ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"31" січня 2018 р. Справа № 918/111/15

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Бережнюк В.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Рівненської області від 12 січня 2016 року у справі №918/111/15 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод"

Секретар судового засідання: Лиманський А.Ю.

Представники присутні у судовому засіданні:

від Рівненської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області: ОСОБА_1

від ТзОВ "Дінеро-Капітал" : ОСОБА_2

від ПАТ "Завод "Технопривод" : ОСОБА_3

від ВАТ "РЗТА": ОСОБА_4

від розпорядника майна: ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2017 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал" через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Рівненської області № 918/111/15 від 12.01.2016 року про визнання вимоги ТзОВ "Динеро-Капітал" до боржника ПАТ "Завод "Технопривод" у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод". Заяву обгрунтовує тим, що приймаючи ухвалу суду від 12 січня 2016 року у справі №918/111/15 суд прийшов до висновку, що заявлені кредиторські вимоги в сумі 4 735 643 грн. 58 коп. є поточними, оскільки виникли після порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ "Завод "Технопривод" на підставі договору про заміну зобов'язання (новацію) №ДК-ТП-Н-02/02 від 02.02.2015р., додаткової угоди № 1 від 11.02.2015р. до договору про заміну зобов'язання (новацію) та підлягають відхиленню судом, оскільки у відповідності до ч. 8 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство. Разом з тим, постановою Вищого господарського суду України від 28 листопада 2017 року у справі № 918/111/15 про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 25.05.2016 року за нововиявленими обставинами вирішено постанову Вищого господарського суду України від 25.05.2016 року по справі №918/111/16 в частині задоволення заяви ТзОВ "Динеро-Капітал" та визнання грошових вимог ТзОВ "Динеро-Капітал" до ПАТ "Завод "Технопривод" в розмірі 4.735.643,58 грн.-основного боргу із включенням їх до реєстру вимог кредиторів скасувати. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 року та ухвалу господарського суду Рівненської області від 12.01.2016 року по справі №918/111/16 в частині відхилення грошових вимог ТзОВ "Динеро-Капітал" до ПАТ "Завод "Технопривод" у розмірі 4 735 643,58 грн. залишити без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 28 листопада 2017 року встановлено, що постановою Вищого господарського суду України від 20.06.2017р. у справі № 918/1142/16 постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 08.02.2017р. у справі № 918/1142/16 скасовано повністю, рішення господарського суду Рівненської області від 06.12.2016р. у даній справі залишено без змін.

Вказаним рішенням: визнано недійсним з моменту укладення договір № Б-040711-2/1 купівлі-продажу цінних паперів від 04.07.2011 р., укладений між ПАТ "Завод "Технопривод" та ТзОВ "Динеро-Капітал"; визнано недійсним з моменту укладення договір №ДК-ТП-Н-02/02 про заміну зобов'язання (новацію) від 02.02.2015р. та додаткову угоду № 1 від 11.02.2015р., укладені між ПАТ "Завод "Технопривод" та ТзОВ "Динеро-Капітал".

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано.

Відтак, заявник наголошує, що станом на дату прийняття господарським судом ухвали від 12.01.2016 р. у справі №918/111/15 розмір вимог ТзОВ "Динеро-Капітал" складав 3500000 грн. 00 коп., обов'язок сплати яких з боку ПАТ "Завод "Технопривод" виник на підставі визнання недійсним укладеного між боржником та кредитором договору купівлі-продажу цінних паперів, та неможливістю боржника повернути цінні папери, що були предметом договору, у власність кредитора.

За наведеного, заявник просить задоволити подану заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Рівненської області від 12 січня 2016 року у справі №918/111/15. Скасувати ухвалу Господарського суду Рівненської області від 12 січня 2016 року у справі №918/111/15 в частині відмови в задоволенні вимог ТзОВ "Динеро-Капітал" до ПАТ "Завод "Технопривод" в розмірі 3500000 грн. 00 коп. Прийняти в цій частині нове рішення, яким визнати грошові вимоги ТзОВ "Динеро-Капітал" до ПАТ "Завод "Технопривод" в розмірі 3500000 грн. 00 коп. Включити визначені грошові вимоги до реєстру вимог кредиторів ПАТ "Завод "Технопривод" (четверта черга).

28 грудня 2017 року за результатами автоматичного розподілу справ між суддями заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Рівненської області № 918/111/15 від 12.01.2016 року розподілено для розгляду судді Бережнюк В.В.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 02 січня 2018 року призначено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Рівненської області № 918/111/15 від 12.01.2016 р. у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" до розгляду в судовому засіданні на "23" січня 2018 року.

19 січня 2018 року арбітражним керуючим ОСОБА_6 подано відзив на заяву ТзОВ "Динеро-Капітал" про перегляд ухвали Господарського суду Рівненської області від 12 січня 2016 року, відповідно до змісту якого арбітражний керуючий просив суд відмовити в задоволенні заяви ТзОВ "Динеро-Капітал" про перегляд ухвали від 12 січня 2016 року у справі №918/111/15.

19 січня 2018 року ліквідатор ВАТ "РЗТА" ОСОБА_7 подано відзив на заяву ТзОВ "Динеро-Капітал" про перегляд ухвали Господарського суду Рівненської області від 12 січня 2016 року, відповідно до змісту якого ліквідатор ВАТ "РЗТА" просив суд відмовити в задоволенні заяви ТзОВ "Динеро-Капітал" про перегляд ухвали від 12 січня 2016 року у справі №918/111/15.

Дані відзиви мотивовані тим, що ТзОВ «Динеро-Капітал» пропущений строк на подання заяви про перегляд ухвали від 12.01.2016р. за нововиявленими обставинами, оскільки істотною обставиною, за твердженням сторін, є не постанова Вищого господарського суду України (ВГСУ) від 28.11.2017р. по справі №918/111/15, якою була скасована постанова ВГСУ від 25.05.2016р. по справі та залишена в силі ухвала від 12.01.2016р. в частині відмови у визнанні вимог ТзОВ «Динеро-Капітал», а постанова ВГСУ від 20.06.2017 по справі № 918/1142/16, відповідно до якої було залишено в силі рішення господарського суду Рівненської області про визнання недійсними договору купівлі-продажу цінних паперів №Б-040711-2/11 від 04.07.2011р., договору новації №ДК-ТП-Н-02/02 від 02.02.2015 р. та додаткової угоди № 1 від 11.02.2015р. до договору, укладених між ТзОВ «Динеро-Капітал» та ПАТ «Завод «Технопривод».

Крім того, заперечуючи проти задоволення заяви ТзОВ «Динеро-Капітал», сторони по справі посилаються на п.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» від 26.12.2011р. №17 (Постанова Пленуму), згідно із яким нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка грунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Зазначають, що під час розгляду грошових вимог ТзОВ «Динеро-Капітал» до ПАТ «Завод «Технопривод», зокрема в ухвалі від 31.07.2015р., господарським судом Рівненської області було досліджено факт наявності у власності ПАТ «Завод «Технопривод» цінних паперів, що були предметом договору купівлі-продажу цінних паперів №Б-040711-2/11 від 04.07.2011р., та стверджують, що вимоги ТзОВ «Динеро- Капітал» про перегляд ухвали суду, в обґрунтування яких ТзОВ «Динеро-Капітал» посилається на приписи ст.216 Цивільного кодексу України та на факт відсутності на цей час у власності ПАТ «Завод «Технопривод» зазначених цінних паперів, є переоцінкою доказів по справі.

22 січня 2018 року від боржника (ПАТ "Завод "Технопривод") надійшов відзив на заяву ТзОВ "Динеро-Капітал" про перегляд ухвали Господарського суду Рівненської області від 12 січня 2016 року по справі №918/111/15 за нововиявленими обставинами, відповідно до якого представник боржника підтримав позицію ТзОВ "Динеро-Капітал", яка викладена у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали, та зазначає, що вказана заява ТзОВ "Динеро-Капітал" підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 23 січня 2018 року розгляд заяви відкладено на 31 січня 2018 року.

Ухвалою суду від 24 січня 2018 року доручено Господарському суду Харківської області забезпечення проведення відеоконференції, яка відбудеться 31 січня 2018 року о 12:00 год., у судовому засіданні в режимі відеоконференції братиме участь представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Динеро -Капітал".

31 січня 2018 року від ТзОВ "Динеро -Капітал" надійшла відповідь на відзиви учасників справи на заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду від 12.01.2016 р. Так, заявник наголошує, що відповідно до матеріалів справи, ухвала господарського суду Рівненської області від 12.01.2016р. по справі №918/111/15, у частині відмови в задоволенні грошових вимог ТзОВ «Динеро-Капітал» до ПАТ «Завод «Технопривод», набрала законної сили 28.11.2017р., на підставі постанови ВГСУ від 28.11.2017р. по справі. Зазначена обставина на думку заявника свідчить, що оскільки заява ТзОВ «Динеро-Капітал» про перегляд ухвали від 12.01.2016р., що набула законної сили 28.11.2017р. скерована до суду 21.12.2017р., передбачений приписами ГПК України строк на подання заяви не пропущений. Це також свідчить, що істотною обставиною для перегляду зазначеної ухвали суду є саме постанова ВГСУ від 28.11.2017р., оскільки останньою, в межах справи про банкрутство ПАТ «Завод «Технопривод», встановлені підстави, що призвели до скасування постанови ВГСУ від 25.05.2016р. по справі №918/111/15, та набуття законної сили ухвалою господарського суду Рівненської області від 12.01.2016р. по справі №918/111/15, у частині відмови в задоволенні грошових вимог ТзОВ «Динеро-Капітал» до ПАТ «Завод «Технопривод». Тобто, визнання недійсними укладених між ТзОВ «Динеро-Капітал» та ПАТ «Завод «Технопривод» договорів, фактично було підставою виникнення істотної обставини, якою є постанова ВГСУ від 27.11.2017р., яка призвела до набуття чинності ухвали від 12.01.2016р. та одночасно, за переконанням ТзОВ «Динеро-Капітал», є підставою для перегляду зазначеної ухвали за нововиявленими обставинами.

Пояснює, що право на повернення одержаного за правочином, визнаним недійсним, виникає у сторін з моменту його укладення. Одночасно, визначення способу повернення (одержаного за договором або його вартість) виникає з моменту визнання судом правочину недійсним. При цьому, оскільки на дату прийняття ухвали від 12.01.2016р., факт недійсності договорів був невідомий ані суду, ані сторонам по справі, були відсутні правові підстави для розгляду судом питання щодо способу повернення ПАТ «Завод «Технопривод» одержаного за договором купівлі-продажу цінних паперів. Такі правові підстави виникли лише після встановлення факту недійсності, відповідно до чого можливість повернення. ПАТ «Завод «Технопривод» отриманих за договором цінних паперів (визначення способу проведення реституції) має бути досліджена і встановлена судом саме на цей час, під час перегляду ухвали суду від 12.01.2016р. за нововиявленими обставинами. Право на реституцію виникло із дати укладення визнаного недійсним договору, а визначення способу реституції обумовлене датою набуття законної сили рішенням суду про визнання договору недійсним, встановлення неможливості ПАТ «Завод «Технопривод» повернути ТзОВ «Динеро-Капітал» цінні папери, що були предметом договору, не є зміною обставин під час розгляду грошових вимог ТзОВ «Динеро-Капітал», оскільки на цей час зазначена вимога обгрунтовуються не договором купівлі-продажу №Б~040711-2/11 від 04.07.2011р. та договором новації №ДК-ТП-Н-02/02 від 02.02.2015, на які ТзОВ «Динеро-Капітал» посилалося у заяві про визнання грошових вимог до ПАТ «Завод «Технопривод», а фактом недійсності вказаних договорів, що було підставою для прийняття Вищим господарським судом України постанови від 28.11.2017р., якою ухвала господарського суду Рівненської області від 12.01.2016р. набула законної сили в частині відмови у вимогах ТзОВ «Динеро-Капітал».

В судовому засіданні 31.01.2018 р. представник заявника (ТзОВ "Динеро-Капітал") підтримав подану заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Рівненської області від 12 січня 2016 року у справі №918/111/15.

Представник боржника (ПАТ "Завод "Технопривод") проти задоволення заяви не заперечував з підстав зазначених у відзиві на подану заяву.

Присутні представники учасників у справі - від ВАТ "РЗТА" та від розпорядника майна, підтримали доводи, які викладені у письмових відзивах та просили відмовити в задоволенні заяви.

Представник Рівненської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області надав усні пояснення, згідно яких вважає, що не можна вважати нововиявленими обставини, які викладені у заяві ТзОВ "Динеро-Капітал", тому відсутні підстави для задоволення останньої.

Заслухавши пояснення присутніх представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 12 січня 2016 року у справі №918/111/15 за заявою Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління ДВС у Рівненській області до Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" про банкрутство вирішено визнати вимоги ТзОВ "Динеро-Капітал" до боржника ПАТ "Завод "Технопривод", розпоряднику майна ПАТ "Завод "Технопривод" включити до реєстру вимог кредиторів ПАТ "Завод "Технопривод" вимоги ТзОВ "Динеро-Капітал" в розмірі 10 000,00 грн. (4 черга вимог), відхилити заявлені вимоги ТзОВ "Динеро-Капітал" до боржника ПАТ "Завод "Технопривод" в розмірі 4 735 643,58 грн. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 23 лютого 2016 року у справі № 918/111/15 апеляційну скаргу ТзОВ "Динеро-Капітал" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Рівненської області від 12 січня 2016 року по справі № 918/111/15 залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 25 травня 2016 року у справі № 918/111/15, постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 23 лютого 2016 року та ухвалу Господарського суду Рівненської області від 12 січня 2016 року у справі № 918/111/15 скасовано частково (в частині відхилення грошових вимог ТзОВ "Динеро-Капітал" до ПАТ "Завод "Технопривод" у розмірі 4 735 643 грн. 58 коп.). В цій частині прийняти нове судове рішення яким заяву ТзОВ "Динеро-Капітал" про визнання грошових вимог до Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" в розмірі 4 735 643 грн. 58 коп. задоволено. Визнано грошові вимоги ТзОВ "Динеро-Капітал" до Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" в розмірі 4 735 643 грн. 58 коп. основний борг (вимоги 4 черги) із включенням їх до Реєстру вимог кредиторів ПАТ "Завод "Технопривод".

Постановою Вищого господарського суду України від 28 листопада 2017 року заяву кредитора ОСОБА_8 про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 25.05.2016 р. за нововиявленими обставинами в частині задоволення заяви ТзОВ "Динеро-Капітал" та визнання грошових вимог ТзОВ "Динеро-Капітал" до ПАТ "Завод "Технопривод" в розмірі 4.735.643,58грн.- основного боргу із включенням їх до реєстру вимог кредиторів задоволено.

Постанову Вищого господарського суду України від 25.05.2016 року по справі №918/111/16 в частині задоволення заяви ТзОВ "Динеро-Капітал" та визнання грошових вимог ТзОВ "Динеро-Капітал" до ПАТ "Завод "Технопривод" в розмірі 4.735.643,58грн.-основного боргу із включенням їх до реєстру вимог кредиторів скасовано.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 року та ухвалу господарського суду Рівненської області від 12.01.2016 року по справі №918/111/16 в частині відхилення грошових вимог ТзОВ "Динеро-Капітал" до ПАТ "Завод "Технопривод" у розмірі 4 735 643,58 грн. залишено без змін.

Судом встановлено, що чинна станом на час розгляду заяви ухвала Господарського суду Рівненської області від 12 січня 2016 року у справі №918/111/15, в частині відхилення заявлених вимог в розмірі 4 735 643,58 грн. аргументована тим, що встановлюючи обставини щодо договору новації № ДК-ТП-Н-02/02 від 02.02.2015 року, підстави його укладення, умови договору та його правову природу, судом досліджено, що пунктом 4.2 Договору купівлі-продажу цінних паперів № Б-040711-2/1 від 04.07.2011 року передбачено, що у разі несплати Покупцем у строк до 14.08.2011 року суми, вказаної в п. 1.2. цього Договору (3 500 000, 00 грн.), Покупець, за першою вимогою Продавця, зобовязаний повернути цінні папери, вказані в п. 1.1. цього Договору Продавцю. Оскільки до 14.08.2011 року сума Договору, яка становила 3500000,00 грн., не була сплачена, Продавець мав право вимагати повернення цінних паперів.

Проте, 02 лютого 2015 року між ПАТ "Завод "Технопривод" та ТзОВ "Динеро-Капітал" було укладено Договір про заміну зобовязання (новацію) № ДК-ТП-Н-02/02 (надалі Договір новації).

Крім того, ПАТ "Завод "Технопривод" та ТзОВ "Динеро-Капітал" було укладено додаткову угоду № 1 від 11.02.2015р. до договору про заміну зобов'язання (новацію) №ДК-ТП-Н-02/02 від 02.02.2015р. Останньою було внесено зміни в п. 1.3.3. Договору новації та викладено його в наступній редакції: "Строк повернення суми позики із усіма нарахованими відсотками встановлюється 31.12.2018 року. Щомісячно, до 5 (пятого) числа кожного місяця починаючи з березня 2015 року, Боржник зобовязується сплачувати Кредитору платіж у розмірі не менше 10 000,00 (десять тисяч) гривень…".

Відтак, приймаючи ухвалу суду від 12 січня 2016 року у справі №918/111/15 суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги в сумі 4 735 643 грн. 58 коп. є поточними, оскільки виникли після порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ "Завод "Технопривод" на підставі договору про заміну зобов'язання (новацію) №ДК-ТП-Н-02/02 від 02.02.2015р., додаткової угоди № 1 від 11.02.2015р. до договору про заміну зобов'язання (новацію) та підлягають відхиленню судом, оскільки у відповідності до ч. 8 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Постановою Вищого господарського суду України від 28 листопада 2017 року у справі № 918/111/15 про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 25.05.2016 року за нововиявленими обставинами вирішено постанову Вищого господарського суду України від 25.05.2016 року по справі №918/111/16 в частині задоволення заяви ТзОВ "Динеро-Капітал" та визнання грошових вимог ТзОВ "Динеро-Капітал" до ПАТ "Завод "Технопривод" в розмірі 4.735.643,58 грн. - основного боргу із включенням їх до реєстру вимог кредиторів скасувати. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 року та ухвалу господарського суду Рівненської області від 12.01.2016 року по справі №918/111/16 в частині відхилення грошових вимог ТзОВ "Динеро-Капітал" до ПАТ "Завод "Технопривод" у розмірі 4 735 643,58 грн. залишити без змін.

Разом з тим, відповідно до договору купівлі-продажу цінних паперів №Б-040711-2/11 від 04 липня 2011 року, укладеного між ПАТ "Завод "Технопривод" та ТзОВ "Динеро-Капітал", останнє зобов'язалося передати, а ПАТ "Завод "Технопривод" прийняти та оплатити визначені договором цінні папери, а саме інвестиційні сертифікати ЗНВ ПІФ "Вікторія" у кількості 1 660 штук. Згідно пункту 1.2. договору, загальна вартість цінних паперів, що є предметом договору складає 3 500 000,00 грн. У п. 3.1. договору обумовлено, що продавець зобов'язався до 04 серпня 2011 року забезпечити поставку цінних паперів покупцю.

На підставі акту приймання-передачі цінних паперів від 04 липня 2011 року ТзОВ "Динеро - Капітал" передало у власність ПАТ "Завод "Технопривод" визначені договором цінні папери в кількості 1 660 шт., вартістю 3 500 000,00 грн.

У подальшому постановою Вищого господарського суду України від 28 листопада 2017 року встановлено, що постановою Вищого господарського суду України від 20.06.2017 року у справі № 918/1142/16 постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 08.02.2017 року у справі № 918/1142/16 скасовано повністю, рішення господарського суду Рівненської області від 06.12.2016 року у даній справі залишено без змін. Вказаним рішенням: визнано недійсним з моменту укладення договір № Б-040711-2/1 купівлі-продажу цінних паперів від 04.07.2011р., укладений між ПАТ "Завод "Технопривод" та ТзОВ "Динеро-Капітал"; визнано недійсним з моменту укладення договір №ДК-ТП-Н-02/02 про заміну зобов'язання (новацію) від 02.02.2015р. та додаткову угоду № 1 від 11.02.2015р., укладені між ПАТ "Завод "Технопривод" та ТзОВ "Динеро-Капітал".

Поряд з тим, 24 листопада 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал" звернулось до ПАТ "Завод "Технопривод" з вимогою про повернення у власність ТзОВ "Динеро-Капітал" цінних паперів, згідно якої, у зв'язку з визнанням недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів №Б-040711-2/1 від 04 липня 2011 року ТзОВ "Динеро-Капітал" просило у тижневий термін із дати отримання вимоги повернути у власність цінні папери, що буди предметом договору купівлі-продажу паперів №Б-040711-2/11 від 04 липня 2011 року, а саме 1 660 інвестиційних сертифікатів ЗНВ ПІФ "Вікторія".

На вказану вимогу 01 грудня 2017 року "Завод "Технопривод" направило ТзОВ "Динеро-Капітал" лист, відповідно до змісту якого зазначає, що станом на даний час ПАТ "Завод "Технопривод" не має у власності інвестиційних сертифікатів, емітованих ЗНВ ПІФ "Вікторія", що підтверджується випискою про стан рахунку в цінних паперах, разом з тим, ПАТ "Завод "Технопривод" визнає факт заборгованості перед ТзОВ "Динеро-Капітал", у зв'язку з неможливістю повернення цінних паперів в розмірі 3 500 000,00 грн.

Згідно статті 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" від 26 грудня 2011 року № 17, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Суд звертає увагу на те, що господарський суд вправі переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

Положеннями ст. 1 Закону про банкрутство визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника.

В силу ст. 23 Закону про банкрутство конкурсні кредитори одночасно з заявою про грошові вимоги до боржника зобов'язані подати до господарського суду документи, що їх підтверджують.

Відтак, грошові вимоги кредитора до боржника повинні бути підтверджені відповідними доказами.

Слід зазначити, що у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов'язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору.

Згідно з абз.7 ч.1 ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Відповідно до ч.ч. 1, 8 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобовязані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть предявити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Щодо посилання арбітражного керуючого на пропущення 30-ти денного терміну для звернення до суду із заявою пре перегляд ухвали за нововиявленими обставинами суд зазначає, що відповідно до ст.320 ГПК України ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Ухвала господарського суду Рівненської області від 12.01.2016р. по справі №918/111/15, у частині відмови в задоволенні грошових вимог ТзОВ «Динеро-Капітал» до ПАТ «Завод «Технопривод», набрала законної сили 28.11.2017р., на підставі постанови ВГСУ від 28.11.2017р. Оскільки заява ТзОВ «Динеро-Капітал» про перегляд ухвали від 12.01.2016р., що набула законної сили 28.11.2017р., скерована до суду 22.12.107р. (згідно штемпелю органу поштового зв'язку на конверті), передбачений приписами ГПК України 30-денний строк на подання заяви не пропущений.

Заявник вважає, що у даному випадку у зв'язку із визнанням недійсним з моменту укладення договору № Б-040711-2/1 купівлі-продажу цінних паперів від 04.07.2011, укладеного між ПАТ "Завод "Технопривод" та ТзОВ "Динеро-Капітал"; визнанням недійсним з моменту укладення договору №ДК-ТП-Н-02/02 про заміну зобов'язання (новацію) від 02.02.2015 р. та додаткову угоду № 1 від 11.02.2015р. , укладених між ПАТ "Завод "Технопривод" та ТзОВ "Динеро-Капітал", та враховуючи, що на дату прийняття ухвали від 12.01.2016р., факт недійсності договорів був невідомий ані суду, ані сторонам по справі, були відсутні правові підстави для розгляду судом питання щодо способу повернення ПАТ «Завод «Технопривод» одержаного за договором купівлі-продажу цінних паперів.

Тому наголошує, що у процесі перегляду ухвали від 12.01.2016 р. за нововиявленими обставинами є правові підстави для дослідження та встановлення судом необхідності сплати ПАТ «Завод «Технопривод» вартості отриманих за договором цінних паперів в розмірі 3500000 грн. 00 коп. як визначення способу проведення реституції. І як наслідок, прийняття рішення, яким визнати грошові вимоги ТзОВ "Динеро-Капітал" до ПАТ "Завод "Технопривод" в розмірі 3500000 грн. 00 коп. та включити визначені грошові вимоги до реєстру вимог кредиторів ПАТ "Завод "Технопривод" (четверта черга).

Проте, суд не погоджується з такими доводами заявника з огляду на таке.

Згідно статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 216 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (стаття 236 Цивільного кодексу України).

У п.2.13.Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" роз'яснено, що вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як самостійно, так і, з урахуванням припису частини першої статті 58 ГПК, бути об'єднана з вимогою повернути одержане за цим правочином у натурі або про відшкодування його вартості (якщо повернення у натурі неможливе). В разі заявлення вимоги про повернення одержаного за правочином відповідач має право подати зустрічний позов (стаття 60 ГПК) про витребування належного йому майна або відшкодування вартості останнього. Якщо такий позов не подано, господарський суд з огляду на припис частини п'ятої статті 216 ЦК України та з урахуванням конкретних обставин справи може з власної ініціативи застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину також і щодо позивача.

У разі задоволення позову господарський суд у резолютивній частині рішення зазначає про визнання правочину недійсним (у тому числі й на майбутнє) і одночасно може зазначити про застосування передбачених законом наслідків, вказавши, зокрема, розмір сум, що підлягають стягненню, та/або найменування майна, що піддягає передачі, і місце його знаходження (пункт 4 частини першої статті 84 ГПК), а за необхідності й строк виконання певних дій (абзац другий частини другої цієї статті ГПК).

У вирішенні питання про застосування передбачених законом наслідків недійсності правочину, який є оспорюваним (а не нікчемним), господарському суду слід виходити зі змісту позовних вимог. Якщо спір з приводу таких наслідків між сторонами відсутній, у господарського суду немає правових підстав зобов'язувати їх вчиняти дії, прямо передбачені законом, зокрема частиною першою статті 216 ЦК України, частиною другою статті 208 ГК України.

Аналогічна позиція викладена у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними".

Визнання правочинів недійсними пов'язано з усуненням тих майнових наслідків, які виникли в результаті виконання правочину. Загальним правилом є повернення сторін у початкове становище, тобто в той майновий стан, що мав місце до вчинення недійсного правочину. Основні майнові наслідки недійсності правочинів пов'язані з визначенням правової долі того, що отримано сторонами правчину. Це регламентується загальними правилами, які регулюють правову частку, отриману сторонами правочину.

Отже, із наведеного слідує, що встановлення наявності чи відсутності підстав повернення другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання відповідного правочину, а в разі неможливості такого повернення, - відшкодувати вартість того, що одержано, відбувається у судовому порядку шляхом розгляду відповідних позовних вимог, заявлених зацікавленою стороною. При цьому, за результатами розгляду таких вимог судом приймається відповідне рішення, у якому встановлюється, які саме наслідки та у якому вигляді мають бути застосовані - повернення іншій стороні у натурі все, що вона отримала від виконання цього правочину, чи відшкодування вартості того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі).

Суд звертає увагу, що після набрання законної сили рішенням 06.12.2016 р. (яким визнано недійсним договір № Б-040711-2/1 купівлі-продажу цінних паперів від 04.07.2011р., та визнано недійсним договір №ДК-ТП-Н-02/02 про заміну зобов'язання (новацію) від 02.02.2015р.), позовні вимоги про застосування наслідків недійсності цих правочинів сторонами правочинів або однією з них не заявлялись та не були предметом розгляду у суді.

Відтак, у судовому порядку не визначено, які саме наслідки недійсності правочину повинні бути застосовані в даному випадку - повернення у власність ТзОВ "Динеро-Капітал" цінних паперів, що буди предметом договору купівлі-продажу паперів №Б-040711-2/11 від 04 липня 2011 року, чи відшкодування їх вартості у сумі 3500000 грн. 00 коп.

Як вказувалося вище, 24.11.2017 р. ТзОВ "Динеро-Капітал" звернулось до ПАТ "Завод "Технопривод" з вимогою про повернення у власність ТзОВ "Динеро-Капітал" цінних паперів, а 01 грудня 2017 року ПАТ "Завод "Технопривод" направило ТзОВ "Динеро-Капітал" лист, у якому повідомив, що ПАТ "Завод "Технопривод" не має у власності інвестиційних сертифікатів, разом з тим визнає факт заборгованості перед ТзОВ "Динеро-Капітал" в розмірі 3500 000,00 грн., у зв'язку з неможливістю повернення цінних паперів.

Проте наведений обмін відповідними письмовими документами з приводу питання повернення цінних паперів у власність ТзОВ "Динеро-Капітал" чи сплату їх вартості, не може вважатися застосуванням наслідків недійсності правочину, оскільки вимога про застосування наслідків недійсного правочину не була заявлена та не розглянута у встановленому законом порядку.

При цьому, суд позбавлений права за відсутності відповідного судового рішення про розгляд позовних вимог щодо застосування наслідків недійсності правочинів, в межах перегляду ухвали за нововиявленими обставинами, самостійно встановити які саме наслідки та у якому вигляді мають бути застосовані - повернення іншій стороні у натурі все, що вона отримала від виконання правочину, чи відшкодування вартості того, що одержано.

Відтак, оскільки застосування наслідків недійсності правочинів не може бути предметом розгляду в межах перегляду ухвали за нововиявленими обставинами, і при винесенні ухвали за результатами перегляду за нововиявленими обставинами не може бути ухвалено відповідне рішення (щодо застосування наслідків недійсності правочинів), у даному випадку не вбачається можливим встановити наявність чи відсутність підстав для включення до реєстру вимог кредиторів ПАТ "Завод "Технопривод" вимоги ТзОВ "Динеро-Капітал" в розмірі 3 500 000 грн. 00 коп.

Отже, зважаючи на усе викладене вище у сукупності, суд прийшов до висновку про необґрунтованість поданої заяви про перегляд ухвали Господарського суду Рівненської області від 12 січня 2016 року по справі №918/111/15 за нововиявленими обставинами в частині, що стосується включення до реєстру вимог кредиторів грошових вимог ТзОВ "Динеро-Капітал" до ПАТ "Завод "Технопривод" у сумі 3 500 000,00 грн.

Керуючись ст. 1, 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 320-325 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Товариству з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Рівненської області від 12 січня 2016 року у справі №918/111/15 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод".

2. Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 12 січня 2016 року у справі №918/111/16 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена згідно зі ст.256 ГПК України протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційна скарга подається у порядку ст.ст.257-259 ГПК України безпосередньо до Рівненського апеляційного господарського суду.

Суддя Бережнюк В.В.