КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2018 р. Справа№ 927/849/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу (вх. №09-08.4/9172/17 від 06.11.2017) Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.10.2017

у справі № 927/849/17 (суддя Лавриненко Л.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «РАСТ»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Карнабеда Тетяна Олександрівна

про визнання недійсним свідоцтва про право власності на майно

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача- Войнаровський В.О., довіреність б/н від 26.09.2017

від відповідача- Вереша Р.В., довіреність №7 від 09.01.2018

від третьої особи- не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Київфундаментбуд» (позивач у справі) звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РАСТ» (відповідач у справі) про визнання недійсним свідоцтва про право власності на майно, серія та номер 594 від 22.06.2016, виданого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Карнабедою Тетяною Олександрівною, яким посвідчено право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «РАСТ» на об'єкт нерухомості, загальною площею 1660.3 кв.м., розташований за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Мазепи Івана, будинок, 63.

В обґрунтування позовних вимог, ПрАТ «Київфундаментбуд» посилається на визнання недійсними в судовому порядку підстав до набуття ТОВ «РАСТ» права власності на об'єкт нерухомості, загальною площею 1660.3 кв.м., розташований за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Мазепи Івана, будинок, 63. Так, позивач стверджує, що оскільки прилюдні торги, проведені 10.12.2015 та які оформлені протоколом №133499 з реалізації нерухомого майна, віднесеного до категорії промислової нерухомості, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Щорса, 63, визнані недійсними в судовому порядку, то відповідно Свідоцтво про право власності на майно, яке видане приватним нотаріусом на підставі результатів таких торгів, підлягає також визнанню недійсним.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.09.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Карнабеду Тетяну Олександрівну.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 12.10.2017 (повний текст рішення підписаний 17.10.2017) в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Приймаючи рішення у справі, місцевий господарський суд дійшов висновку, що Свідоцтво про право власності не є правочином в розумінні ЦК України, а є лише документом, що посвідчує наявність відповідного права на нерухоме майно та видається на підставі акту про проведені електронні торги. Оскільки саме акт державного виконавця про проведені електронні торги, як правочин, в судовому порядку не був визнаний недійсним, то підстав для визнання недійсним Свідоцтва про право власності, виданого на підставі такого акту, у суду немає. Крім того, суд першої інстанції вказав, що обраний позивачем спосіб захисту не забезпечує реального захисту порушеного права позивача та не призведе до повернення позивачу статусу власника спірного майна, що стало ще однією із підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач, Приватне акціонерне товариство «Київфундаментбуд», надіслало апеляційну скаргу (вх. №09-08.4/9172/17 від 06.11.2017), в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.10.2017 у справі №927/849/17 та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, ПрАТ «Київфундаментбуд» посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, оскільки вважає, що суд не врахував положення ст. 35 ГПК України, зокрема не врахував преюдиціально встановлені факти, зокрема щодо визнання в судовому порядку прилюдних торгів недійсними та в порушення приписів ст. ст. 15, 236, 216, 317, 321 ЦК України дійшов невірних висновків про відсутність підстав для визнання Свідоцтва про право власності недійсним, підстава видачі якого відпала.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2017 апеляційну скаргу ПрАТ «Київфундаментбуд» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.10.2017 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Баранець О.М., судді: Сітайло Л.Г., Калатай Н.Ф.

У зв'язку з призначенням головуючого судді Баранця О.М. на посаду судді Верховного Суду (Указ Президента України №357/2017 від 10.11.2017) на підставі Розпорядження керівника апарату від 16.11.2017 №09-52/766/17 був призначений повторний автоматизований розподіл справи №927/849/17.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, для розгляду справи №927/849/17 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Жук Г.А., судді: Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 апеляційну скаргу (вх. №09-08.4/9172/17 від 06.11.2017) ПрАТ «Київфундаментбуд» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.10.2017 у справі № 927/849/17 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Жук Г.А., судді: Мальченко А.О., Чорногуз М.Г. та призначено справу до розгляду на 13.12.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.12.2017 розгляд справи було відкладено до 24.01.2018. Даною ухвалою на підставі клопотання позивача відповідно до ст. 38 ГПК України було зобов'язано Реєстраційну службу Головного управління юстиції у Чернігівській області (14000, Чернігівська обл., м. Чернігів, пр.-т, Миру, 43) надати належним чином засвідчені копії документів реєстраційної справи про державну реєстрацію права власності на промислову будівлю загальною площею 386,6 кв. м., що знаходиться в місті Чернігів, вул. Івана Мазепи, буд. 63-2; надати належним чином засвідчені копії документів щодо нерухомого майна за адресою: м. Чернігів, вул. І. Мазепи, 63, яке віднесене до категорії промислової нерухомості та було вилучене з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. А також судом витребовувались у Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Карнабеди Тетяни Олександрівни копії документів, на підставі яких було видано Свідоцтво про посвідчення права власності на об'єкти нерухомості загальною площею 1660,3 кв. м., що знаходяться за адресою Чернігівська обл., м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, будинок 63.

09.01.2018 від Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області надійшов лист, в якому вказано про неможливість надати витребувані документи.

На виконання вимог ухвали суду від 13.12.2017 від Приватного нотаріусу Чернігівського міського нотаріального округу Карнабеди Тетяни Олександрівни 12.01.2018 надійшов лист, в якому зазначено, що нею було видано свідоцтво за реєстровим №594 на підставі акту про проведені електронні торги від 13.06.2016, копія якого додається.

У судове засідання 24.01.2018 представник третьої особи не з'явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. 27.12.2017 та 12.01.2018 надав до суду заяви про розгляд справи без його участі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.01.2018 у відповідності до ст. ст. 216, 281 ГПК України оголошено перерву до 31.01.2018.

23.01.2018 позивачем подано до суду клопотання (вх. №09.1-13/1304/18) про витребування додаткових доказів, в якому позивач просить суд витребувати в управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради належним чином засвідчені копії документів реєстраційної справи про державну реєстрацію права власності на промислову будівлю загальною площею 386,6 кв. м., що знаходиться в місті Чернігів, вул. Івана Мазепи, буд. 63-2 та належним чином засвідчені копії документів щодо нерухомого майна за адресою: м. Чернігів, вул. І. Мазепи, 63, яке віднесене до категорії промислової нерухомості та було вилучене з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Подане клопотання підтримане представником позивача у судовому засіданні 31.01.2018.

Представник відповідача заперечив проти заявленого клопотання, з підстав його необґрунтованості та не пов'язаністю витребуваних документів з предметом спору у даній справі.

Дослідивши заявлене клопотання, колегія суддів не знайшла підстав для його задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень ГПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIIІ) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відтак, враховуючи, що клопотання про витребування доказів подане позивачем 23.01.2018 таке клопотання підлягає поданню та розгляду за правилами, що діють після набрання чинності новою редакцією ГПК України.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Позивач в обґрунтування клопотання про витребування доказів посилається на неможливість отримання таких документів самостійно.

Колегія суддів звертає увагу, що приписи чинного ГПК України, зокрема, ст. 267 ГПК України надають суду апеляційної інстанції права на вирішення питання про витребування доказів виключно на стадії підготовки справи до розгляду, а не під час здійснення вже розгляду справи по суті.

Окрім того, відповідно до ст. 81 ГПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати, обставини неможливості подання таких доказів до суду першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що у поданому клопотанні позивач не зазначає про те, які саме обставини можуть підтвердити чи які аргументи можуть спростувати витребувані докази, яких фактів стосуються витребувані документи, не вказує на обставини того, яким чином витребувані докази можуть вплинути на результати розгляду позовних вимог про визнання Свідоцтва про право власності недійсним. Відтак, з огляду на те, що предметом спору є вимоги про визнання недійсним Свідоцтва про право власності на майно, серія та номер 594 від 22.06.2016, виданого на об'єкт нерухомості, загальною площею 1660.3 кв.м., розташований за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Мазепи Івана, будинок, 63, а в клопотанні позивач просить витребувати засвідчені копії документів реєстраційної справи про державну реєстрацію права власності на промислову будівлю загальною площею 386,6 кв. м., що знаходиться в місті Чернігів, вул. Івана Мазепи, буд. 63-2, без належного обґрунтування такого клопотання, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого клопотання про витребування доказів.

У судовому засіданні 31.01.2018 представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.10.2017 у справі №927/849/17 та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача у справі у судовому засіданні 31.01.2018 заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважає висновки Господарського суду Чернігівської області законними та обґрунтованими, а тому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.10.2017 залишити без змін.

Представник третьої особи у судове засідання 31.01.2018 не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи третя особа повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи належне повідомлення учасників процесу про дату і час розгляду справи, з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення суду, враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на відсутність клопотань про відкладення розгляду справи з поданням відповідних доказів, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників третьої особи.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх представників учасників судового процесу, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, станом на 10.12.2015 Публічне акціонерне товариство «Київфундаментбуд» (позивач по справі) було власником нерухомого майна, віднесеного до категорії промислової нерухомості, яке знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Щорса, 63, будівля тех. майстерні з адміністративними приміщеннями.

10.12.2015 відбулись прилюдні електронні торги (СЕТАМ), на яких за лотом №110096 було виставлено зазначене нерухоме майно, віднесене до категорії промислової нерухомості, яке знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Щорса, 63, будівля тех.майстерні з адміністративними приміщеннями.

За результатами електронних торгів, проведених Державним підприємством «СЕТАМ», Товариство з обмеженою відповідальністю «РАСТ» (відповідач по справі), як учасника №15, визнано переможцем торгів на підставі висунутої найвищої цінової пропозиції, про що складено протокол №7.

13.06.2016 року головним державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві було складено Акт про проведені електронні торги, який затверджено начальником Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві 13.06.2016 (а.с. 79).

У вказаному акті від 13 червня 2016 року про проведені електронні торги зазначено, що відповідно до протоколу проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 27.05.2016 № 133499, торги з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить Приватному акціонерному товариству «Київфундаментбуд» (ЄДРПОУ 3305697, адреса м. Київ, вул.Куренівська,16А), а саме об'єкт нерухомості, що знаходяться за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Щорса, будинок, 63 загальною площею 1660.3 кв.м., та складаються з будівлі технічної майстерні з адміністративними приміщеннями (А-2, А1-1), прохідної (Б-1,Б1-1), складів для ПММ (В-1), відбулися. Переможець торгів - Товариство з обмеженою відповідальністю «РАСТ», , адреса: м. Чернігів, вул. Мстиславська,9, оф.11, придбав арештоване нерухоме майно за ціною 998 417,00 грн, з яких 23327, 50 грн сума сплаченого гарантійного внеску; 26 593,35 грн та 948 496,15 грн внесені повністю 11.12.2015 на депозитний рахунок Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Акт видано на підставі протоколу проведення електронних торгів від 27.05.2016.

У протоколі проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 27.05.2016 № 133499, виданого організатором торгів Державним підприємством «СЕТАМ» зазначено, що протокол № 133499 сформовано на підставі постанови Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2016 у справі 910/32168/15.

22.06.2016 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Карнабедою Тетяною Олександрівною було видано Товариству з обмеженою відповідальністю «РАСТ» Свідоцтво серія та номер 594, яким посвідчено право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «РАСТ» на об'єкт нерухомості, загальною площею 1660.3 кв.м., розташований за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Мазепи Івана (Щорса), будинок, 63 (а.с.81).

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 30189158 від 24.06.2016, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Карнабеда Тетяна Олександрівна, було внесено запис про право власності 15111969 в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 08.08.2016 №65342165, копія якої додана до матеріалів справи (а.с.42).

У Свідоцтві серія та номер 594, яким посвідчено право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «РАСТ» на об'єкт нерухомості, загальною площею 1660.3 кв.м., розташований за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Мазепи Івана (Щорса), будинок, 63, приватним нотаріусом зазначено, що воно видано на підставі ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі акту про проведені електронні торги, затвердженого Оболонським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві 13.06.2016.

Як свідчать матеріали справи, дійсність прилюдних торгів, на підставі яких ТОВ «РАСТ» набуло права власності на об'єкт нерухомості, загальною площею 1660.3 кв.м., розташований за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Мазепи Івана (Щорса), будинок, 63, була предметом судового розгляду у справі №927/788/16.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області у справі №927/788/16 від 22.09.2016, яке залишено в силі постановою Вищого господарського суду України від 22.02.2017, за позовом: Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» до Державного підприємства «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, Товариства з обмеженою відповідальністю «РАСТ», про визнання недійсними результатів електронних торгів, було задоволено позов ПрАТ «Київфундаментбуд» у повному обсязі та визнано недійсними результати проведених ДП «СЕТАМ» 10.12.2015 прилюдних електронних торгів, що оформлені протоколом № 133499, на яких було продано по лоту № 110096 належне ПрАТ «Київфундаментбуд» нерухоме майно, віднесене до категорії промислової нерухомості, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Щорса, 63 (будівля тех. майстерні з адміністративними приміщеннями), за ціною 998 417 грн 00 коп.

Оскільки, судом визнано недійсними результати проведених 10.12.2015 прилюдних електронних торгів (ДП «СЕТАМ»), що оформлені протоколом № 133499, позивач, посилаючись на ст. ст.216, 236, 317, 321, 387 ЦК України, просить суд визнати недійсним Свідоцтво про право власності на майно, серія та номер 594 від 22.06.2016, виданого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Карнабедою Тетяною Олександрівною, яким посвідчено право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «РАСТ» на об'єкт нерухомості, загальною площею 1660.3 кв.м., розташований за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Мазепи Івана, будинок, 63.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає в продажі майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - переможця прилюдних торгів та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.

Такий висновок узгоджується й з нормами ст. ст. 650, 655, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (постанова Верховного Суду України від 23.09.2017 у справі № 3-112гс14).

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Відповідно до п. 6 Розділу VIII Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 № 656/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.04.2014 за № 427/25204 (далі - Тимчасовий порядок), після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу про проведення електронних торгів та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець протягом п'яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги або акт про реалізацію предмета іпотеки і затверджує його у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно з ст. 11 ЦК України підставами виникнення прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Правочином є вольова дія осіб, яка породжує ті правові наслідки, наступу яких бажають сторони і які відповідають вимогам закону. У даному випадку, колегія суддів зазначає, що правочином є саме відчуження майна з прилюдних торгів, а не акт державного виконавця про проведені прилюдні торги. Акт державного виконавця за своєю суттю є лише оформленням, зовнішньою формою закріплення вже здійсненого правочину - проведених електронних торгів, за результатами яких до особи перейшло право власності на певний об'єкт продажу.

Розділом 6 Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 № 656/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.04.2014 за № 427/25204 (далі - Тимчасовий порядок), яке діяло до 21.12.2015 та пунктом 8 Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.12.2015 № 914-19 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2015 за №928-VIII, чинним на час виникнення спірних правовідносин визначено, що на підставі затвердженого акту про проведені прилюдні торги нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Відповідно до п.5 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», до повноважень нотаріусів відноситься видача свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів).

Як вірно вказав місцевий господарський суд, свідоцтво серія та номер 594, яким посвідчено право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «РАСТ» на об'єкт нерухомості, загальною площею 1660.3 кв.м., розташований за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Мазепи Івана (Щорса), будинок, 63, було видано відповідно до п. 5 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, пункту 8 Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, на підставі акту про проведені електронні торги, виданого згідно з протоколом проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 27.05.2016 № 133499, який складено організатором торгів Державним підприємством «СЕТАМ», та затвердженим начальником Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві 13.06.2016.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що підставою як оформлення акту державного виконавця про проведені електронні торги, так і видачі спірного Свідоцтва про право власності є саме правочин щодо відчуження майна на прилюдних торгах. Тобто всі подальші дії в тому числі і видача нотаріусом Свідоцтва про право власності є діями з оформлення результатів проведених прилюдних (електронних торгів).

Враховуючи те, що прилюдні торги, які відбулись 10.12.2015, переможцем яких стало ТОВ «РАСТ», визнані в судовому порядку недійсними, то відповідно до ст. 216 ЦК України такі прилюдні торги, як правочин, не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, Господарський суд Чернігівської області вказав на те, що Свідоцтво про право власності є лише документом, що посвідчує право особи, а тому такий документ не є правочином і не підлягає визнанню недійсним, а також суд зазначив, що вибраний позивачем спосіб захисту є неефективним та не спрямований на відновлення порушених прав позивача.

Відповідно до вимог ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися. Видача свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) - одна з тих нотаріальних дій, що встановлюють факти, які мають юридичне значення.

Для нотаріуса, який вчиняє цю нотаріальну дію, основним є констатація факту безспірного набуття права власності на майно саме цим набувачем. З цього випливає односторонній характер цієї нотаріальної дії - підтвердження права власності набувача на майно внаслідок проведення прилюдних торгів (аукціону).

Тобто, як вірно вказав місцевий господарський суд, свідоцтво про право власності на нерухоме майно лише посвідчує наявність відповідного права, і не породжує, не змінює і не припиняє певні права та обов'язки, тобто не є правочином.

Однак, Свідоцтво видається на підтвердження існування права, яке виникло внаслідок певного правочину, і такий посвідчуваний документ є чинним, якщо є дійсною правова підстава його видачі. Чинність документа, в даному випадку Свідоцтва, є показником, який характеризує його юридичну силу. Тобто, якщо правова підстава (правочин), у зв'язку з якою був виданий документ, визнана недійсною, то такий правочин не породжує в його сторін прав, а відтак Свідоцтво, як посвідчувальний документ, втрачає свою юридичну силу, і не може підтверджувати право, яке вже відсутнє.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки прилюдні торги від 10.12.2015 визнані в судовому порядку недійсними, то Свідоцтво про право власності на майно, серія та номер 594 від 22.06.2016, яким посвідчено право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «РАСТ» на об'єкт нерухомості, загальною площею 1660.3 кв.м., розташований за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Мазепи Івана, будинок, 63, підлягає визнанню нечинним.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням вказаних норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

З огляду на положення зазначених вище правових норм та принципу диспозитивності у господарському судочинстві, позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України.

У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу, а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема, ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що суд не може відмовити у позові лише тому, що вимога позивача щодо захисту його права є неефективною.

Оскільки ПрАТ «Київфундаментбуд», як власник майна, переданого на прилюдні торги, котрі в подальшому визнані недійсними, не може реалізувати свої права власника та вчинити необхідні дії для реєстрації свого права власності на майно, у зв'язку з існуванням документа, що посвідчує таке право за іншою особою - ТОВ «РАСТ», то суд апеляційної інстанції вважає, що права та інтереси позивача підлягають захисту у інший спосіб, ніж визначено позивачем, а саме шляхом визнання Свідоцтва про право власності за реєстраційним № 594 від 22.06.2016, яким посвідчено право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «РАСТ» на майно: об'єкт нерухомості, загальною площею 1660,3 м.кв, що розташоване за адресою: м.Чернігів, вул.. І.Мазепи,63 нечинним.

Обмежене тлумачення місцевим господарським судом ст. 16 ЦК України суперечить зазначеним положенням та призвело до неправомірної відмови Приватному акціонерному товариству «Київфундаментбуд» в реалізації його права на судовий захист.

Відповідно до п. 2 ч 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення відповідно до ст. 277 ГПК України є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія судді Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про скасування рішення Господарського суду Чернігівської області та прийняття нового рішення про задоволення позову та визнання нечинним Свідоцтва про право власності за реєстраційним № 594 від 22.06.2016, яким посвідчено право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «РАСТ» на майно: об'єкт нерухомості, загальною площею 1660,3 м.кв, що розташоване за адресою: м.Чернігів, вул. І.Мазепи,63.

Судовий збір за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги відповідно до ст.129 ГПК України покладається на відповідача - ТОВ «РАСТ».

Керуючись ст. ст.129, 253-255, 269, 272, п. 2 ч.1 ст. 275, п. 3, 4 ч. 1 ст. 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.10.2017 у справі №927/849/17 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.10.2017 у справі №927/849/17 скасувати, ухвалити нове рішення.

3. Позов задовольнити.

4. Свідоцтво про право власності за реєстраційним № 594 від 22.06.2016, виданого приватним нотаріусом Чернігівського нотаріального округу Карнабедою Т.О, яким посвідчено право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «РАСТ» ( 14000, місто Чернігів, вулиця Чернишевського, 33, ідентифікаційний код 32729175) на майно: об'єкт нерухомості, загальною площею 1660,3 м.кв, що розташоване за адресою: м.Чернігів, вул.. І.Мазепи,63 та складається з будівлі технічної майстерні з адміністративним приміщенням, (А-2, А1-1); прохідної (Б-1,Б1-1); складів для ПММ (В-1) визнати нечинним.

5.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РАСТ» (14000, місто Чернігів, вулиця Чернишевського, 33, ідентифікаційний код 32729175) на користь Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» (04073, місто Київ, вул.. Куренівська, 16-А, ідентифікаційний код 33056977) 1600 (одну тисячу шістсот) грн 00 коп в повернення судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, 1760 (одну тисячу сімсот шістдесят) грн. 00 коп в повернення судового збору за розгляд справи в апеляційній інстанції.

6. Доручити Господарському суду Чернігівської області видати накази на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду.

7. Справу №927/849/17 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

М.Г. Чорногуз

Повний текст постанови складено 06.02.2018