ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"14" лютого 2018 р.м. Одеса Справа № 916/3100/17

За позовом: Білгород Дністровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (67700, Одеська обл., м. Білгород - Дністровський, вул. Єврейська, 28, )

до відповідача: Регіональної філії Одеська залізниця ПАТ Укрзалізниця (65012, Одеська обл., м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, /212)

про відшкодування шкоди, завданої внаслідок надання недостовірних відомостей у розмірі 43 162 грн. 59 коп.

Суддя Погребна К.Ф

При секретарі Арзуманян В.А.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю №10774/07 від 29.12.2017р.

Від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю від 06.11.2017р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Білгород Дністровське обєднане управління Пенсійного фонду України Одеської області звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Регіональної філії Одеська залізниця ПАТ Укрзалізниця про відшкодування шкоди, завданої внаслідок надання недостовірних відомостей у розмірі 43 162 грн. 59 коп.

В обґрунтування заявленого позову позивач з посиланням на норми ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зазначає, що внаслідок надання Регіональною філією Одеська залізниця ПАТ Укрзалізниця недостовірних відомостей виникла переплата пенсій у загальній сумі 43 162.59грн., обовязок відшкодування якої позивач вважає наявним у відповідача.

Ухвалою суду від 14.12.2017р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 15.01.2017р.

15.12.2017р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147VІІІ, чинної з 15.12.2017, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 12 Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147VІІІ, чинної з 15.12.2017, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

У звязку з набранням 15.12.2017 р. чинності Господарським процесуальним кодексом України в редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147-VIII господарським судом Одеської області постановлено ухвалу від 22.12.2017 р. про розгляд даної справи № 916/3100/17 за правилами загального позовного провадження. При цьому вказаною ухвалою суду підготовче засідання призначено на 15 січня 2018 р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.01.2018р. в порядку ч.3 п.2 ст. 185 ГПК України підготовче засідання було закрито та призначено відповідну справу до розгляду по суті в судовому засіданні.

Відповідач в судове засідання зявився, проте відзив на позов не надав, зазначивши лише що працівники які видавали довідку на даний час у Філії вже не працюють.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

Я вбачається з матеріалів у Білгород Дністровському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Одеської області з 19.02.2002р. перебуває на обліку та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мати інваліда дитинства ОСОБА_3.

При особистому зверненні ОСОБА_3 із заявою про перерахунок пенсії №3/525 від 09.11.2005р. до управління була надана довідка про заробітну плату від 09.11.2005 №418, видана Одеською дистанцією електропостачання Одеської залізниці за період з 01.01.1990р. по 31.12.1994р., на підставі даних якої управлінням було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_3

В порядку контролю до управління Пенсійного фонду України у Суворівськом районі м. Одеси управлінням за вих. №6215/03 від 23.06.2016р. було направлено запит про здійснення зустрічної перевірки вказаної довідки про заробітну плату.

20.10.2016р. з відома начальника Виробничого підрозділу «Одеська дистанція електропостачання» Служби електропостачання регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» ОСОБА_4 та в присутності головного бухгалтера ОСОБА_5, головним спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи Суворовського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі було проведено перевірку достовірності та обґрунтованості відомостей, зазначених у довідці про заробітну плату для обчислення пенсії №418 від 09.11.2005р., про що було складено акт №492 від 20.10.2016р., згідно якого було виявлено розбіжності з даними первісного обліку, Відповідний акт представниками відповідача підписаний без зауваження та не оскаржувався.

З урахуванням виявлених порушень, викладених в акті зустрічної перевірки №492 від 20.10.2016р., Виробничим підрозділом «Одеська дистанція електропостачання» Служби електропостачання регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» була видана нова довідка про заробітну плату ОСОБА_3 05/11578 від 23.11.2016р. з іншими даними.

За посиланнями позивача, в звязку з вищенаведеними обставинами за період з 01.11.2005р. по 31.12.2016р. з вини Регіональної філії Одеська залізниця ПАТ Укрзалізниця, яка надала недостовірні відомості, а саме: довідку від 09.11.2005р. №418 про заробітну плату для обчислення пенсії, виникла переплата пенсії ОСОБА_3 у загальній сумі 43 162,59грн., чим завдано істотну шкоду державі в особі управління.

Предметом даного спору є вимоги Білгород-Дністровського обєднаного управління Пенсійного фонду України про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 43 162,59 грн. у вигляді надмірно виплаченої суми пенсії, спричиненої внаслідок видачі недостовірного документа.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Згідно ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

За положеннями ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Породжуючи настання цивільних прав та обовязків згідно ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, відповідальність у вигляді відшкодування шкоди вимагає для її застосування наявності складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи), шкідливого результату такої поведінки, причинного звязку між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою, вини особи, яка заподіяла шкоду. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний звязок між протиправною поведінкою порушника та збитками полягає, передусім, у прямому (безпосередньому) звязку між протиправною поведінкою та настанням негативного результату. Вказані обставини підлягають доведенню позивачем належними та допустимими у справі доказами. Стягнення шкоди як виду цивільно-правової відповідальності можливе у випадку наявності такої шкоди та обґрунтованості її розміру.

З аналізу вищевказаних норм законодавства, вбачаться, що обєктивною стороною правопорушення є наявність шкоди в майновій сфері кредитора, протиправна поведінка, яка втілилась в невиконанні або неналежному виконанні боржником зобовязання, причинний звязок між протиправною поведінкою боржника та шкодою. Відсутність хоч би одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним зобовязань, оскільки в даному випадку його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Згідно ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно з ч.1 ст.58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно до п.2 Порядку відшкодування коштів, надмірно виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 за № 374/7695 визначено, що переплатою пенсій та грошової допомоги є сума пенсій та грошової допомоги, виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством.

Приписи ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначають, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Таким чином, як встановлено судом вище, в управлінні на обліку перебувають колишний працівник Одеської дистанції електропостачання Одеської залізниці, якому призначено пенсію, по якому Одеською дистанцією електропостачання Одеської залізниці було надано до органу ПФУ довідку №418 від 09.11.2005р. для здійснення перерахунку пенсії, на підставі якої пенсійним фондом здійснено перерахунок пенсії та виплачено її.

Однак, під час перевірки достовірності та обґрунтованості відомостей, зазначених у довідці про заробітну плату для обчислення пенсії №418 від 09.11.2005р., було виявлено розбіжності з даними первісного обліку, про що було складено акт №492 від 20.10.2016р. на підставі якого Виробничим підрозділом «Одеська дистанція електропостачання» Служби електропостачання регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» була видана нова довідка про заробітну плату ОСОБА_3 05/11578 від 23.11.2016р. з іншими даними.

Отже на думку суду, звязку з вищенаведеними обставинами за період з 01.11.2005р. по 31.12.2016р. з вини Регіональної філії Одеська залізниця ПАТ Укрзалізниця, яка надала недостовірні відомості, а саме: довідку від 09.11.2005р. №418 про заробітну плату для обчислення пенсії, виникла переплата пенсії ОСОБА_3 у загальній сумі 43 162,59грн., а тому позовні вимоги Білгород Дністровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Білгород Дністровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області є обґрунтовані, підтверджуються належними та допустимими докази, в звязку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Білгород Дністровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області задовольнити повністю.

2. Стягнути з Регіональної філії Одеська залізниця ПАТ Укрзалізниця (65012, Одеська обл., м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, /212) на користь Білгород Дністровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (67700, Одеська обл., м. Білгород - Дністровський, вул. Єврейська, 28, ) шкоду в розмірі 43 162(сорок три тисячі сто шістдесят дві)грн.. 59коп.

3. Стягнути з Регіональної філії Одеська залізниця ПАТ Укрзалізниця (65012, Одеська обл., м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, /212) до державного бюджету України (рахунок №3008, Одержувач: УДК у м. Одесі/Приморський район, Код , Банк одержувача: ГУДКСУ в Одеській області, МФО: 828011, Код бюджетної класифікації: 22030101, Код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області: 03499997) через Державну судову адміністрацію України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, код 26255795) 1600 (одну тисячу шістсот) грн. судового збору

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19 лютого 2018 р.

Суддя К.Ф. Погребна