КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2018 р. Справа№ 910/5678/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Мартюк А.І.

Зубець Л.П.

при секретарі Вінницькій Т,В.

за участю представників сторін:

від позивача : Скаржинський М.В. довіреність № 2301/18 від 23.01.18;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРО МЕТАЛ ГРУП"

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.07.2017 (повне рішення складено 24.07.2017)

у справі №910/5678/17 (головуючий суддя Балац С.В.)

За позовом: відкритого акціонерного товариства "МЕРИДІАН" ім. С.П. Корольова;

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРО МЕТАЛ ГРУП";

про стягнення 2.733.830,82 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.07.2017 у справі №910/5678/17 позов задоволено повністю. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРО МЕТАЛ ГРУП" на користь відкритого акціонерного товариства "МЕРИДІАН" ім. С.П. Корольова заборгованість в сумі 2.733.830 грн. 82 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 41.007 грн. 46 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРО МЕТАЛ ГРУП" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить зазначене рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 1 985 548,38 грн. (без врахування 748 282,44 грн.).

Скарга мотивована тим, що директор відповідача ОСОБА_7. не був уповноважений правом підпису угод, сума яких перевищує 100 000 грн., тому вимога про стягнення з відповідача 748 282,44 грн. боргу за угодою від 05.05.2016 про заміну сторони в договорі майнового найму від 02.12.2014 №1407, не підлягає задоволенню.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2017 (колегія суддів у складі головуючого судді Зеленіна В.О., суддів Мартюк А.І., Ткаченко Б.О.) апеляційну скаргу прийнято до провадження, призначено розгляд справи на 25.09.2017.

Відповідно до ст. 77 ГПК України у судовому засіданні оголошувалась перерва з 25.09 по 30.10.2017.

30.10.2017 відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення справи №910/15384/17 щодо визнання недійсною угоди від 05.05.2016 про заміну сторони в договорі майнового найму від 02.12.2014 №1407.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.10.2017 продовжено строк вирішення справи та оголошено перерву до 06.11.2017.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 06.11.2017 р., у зв'язку із участю судді Ткаченка Б.О. у підготовці для підвищення кваліфікації, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі №910/5678/17 колегію суддів у складі головуючого судді: Зеленіна В.О., суддів: Мартюк А.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2017 колегією суддів у зазначеному складі прийнято справу до провадження.

Також у судовому засіданні оголошувалась перерва з 06.11 до 04.12 та з 04.12. до 18.12.2017.

12.12.2017 директор відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку зі перебуванням адвоката ОСОБА_5 на лікарняному у зв'язку із вагітністю та пологами.

13.12.2017 представник відповідача ОСОБА_6 подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із тим, що його дружина ОСОБА_5,, яка також є представником відповідача, перебуває на лікарняному та потребує постійного нагляду. До клопотань доданий листок непрацездатності ОСОБА_5

Відповідно до п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), який набрав чинності з 15.12.2017, справи у судах апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності редакцією цього Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.12.2017 відкладено розгляд справи на 05.02.2018.

02.02.2018 представником позивача подано клопотання про залучення доказів - рішення господарського суду міста Києва від 01.11.2017 у справі №910/15384/17 та копію вступної і резолютивної частини постанови Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2018 у справі №910/15384/17.

Відповідач представника у судове засідання не направив, не повідомивши про причини. Про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення ухвали суду.

Частиною 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити рішення без змін.

Клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до вирішення справи №910/15384/17 щодо визнання недійсною угоди від 05.05.2016 про заміну сторони в договорі майнового найму від 02.12.2014 №1407, відхилено судом, оскільки станом на час розгляду даної справи судові рішення у справі №910/15384/15 набрали законної сили, а тому відсутні підстави для зупинення провадження у справі.

Статтями 269, 270 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційні скарги, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Між позивачем - відкритим акціонерним товариством "МЕРИДІАН" ім. С.П. Корольова, як наймодавцем, та відповідачем - товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРО МЕТАЛ ГРУП", як наймачем, було укладено договір майнового найму від 15.03.2016 № 1676 (далі - Договір 1676), відповідно до предмету якого позивач передає, а відповідач бере у тимчасове платне користування приміщення за адресою: 03124, м. Київ, бульвар Івана Лепсе, 8, загальною площею 13.485 кв.м., корпус 17, підвал площею 665 кв.м., 1-й поверх площею 4372 кв.м., 2-й поверх площею 4284 кв.м., 3-й поверх площею 4164 кв.м., а також відповідачу надається право користування підлеглим до корпусу № 17 майданчиком, щ знаходиться вздовж фасадної сторони корпусу (п. 1.1, 1.2, 1.3 Договору № 1676).

Пунктом 3.2 Договору № 1676 передбачено, що передача приміщень і майна, що наймаються здійснюється за актом здачі-приймання, додаток № 1 до Договору № 1676, підписання якого свідчить про фактичну передачу таких в найм.

Умовами розділу 5 сторонами спору визначений порядок оплати та розрахунків, зокрема:

- розмір найомної плати за приміщення складає 100,00 грн. (без ПДВ) за один кв.м. сума - 1.348.500,00 грн. (без ПДВ), ПДВ - 269.700,00 грн., а всього сума по договору в місяць становить 1.618.200,00 грн. (з ПДВ). Сторони домовились, що на період з дати підписання акту здачі-приймання приміщення частину (1920 кв.м.) 1-ого поверху по 15.05.2016, 2-й поверх та підвал по 15.08.2016, 3-й поверх по 15.10.2016 розмір найомної плати складає 6.00 (шість) грн.. з ПДВ за 1 (один) кв.м. (п. 5.1 Договору № 1676);

- найомна плата сплачується в безготівковому порядку на поточний рахунок позивача наперед, не пізніше п'ятого числа кожного поточного місяця (п. 5.3 Договору № 1676);

- з метою забезпечення належного виконання платіжних зобов'язань відповідач перераховує позивачу гарантований платіж у розмірі 1.618.200,00 грн. з урахуванням ПДВ, який буде зарахований позивачем в рахунок сплати орендної плати за користування в цілому об'єктом найму за останній місяць оренди за наступним графіком: до 25.03.2016 сплатити суму 230.400,00 грн. з ПДВ, до 25.08.2016 сплатити суму 593.880,00 грн. з ПДВ, до 25.10.2016 сплатити суму 499.680,00 грн. з ПДВ, до 10.11.2017 сплатити суму 294.240,00 грн. з ПДВ. Даний платіж не підлягає коригуванню протягом строку дії договору (п. 5.8 Договору № 1676).

Так, сторонами спору підписаний та скріплений відбитками їх печаток акт здачі-приймання від 17.03.2016 № б/н до Договору № 1676, який наявний в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що між позивачем, як наймодавцем, та товариством з обмеженою відповідальністю "ТАІДА", як наймачем, був укладений договір майнового найму від 02.12.2014 № 1407 (далі - Договір № 1407), відповідно до предмету якого позивач передає, а товариство з обмеженою відповідальністю "ТАІДА" бере у тимчасове платне користування приміщення за адресою: 03124, м. Київ, бульвар Івана Лепсе, 8, загальною площею 1842 кв.м., корпус 17 (поверх 1).

В подальшому, між позивачем, товариством з обмеженою відповідальністю "ТАІДА" та відповідачем укладена угода про заміну сторони в Договорі № 1407 (далі - Угода про заміну сторони), відповідно до п. 1.1 якої сторони безумовно погоджуються, що з 31.05.2016 усі без виключення права та обов'язки товариства з обмеженою відповідальністю "ТАІДА" за Договором № 1407 переходять у повному обсязі до відповідача.

Пунктом 1.8 Угоди про заміну сторони визначено, що у зв'язку з підписанням цієї угоди позивач та товариство з обмеженою відповідальністю "ТАІДА" зобов'язуються до 05.05.2016 провести звірку взаємних розрахунків з підписанням відповідного акту. В разі, якщо на дату підписання акту звірки взаємних розрахунків, буде виявлено дебіторську заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю "ТАІДА" за Договором № 1407, відповідач зобов'язаний виконати грошові зобов'язання по погашенню дебіторської заборгованості до 06.06.2016.

Так, сторонами Угоди про заміну сторони підписаний та скріплений відбитками їх печаток акт здачі-приймання від 31.05.2016 № б/н, який наявний в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивачем були виставлені відповідачу рахунки на оплату за Договором № 1676 на загальну суму 2.268.448,25 грн., а саме: від 17.03.2016 № 138/01/03 на суму 5.624,36 грн.; від 01.04.2016 № 138/01/04 на суму 11.520,00 грн.; від 01.05.2016 № 138/01/05 на суму 124.490,32 грн.; від 31.05.2016 № 4640 на суму 3.781,44 грн.; від 01.06.2016 № 138/01/06 на суму 241.783,74 грн.; від 01.07.2016 № 138/01/07 на суму 236.510,40 грн.; від 01.08.2016 № 138/01/08 на суму 235.876,70 грн.; від 01.09.2016 № 138/01/09 на суму 235.455,12 грн.; від 01.10.2016 № 138/01/10 на суму 235.108,05 грн.; від 01.11.2016 № 138/01/11 на суму 239.397,17 грн.; від 01.12.2016 № 138/01/12 на суму 239.143,89 грн.; від 01.01.2017 № 138/01/01 на суму 239.240,96 грн.; від 01.02.2017 № 138/01/02 на суму 220.516,10 грн.

Також позивачем були виставлені відповідачу рахунки на оплату за Договором № 1407 на загальну суму 1.000.865,02 грн., а саме: від 01.06.2016 № 4641 на суму 119.276,35 грн.; від 01.07.2016 № 139/01/07 на суму 115.298,79 грн.; від 01.08.2016 № 139/01/08 на суму 114.771,20 грн.; від 01.09.2016 № 139/01/09 на суму 114.784,37 грн.; від 01.10.2016 № 139/01/10 на суму 114.666,41 грн.; від 01.11.2016 № 139/01/11 на суму 116.706,12 грн.; від 01.12.2016 № 139/01/12 на суму 117.657,82 грн.; від 01.01.2017 № 139/01/01 на суму 116.629,97 грн.; від 01.02.2017 № 139/01/02 на суму 71.073,99 грн.

Отже, спір між сторонами виник в результаті порушення відповідачем грошового зобов'язання за Договором № 1676, Договором № 1407 та угоди про заміну сторони. Відповідач орендну плату на користь позивача сплатив частково, що станом на 04.04.2017 призвело до виникнення у відповідача заборгованості в загальній сумі 2.733.830,82 грн., з яких:

- за Договором № 1676: червень 2016 - 107.815,09 грн., липень 2016 - 220.000,00 грн., серпень 2016 - 229.040,00 грн., вересень 2016 - 225.225,72 грн., грудень 2016 - 62.000,00 грн., січень 2017 - 234.547,20 грн., лютий 2017 - 215.868,00 грн.;

- за Договором № 1407 (Угода про заміну сторони): 598.345,97 грн. - дебіторська заборгованість, липень 2016 - 92.432,32 грн., серпень 2016 - 110.960,00 грн., вересень 2016 - 112.320,00 грн., жовтень 2016 - 112.320,00 грн., листопад 2016 - 114.341,76 грн., грудень 2016 - 115.464,96 грн., січень 2017 - 114.341,76 грн., лютий 2017 - 68.808,04 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов висновку щодо їх доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Права та обов'язки між сторонами у даній справі виникли на підставі Договору № 1676, Договору № 1407, які за своєю правовою природою є договорами найму (оренди), та на підставі Угоди про заміну сторони, яка за своєю правовою природою є договором про заміну боржника у зобов'язанні.

Договори та Угода у встановленому порядку не оспорені, не визнані недійсними, отже є обов'язковими для сторін.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Згідно з частиною першою ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Нормами статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Так, відповідно до ч.3 ст. 180 ГК України при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Статтею 283 ГК України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). Об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання. Оренда структурних підрозділів державних та комунальних підприємств не повинна порушувати виробничо-господарську цілісність, технологічну єдність даного підприємства. Законом може бути встановлено перелік державних та комунальних підприємств, цілісні майнові комплекси яких не можуть бути об'єктом оренди. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 284 ГК України встановлено, що істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Відповідно до ст. 520 ЦК України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Договори, які укладені між сторонами, містять всі істотні умови передбачені для даного типу договорів, належність майна позивачу підтверджується матеріалами справи, а об'єкт оренди прийнятий відповідачем по актам приймання-передачі.

При цьому, у матеріалах справи наявний лист відповідача від 13.12.2016 № 13/12-2016, в якому останній повідомив позивача про відсутність фінансової можливості сплачувати орендну плату та визнав заборгованість в розмірі більш ніж два мільйони гривень станом на грудень 2016.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов до правомірного висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в сумі 2.733.830,82 грн. підлягає задоволенню повністю, з тих підстав, що факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином останнім доведено, документально підтверджено, і в той же час відповідачем жодними доказами не спростовано.

Щодо посилань відповідача у апеляційній скарзі на те, що директор відповідача ОСОБА_7. не був уповноважений правом підпису угод, сума яких перевищує 100 000 грн., а тому вимога про стягнення з відповідача 748 282,44 грн. боргу за Угодою від 05.05.2016 про заміну сторони в договорі майнового найму від 02.12.2014 №1407, не підлягає задоволенню, то вказані доводи відхиляються колегією суддів, з огляду на наступне.

Пунктом 6.3. Статуту відповідача (в редакції, яка діяла на час підписання вказаної Угоди) передбачено, що виконавчим органом товариства є директор, призначений на посаду рішенням Зборів Учасників Товариства. Директор здійснює поточне керівництво Товариством. У якості Директора може обиратися Учасник Товариства або інша особа, призначена Зборами Товариства.

Відповідно до пунктів 6.3.2., 6.3.3. Статуту (в редакції, яка діяла на час підписання Угоди) директор вирішує всі питання діяльності Товариства, крім тих, які входять у компетенцію Зборів Учасників Товариства. Директор підзвітний Зборам Учасників і організує виконання їх рішень. Директор Товариства: діє від імені Товариства в межах, установлених чинним законодавством України, дійсним Статутом і рішеннями Зборів Учасників; без довіреності представляє інтереси Товариства у взаєминах із усіма підприємствами, організаціями, громадянами і державними органами; у межах своєї компетенції розпоряджається майном і коштами Товариства, видає доручення і т.п.; самостійно укладає договори (контракти), угоди, в країні та за її межами від імені Товариства (у випадках, передбачених цим Статутом - після отримання попередньої згоди Загальних зборів Учасників); не має права самостійно укладати будь-які кредитні договори, договори займу, застави та поруки, а також договори купівлі-продажу, оренди та інші договори (угоди) предметом яких є основні фонди Товариства.

З огляду на вказані положення Статуту відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що директор Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРО МЕТАЛ ГРУП" - ОСОБА_7. мав повноваження самостійно укладати договори від імені Товариства, і лише у випадках, передбачених Статутом, на укладення певних видів договорів повинен був отримати згоду Загальних зборів учасників Товариства. Зокрема, виходячи з положень Статуту, директор ОСОБА_7. був обмежений на укладення будь-яких кредитних договорів, договорів займу, застави та поруки, а також договорів купівлі-продажу, оренди та інші договори (угоди) предметом яких є основні фонди Товариства.

До основних фондів товариства згідно ч.3 ст. 139 ГК України відноситься будинки, споруди, машини та устаткування, обладнання, інструмент, виробничий інвентар і приладдя, господарський інвентар та інше майно тривалого використання, що віднесено законодавством до основних фондів.

Відтак, в даному випадку, директор ОСОБА_7. не укладав угод щодо оренди основних фондів ТОВ "ЕЛЕКТРО МЕТАЛ ГРУП", у зв'язку з чим встановлені п. 6.3.3. Статуту обмеження на укладення вказаного правочину не розповсюджуються. Зазначені обставини, щодо відсутності підстав для визнання недійсною Угоди про заміну сторони в договорі майнового найму, також встановлені рішенням господарського суду міста Києва від 01.11.2017 у справі №910/15384/17, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2018, а отже - набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При прийнятті оскаржуваного судового рішення місцевий господарський суд, керуючись, зокрема, приписами наведених норм, на підставі повного та всебічного дослідження фактичних обставин справи і перевірки їх наявними доказами, з урахуванням визначених позивачем меж позовних вимог, дійшов правомірного висновку щодо задоволення позовних вимог.

Доводи, які викладені скаржником у апеляційній скарзі, не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 17.07.2017 у справі № 910/5678/17 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, прийнято без порушення норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРО МЕТАЛ ГРУП" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 17.07.2017 у справі №910/5678/17 - без змін.

2. Матеріали справи №910/5678/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07.02.2018.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді А.І. Мартюк

Л.П. Зубець