Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "08" лютого 2018 р. Справа № 906/954/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянув у судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеденою відповідальністю "Видавництво "Навчальна книга - Богдан"

до Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Дороніна Анатолія Олексійовича

про стягнення 13522,54 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 11719,47грн. інфляційних та 1803,07грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що, у зв'язку з неналежним виконання умов договору поставки №64 від 29.05.08 у відповідача виникла заборгованість по оплаті поставленого позивачем товару, яка була присуджена до стягнення рішенням суду від 20.01.11 по справі №20/1437. Оскільки рішення суду наразі не виконане, позивач скористався правом стягнення річних та інфляційних за неналежне виконання грошового зобов'язання.

Сторони своїх представників в судове засідання не направили, про причину неявки суд не повідомили. Позивач про день розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції. 11.12.17 представником позивача подано заяву, в якій адвокат позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу без участі позивача (а.с.36).

Ухвала, яка направлялась на адресу відповідача згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду з відміткою поштового відділення:"за закінченням терміну зберігання". Ухвала направлялася відповідачу за адресою: місто Житомир, майдан Польовий,15,кв.212. Іншої адреси відповідач не повідомляв.

Відповідно до ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст.202 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

При вирішенні господарським судом Житомирської області справи №20/1437 зі спору між тими ж сторонами було встановлено наступне:

- 29.05.08 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Навчальна книга - Богдан" (продавець/позивач) та Фізичною особою - підприємцем Дороніним Анатолієм Олексійовичем (покупець/відповідач) укладено договір поставки №64, за умовами якого продавець зобов'язується доставляти покупцю, а покупець оплачувати продавцю видавничу продукцію ;

- на виконання умов договору, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 5991,93грн., по накладним №1222 від 10.09.2008р. на суму 921,35грн. та №2412 від 18.06.2008р. на суму 5070,58грн.;

- відповідач отримав товар, однак свого зобов'язання по його оплаті не виконав внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 5991,93грн.

Рішенням суду від 20.01.11 по справі №20/1437 стягнуто з Фізичної особи - підприємця Дороніна Анатолія Олексійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Навчальна книга - Богдан" - 9024,20грн., з яких: 5991,93грн. заборгованості, 712,31грн. - пені, 395,83грн. - 3% річних, 1589,81грн. - інфляційних нарахувань, 100,89грн. - державного мита та 233,43грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (а.с.10).

Відповідно до ч. ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно довідки Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир №15/7.22-40 від 12.09.17 (а.с.14) 04.03.11 відкрито виконавче провадження по виконання наказу суду по справі №20/1437, однак станом на 12.09.17 борг відповідача перед позивачем становить 9024,20грн.

Невиконання відповідачем грошового зобов'язання присудженого до стягнення за рішенням суду по справі №20/1437 стало підставою для звернення з даним позовом до суду по стягненню з відповідача 11719,47грн. інфляційних та 1803,07грн. річних за користування коштами.

Згідно ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до пункту 2.2.1 договору, покупець зобов'язаний своєчасно проводити розрахунки за поставлену продукцію.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

Згідно розрахунку позивача, інфляційні нарахування здійснені за період з лютого 2011 по вересень 2017 на суму боргу 9024,20грн., річні нараховані за період з 03.02.11 по 31.09.17 на суму боргу 9024,20грн. (а.с.8,9).

Пунктами 3.1, 4.1,7.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.13 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», зазначено: інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання; Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання. Однак при цьому слід мати на увазі, що у разі коли судовим рішенням з боржника стягнуто суму неустойки (штрафу, пені), то правова природа відповідної заборгованості саме як неустойки у зв'язку з прийняттям такого рішення залишається незмінною, і тому на неї в силу припису частини другої статті 550 ЦК України проценти не нараховуються, інфляційні ж нарахування та нарахування трьох процентів річних на цю заборгованість можуть здійснюватися на загальних підставах відповідно до частини другої статті 625 названого Кодексу з дня, наступного за днем набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Перевіривши подані розрахунки інфляційних та річних, суд дійшов висновку про задоволення позову в заявленому розмірі.

Відповідач позов не оспорив, доказів сплати суми заборгованості суду не надав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню на суму 13522,54грн., з яких: 1803,07 грн. - 3% річних, 11719,47грн. - інфляційних нарахувань.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати за оплату послуг адвоката, що виникли внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань, на підставі договору про надання правової допомоги від 10.01.17р. (а.с.16).

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В контексті цієї норми судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Обґрунтовуючи вимогу про відшкодування витрат по оплаті послуг адвоката, позивач долучив до матеріалів справи Витяг з Договору про надання правової допомоги від 10.01.17р., укладений між ТОВ "Видавництво "Навчальна книга - Богдан" та адвокатом ОСОБА_2, копію Свідоцтва за №000084, виданого 19.11.2015р. гр. ОСОБА_2 про право на заняття адвокатською діяльністю, акт приймання-передачі виконаних робіт №9 від 19.10.17 згідно договору від 10.01.17р., ордер на надання правової допомоги №021594, платіжне доручення №591 від 19.10.2017р. на суму 2730,00грн. про сплату позивачем ТОВ "Видавництво "Навчальна книга - Богдан" за адвокатські послуги в розмірі 2730,00 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2730,00грн. витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката.

У клопотанні від 11.12.17 адвокат просить відшкодувати йому витрати пов'язані із забезпеченням його явки в судове засідання в розмірі 480грн (а.с.29).

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Обґрунтовуючи вимогу про відшкодування витрат на проїзд в судове засідання адвоката, до матеріалів справи долучено квитки на автобус по маршруту Тернопіль-Житомир,Житомир-Тернопіль та дві квитанції про їх оплату адвокатом на загальну суму 480,00грн. від 11.12.17 (240х2)(а.с.30-33).

Позивачем не представлено доказів, що за договором про надання правничої допомоги витрати адвоката на проїзд до суду входять до переліку витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином вказані витрати не підлягають відшкодуванню, оскільки не представлено належних доказів, що ці витрати є судовими витратами. .

Керуючись ст.ст. 126,129,233, 236-238 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити .

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Дороніна Анатолія Олексійовича(10009, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Навчальна книга - Богдан" (46002, м. Тернопіль, пр.-т. С.Бендери, 34а; код 24637417) - 1803,07грн. 3% річних, 11719,47 грн. інфляційних нарахувань, 1600,00грн. витрат по оплаті судового збору, 2730,00грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14.02.2018

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3- сторонам (рек. з повідом.)