виконання музичних творів.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У судовому засіданні 06.02.2018 судом було переглянуто диск відеозапису, який долучений представником позивача до матеріалів справи та встановлені наступні обставини.

З відеозапису достовірно вбачається, що такий запис проводився у приміщенні гіпермаркету «Особливий» 13.10.2017 (початок відеозапису - 13:56 год; кінець відеозапису - 14:09 год).

При цьому, з копії фіскального чеку, долученої представником позивача до позовної заяви, судом встановлено, що адресою супермаркету «Особливий» є: м. Київ, вул. Мечнікова, 11 (зважаючи на дату та час придбання представником позивача у супермаркеті «Особливий» товару, що зазначено у чеку, та час і дату проведення відеофіксації представником позивача).

Крім того, з відеозапису судом встановлено, що в приміщенні супермаркету «Особливий» за адресою: м. Київ, вул. Мечнікова, 11 здійснює господарську діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю «Авторитет-2012» (відповідно до відомостей із куточка споживача - 10:30 хвилина відеозапису).

З відеозапису також встановлено, що публічне виконання музичних творів для фонового озвучення приміщення закладу здійснюється за допомогою наявного в закладі обладнання, а саме: наявними у закладі працюючими приладами для подання звукової хвилі в діапазоні і з частотою, які сприймаються людським слухом - аудіо колонки (01:20 хв., 04:25 хв., 11:20 хв. та 25:06 хв від початку відеозапису).

У судовому засіданні 06.02.2018 за допомогою програми Shazam судом було встановлено, що починаючи з 02:00 хв відеозапису відтворюється музичний твір Hold Tight (виконавці - Majid, Jordan).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи доказами (відеозаписом) підтверджується, що 13.10.2016 у супермаркеті «Особливий» за адресою: м. Київ, вул. Мечнікова, 11, в якому здійснює господарську діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю «Авторитет-2012», за допомогою приладів для подання звукової хвилі в діапазоні і з частотою, які сприймаються людським слухом - аудіо колонок, відбувалось публічне виконання музичного твору Hold Tight (виконавці - Majid, Jordan).

Як зазначив представник позивача, починаючи з 06:55 хв відеозапису відтворюється музичний твір Green and Gold (виконавець - Lianne La Havas).

Однак, вказані обставини суд вважає недоведеними (необгрунтованими) так як у судовому засіданні 06.02.2018 при відтворенні відеозапису, який міститься на диску, наданому позивачем, шляхом використання програми Shazam не вдалось підтвердити, що починаючи з 06:55 хв від початку відеозапису у супермаркеті «Особливий» за адресою: м. Київ, вул. Мечнікова, 11 відтворюється музичний твір Green and Gold (виконавець - Lianne La Havas).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи доказами (відеозаписом) не підтверджується, що 13.10.2016 у супермаркеті «Особливий» за адресою: м. Київ, вул. Мечнікова, 11, в якому здійснює господарську діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю «Авторитет-2012», за допомогою приладів для подання звукової хвилі в діапазоні і з частотою, які сприймаються людським слухом - аудіо колонок, відбувалось публічне виконання музичного твору Green and Gold (виконавець - Lianne La Havas).

Суд зазначає, що враховуючи приписи статті 74 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках, коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача.

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

Як встановлено судом, всі права отримані Товариством з обмеженою відповідальністю «Ворнер Мьюзік Україна» відповідно до Ліцензійного договору № ВЧ-01112014/02-Д від 01.11.2014 дозволяють йому виступати позивачем в судах України (відносно будь-яких правопорушень пов'язаних з дійсним ліцензійним договором, починаючи з 01.01.2014) у тому числі право діяти в судах України через Приватну організацію «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами», якому Товариство з обмеженою відповідальністю «Ворнер Мьюзік Україна» передало право управління, а також те, що Організація на підставі Договору № АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами від 24.01.2014 та відповідних декларацій наділена повноваженнями на управління майновими правами суб'єкта авторського права - позивача, зокрема, щодо музичного твору Hold Tight (автори твору - Ullman, Jordan Kenneth Cooke, Almaskati, Majid Hani Ali Rashed; виконавці - Majid, Jordan).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Як встановлено судом, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд Господарським судом міста Києва даної справи, однак, відзиву на позовну заяву не подав, викладених позивачем у позовній заяві обставин, на які посилається позивач як на підстави позову, належними та допустимими доказами не спростував.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що 13.10.2016 у супермаркеті «Особливий» за адресою: м. Київ, вул. Мечнікова, 11, в якому здійснює господарську діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю «Авторитет-2012», за допомогою приладів для подання звукової хвилі в діапазоні і з частотою, які сприймаються людським слухом - аудіо колонок, відбувалось публічне виконання музичного твору Hold Tight (виконавці - Majid, Jordan).

При цьому, на відповідача покладено обов'язок з доведення ним правових підстав для використання вказаного музичного твору.

Як встановлено судом, в Акті фіксації № 20.10/16 комерційного використання музичних творів способом публічного виконання від 13.10.2016, складеному представником Приватної організації «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами», зазначено, що представником публічного закладу не заявлено підстави для використання вказаних музичних творів.

Відповідачем не було спростовано вказані обставини, зокрема шляхом подання до суду відповідних доказів, що підтверджують право відповідача на публічне виконання музичного твору Hold Tight (автори твору - Ullman, Jordan Kenneth Cooke, Almaskati, Majid Hani Ali Rashed; виконавці - Majid, Jordan).

Відповідно до ст. 431 Цивільного кодексу України порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього, тягне за собою відповідальність, встановлену цим Кодексом, іншим законом чи договором.

Відповідно до п. а) ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21 - 25, 42 і 43 вказаного вище Закону обмежень майнових прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право вимагати визнання та поновлення своїх прав, у тому числі забороняти дії, що порушують авторське право і (або) суміжні права чи створюють загрозу їх порушення.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», при порушеннях будь-якою особою, зокрема, авторського права, передбаченого статтею 50 закону, суб'єкти авторського права мають право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права, або виплату компенсацій.

Пунктом «г» ч. 2 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про: виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених пунктом «г» ч. 2 ст. 52 Закону межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Суд зазначає, що для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права та/або суміжних прав, а розмір збитків суб'єкт такого права доводити не зобов'язаний.

Кожен окремий факт протиправного використання об'єктів авторського та/або суміжних прав, в тому числі неодноразове використання одного й того самого об'єкта, становить самостійне порушення і може бути підставою для застосування відповідальності у вигляді стягнення компенсації.

В абз. 9 ч. 2 ст. 52 України «Про авторське право і суміжні права» зазначено, що при визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених пп. «г» п. 2 ст. 52 Закону № 3792-XII межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. України «Про авторське право і суміжні права», об'єктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва, зокрема музичні твори з текстом і без тексту.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що кожен музичний твір є окремим об'єктом авторського права, який належить конкретному суб'єкту (ам). Кожен окремий факт протиправного використання об'єктів авторського права та/або суміжних прав становить самостійне порушення і може бути підставою для застосування відповідальності у виді стягнення компенсації. Кожний суб'єкт авторського права при порушенні цього права, в тому числі на один твір, має право на компенсацію в розмірі, не менше 10 мінімальних заробітних плат.

Судом встановлено, що розмір мінімальної заробітної плати з січня 2018 року становить 3723 грн. 00 коп. (відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік»).

Водночас, суд зазначає, що відповідно до пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.

Наразі такі зміни до Закону України «Про авторську право та суміжні права» не внесені. Водночас виплата згаданої компенсації підпадає під ознаки «інших виплат», про які йдеться у наведеному приписі Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ, тобто розмір мінімальної заробітної плати, визначений цим Законом, на даний час не підлягає застосуванню як розрахункова величина при визначені компенсації, пов'язаної з порушенням авторського права і (або) суміжних прав.

Отже, при визначені розміру відповідної компенсації слід виходити з приписів пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та застосовувати розрахункову величину у розмірі 1600,00 грн.

Представником позивача заявлено до стягнення з відповідача компенсацію в мінімальному розмірі 16000 грн. 00 коп. (1600,00 грн. * 10) за порушення майнових прав інтелектуальної власності за використання музичного твору Hold Tight (автори твору - Ullman, Jordan Kenneth Cooke, Almaskati, Majid Hani Ali Rashed; виконавці - Majid, Jordan) та компенсацію в мінімальному розмірі 16000 грн. 00 коп. (1600,00 грн. * 10) за порушення майнових прав інтелектуальної власності за використання музичного твору Green and Gold (автори твору - Barnes, Lianne Charlotte, Hales, Matt Lidell, Jamie; виконавець - Lianne La Havas).

За таких обставин, враховуючи мінімальний розмір компенсації відповідно до ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», положення пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», та висновок суду, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що 13.10.2016 у супермаркеті «Особливий» за адресою: м. Київ, вул. Мечнікова, 11, в якому здійснює господарську діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю «Авторитет-2012», за допомогою приладів для подання звукової хвилі в діапазоні і з частотою, які сприймаються людським слухом - аудіо колонок, відбувалось публічне виконання музичного твору Hold Tight (виконавці - Majid, Jordan) без дозволу позивача та сплати відповідної винагороди, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Ворнер Мьюзік Україна» (організація, яка звертається за захистом порушених прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав - Приватна організація «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами») в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авторитет-2012» компенсації у розмірі 16000 грн. 00 коп. за порушення майнових авторських прав за використаний без дозволу музичний твір Hold Tight.

Суд дійшов висновку про відмову у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Ворнер Мьюзік Україна» (організація, яка звертається за захистом порушених прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав - Приватна організація «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами») в частині позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авторитет-2012» компенсації у розмірі 16000 грн. 00 коп. за порушення майнових авторських прав за використання музичного твору Grenn and Gold у зв'язку з не доведенням обставин, на які позивач посилається у позові.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.. 129, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авторитет-2012» (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, буд. 6; ідентифікаційний код: 38650546) на користь Приватної організації «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 23, офіс 916; ідентифікаційний код: 37396151) в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Ворнер Мьюзік Україна» (01024, м. Київ, вул. Лютеранська, буд. 15, літера А, нежиле приміщення 18; ідентифікаційний код: 39019265) грошові кошти у розмірі 16000 (шістнадцять тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.02.2018

Суддя І.М. Отрош