ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" січня 2018 р. м. Київ Справа № 911/962/17

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорська транспортна компанія»

на бездіяльність державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорська транспортна компанія»

до Дочірнього підприємства «ШРБУ № 100» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

про стягнення 716886,38 грн.

Суддя Карпечкін Т.П.

За участю представників:

Скаржника (стягувача) ОСОБА_1 (довіреність б/н від 14.03.2017 року);

Боржника не зявився;

Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області не зявився.

Обставини справи:

Господарським судом Київської області було винесено рішення у справі № 911/962/17 від 24.05.2017 року, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорська транспортна компанія» задоволено частково.

15.06.2017 року на виконання рішення Господарського суду Київської області № 911/962/17 від 24.05.2017 року було видано відповідний наказ № 911/962/17.

09.01.2018 року до Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорська транспортна компанія» надійшла скарга б/н від 29.12.2017 року на бездіяльність державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Згідно зі ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч. 1 ст. 340 Господарського процесуального кодексу України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Частиною 2 ст. 340 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Ухвалою від 10.01.2018 року розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорська транспортна компанія» б/н від 29.12.2017 року на бездіяльність державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області у справі № 911/962/17 призначено на 29.01.2018 року та викликано для участі в судовому засіданні уповноважених представників стягувача, боржника, державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. Також, на виконання ч. 2 ст. 340 Господарського процесуального кодексу України державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області телефонограмою повідомлено про подання скарги на наступний день після її надходження до суду.

В судове засіданні 29.01.2018 року представники боржника та виконавчої служби не зявились, державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області заперечень проти скарги не надано.

Розглянувши в судовому засіданні 29.01.2018 року скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорська транспортна компанія» б/н від 29.12.2017 року на бездіяльність державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, заслухавши пояснення скаржника та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

Господарським судом Київської області 24.05.2017 року прийнято рішення у справі № 911/962/17, яким стягнуто з Дочірнього підприємства «ШРБУ № 100» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (боржник) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорська транспортна компанія» (стягувач) 62 452,45 грн. 3 % річних, 641 256,12 грн. інфляційних, 10 555,62 грн. судового збору. На виконання зазначеного рішення суду 15.06.2017 року видано наказ.

На підставі наказу Господарського суду Київської області від 15.06.2017 року у справі № 911/962/17 Вишгородським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області 11.08.2017 року відкрито виконавче провадження № 54482560.

Скаржник (стягував) зазначає, що станом на день подання скарги рішення Господарського суду Київської області від 24.05.2017 року у справі № 911/962/17 не виконано.

Також, скаржник зазначає, що у заяві від 26.07.2017 року про відкриття виконавчого провадження ним, як стягувачем, було зазначено про необхідність накладення арешту на майно та кошти боржника.

Однак, в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» та прохання стягувача, державним виконавцем не вчинено жодних дій щодо примусового виконання рішення Господарського суду Київської області від 24.05.2017 року у справі № 911/962/17.

Також, скаржник зазначає, що оскільки державний виконавець не надав інформації про хід примусового виконання, представник стягувача 27.12.2017 року на особистому прийомі у державного виконавця дізнався, що арешт на рахунки боржника не накладено. Даний факт також підтверджується відомостями про виконавче провадження.

Скаржник зазначає, що державним виконавцем не дотримано вимог ст. 18, 48, 52 Закону України «Про виконавче провадження», розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, що призвело до бездіяльності останнього щодо повного, ефективного і в розумні строки виконання вказаного вище рішення суду. Зокрема, державним виконавцем не вчинено першочергові дії щодо накладення арешту на рахунки боржника та його філії.

Також, скаржник зазначає, що бездіяльність державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 свідчить про порушення вимог ст.ст. 2, 18, 48, 52 Закону України «Про виконавче провадження» та наявні недоліки в діяльності органу державної виконавчої служби, що є підставою для винесення окремої ухвали згідно зі ст. 246 ГПК України.

Крім того, оскільки контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою здійснення державним виконавцем заходів щодо виконання судового рішення покладається на начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби, скаржник стверджує, що начальником Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київській області ОСОБА_3, на якого законом покладений обов'язок здійснювати контроль за своєчасністю, ефективністю, повнотою виконання рішень судів державними виконавцями, також допущено бездіяльність шляхом неналежного контролю під час проведення виконавчих дій державним виконавцем у виконавчому провадженні за № 54482560.

У звязку з чим, скаржник просить: визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 при виконанні наказу Господарського суду Київської області від 15.06.2017 року № 911/962/17; визнати неправомірною бездіяльність начальника Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 під час контролю за виконанням наказу Господарського суду Київської області від 15.06.2017 року № 911/962/17; зобов'язати державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні за № 54482560 накласти арешт на кошти та інші цінності боржника та його філій, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, на рахунки в цінних паперах. Також, скаржник просить повідомити начальника Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області та Головного територіального управління юстиції у Київській області про недоліки в роботі відповідальних посадових осіб під час проведення заходів щодо примусового виконання рішення Господарського суду Київської області від 24.05.2017 року № 911/962/17.

Представник Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання 29.01.2018 року не зявився, викладені в скарзі обставини не заперечив та не спростував.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ч. 1 ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Пунктами 1, 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Частиною 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Положеннями ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Як визначено ч. 8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до ст. 343 Господарського процесуального кодексу України (в редакції з 15.12.2017 року) за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи, що виконавчою службою не надано пояснень та доказів в спростування викладених у скарзі обставин, за наслідками розгляду скарги з наявних у суду доказів та пояснень встановлено, що за період з моменту відкриття виконавчого провадження 11.08.2017 року державним виконавцем не вчинено всіх належних, повних та необхідних заходів примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 15.06.2017 року № 911/962/17, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорська транспортна компанія» б/н від 29.12.2017 року підлягає задоволенню в частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 та зобов'язання державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні за № 54482560 накласти арешт на кошти та інші цінності боржника та його філій, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, на рахунки в цінних паперах.

В той же час, суд не вбачає підстав для задоволення скарги в частині вимоги про визнання неправомірною бездіяльності начальника Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 під час контролю за виконанням наказу Господарського суду Київської області від 15.06.2017 року № 911/962/17.

Зокрема, відповідна вимога обґрунтована лише покладенням на начальника виконавчої служби функцій контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою здійснення державним виконавцем заходів примусового виконання, однак скаржником не надано пояснень та доказів щодо ініціювання в установленому порядку відповідних контрольних заходів (подання скарги на імя начальника), що виключає наявність в діях відповідної посадової особи ознак порушень. Таким чином, скарга у відповідній частині не обґрунтована і безпідставна.

Щодо вимоги скаржника про повідомлення начальників Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області та Головного територіального управління юстиції у Київській області про недоліки в роботі відповідальних посадових осіб під час проведення заходів щодо примусового виконання рішення Господарського суду Київської області від 24.05.2017 року № 911/962/17, суд зазначає, що згідно зі ст. 246 Господарського процесуального кодексу України вирішення питання про винесення окремої ухвали належить до виключної компетенції суду в разі виявлення порушень законності, які не є предметом судового розгляду. Крім того, з огляду на ч. 3 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України щодо порушень в діяльності посадових осіб органів виконавчої служби, окрема ухвала постановляється в разі наявності ознак кримінального правопорушення.

Таким чином, оскільки неправомірність бездіяльності державного виконавця є безпосереднім предметом судового розгляду і відповідні обставини встановлені по суті розгляду скарги, при цьому, не містять ознак кримінального правопорушення, відсутні підстави для застосування ст. 246 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 345 Господарського процесуального кодексу України (в редакції з 15.12.2017 року) передбачено, що про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 246, 343, 345, 345 Господарського процесуального кодексу України (в редакції з 15.12.2017 року), суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорська транспортна компанія» б/н від 29.12.2017 року на бездіяльність державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області задовольнити частково.

2. Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 при виконанні наказу Господарського суду Київської області від 15.06.2017 року № 911/962/17.

3. Зобов'язати державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні за № 54482560 накласти арешт на кошти та інші цінності боржника та його філій, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, на рахунки в цінних паперах.

4. Решту вимог скарги залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у строки та в порядку, передбаченому ст. ст. 256-257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.П. Карпечкін