ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"19" лютого 2018 р.924/113/18

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Грамчука І.В., розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом Полонського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства м. Полонне

до Виконавчого комітету Полонської міської ради Хмельницької області, м. Полонне

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 фінансів Полонської ранної державної адміністрації Хмельницької області м.Полонне

про стягнення 2 496 964,21 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду надійшла позовна заява (за вх. 05-08/261/18 від 16.02.18р.) за позовом Полонського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства м. Полонне до Виконавчого комітету Полонської міської ради Хмельницької області, м. Полонне за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 фінансів Полонської ранної державної адміністрації Хмельницької області м.Полонне про стягнення 2 496 964,21 грн.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд дійшов до висновку про необхідність її повернення без розгляду з врахуванням наступного.

Частина 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

У такій позовній заяві, з-поміж іншого, повинно бути зазначено ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України); зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них (п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України), а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову (п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України).

У ст. 163 ГПК України роз'яснено, що ціна позову визначається, зокрема, у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

В свою чергу, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Позивач в позовні заяві просить стягнути кошти з різниці в тарифах на водопостачання та водовідведення в розмірі 2 496 964,21 грн.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви не майнового характеру ставка судового збору встановлюються у розмірі: 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу

Приписами ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір унормовано, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2018 рік з 1 січня 2017 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1720 гривень.

Позивач звернувся із клопотанням про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування поданого клопотання зазначає із посиланням на ст. 44 ГПК України (судові витрати) постанову пленуму ВГСУ №7 від 21.02.2013 року, зазначає постановою Господарського суду Хмельницької області від 18.08.2016 р. у справі № 924/1415/15 про банкрутство Полонського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства було введено процедуру ліквідації Полонського підприємства водопровідно - каналізаційного господарства та ліквідатором призначено арбітражного керуючого - ОСОБА_2

11 січня 2016 року Ухвалою Господарського суду Хмельницької області було введено процедуру санації підприємства, керуючим санацією було призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2

Постановою Господарського суду Хмельницької області від 18.08.2016 р. у справі № 924/1415/15 про банкрутство Полонського підприємства водопровідно - каналізаційного господарства було введено процедуру ліквідації Полонського підприємства водопровідно - каналізаційного господарства та ліквідатором призначено арбітражного керуючого - ОСОБА_2

Згідно виписки з р/р станом на 05.02.2018 року на рахункові 0 грн. Окрім того в підприємства фактично залишок коштів з листопада 2017 р. складає 0 грн.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі

З вищевикладеного слідує, що скаржник, як заінтересована сторона, звертаючись до суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, повинен був належним чином обґрунтувати неможливість або утруднення здійснення оплати судового збору, та на підтвердження цього надати належні та допустимі докази.

Позивач у клопотанні про звільнення сплати судового збору зазначає, що Полонське підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Полонне є неплатоспроможним, що підтверджується постановою господарського суду Хмельницької області від 18.08.2016 року по справі 924/1415/15 про визнання його банкрутом, якою було введено процедуру ліквідації.

При цьому, вказує на відсутність активів, що дають змогу сплатити судовий збір, банкрут не має, посилаючись виписку з р/р станом на 05.02.2018 року.

Судом враховано, що відповідно до ч.6 ст.115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Однак, суду не надано доказів звернення з клопотанням до кредиторів для створення фонду для відшкодування витрат (зокрема, щодо оплати судового збору).

Водночас, як вбачається із описів вкладення, витрати пов'язані з надісланням копії позовної заяви з додатками відповідачу та треті особі здійснено.

Судом бережеться до уваги, що відповідно до п.2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.09р. №270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку, є документ встановленої, відповідно до Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.09р. № 270 встановлено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпелю. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Таким чином, належними доказами надіслання копій позовної заяви і доданих до неї документів відповідачу, визнається фіскальний чек та опис вкладення у цінний лист з відтиском календарного штемпелю поштового відділення Українського державного підприємства поштового зв'язку „Укрпошта.

У відповідності доданих позивачем матеріалів до позовної заяви, відсутній оригінал фіскального чеку до опису вкладення до цінного листа.

Відповідно п. 3 ст. 13 ГПК України в силу яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Додані до позовної заяви докази не є належним доказом на підтвердження того, що майновий стан перешкоджає сплаті судового збору, оскільки відсутні будь-які докази щодо наявності відкритих рахунків, а також довідки з усіх банківських установ, де відкрито рахунки скаржника щодо відсутності коштів на цих рахунках, а скрін копія рахунку на який посилається позивач від 05.02.18 року не є належним доказом відсутності коштів на рахунку позивача.

Окрім того, 15.12.2017р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Статті на які посилається позивач, щодо судових витрат на момент звернення до суду із позовом є не чинними.

Окрім того, суд звертає увагу, що постановою Господарського суду Хмельницької області від 18.08.2016 р. у справі № 924/1415/15 про банкрутство Полонського підприємства водопровідно - каналізаційного господарства було введено процедуру ліквідації Полонського підприємства водопровідно - каналізаційного господарства та ліквідатором призначено арбітражного керуючого - ОСОБА_2, на даний час провадження по справі не припинено.

Відповідно до ч. 1 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

При цьому, провадження у справах про банкрутство регулюється ГПК у випадках, коли його норми безпосередньо визначають правила даного провадження (ст. 20) або мають універсальний характер для будь-якої стадії судового процесу, або процесуальної дії з урахуванням встановлених Законом про банкрутство особливостей.

Провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим Кодексом з врахуванням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", норми якого, як спеціальні норми права, перевалюють у застосуванні над загальними нормами Господарського процесуального кодексу України.

За змістом ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, повязаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобовязань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Слід мати на увазі, що спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, розглядаються господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство незалежно від того, заявлені такі вимоги з підстав невідповідності правочинів спеціальним нормам (стаття 20 Закону) чи загальним, встановленим цивільним законодавством.

Відповідно до пункту 9 (із внесеними змінами) Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 №01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011р. №4212-VI)" частина четверта статті 10 Закону відносить до підвідомчості господарських судів усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника. Винятком є спори, пов'язані із визначенням та сплатою (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України. Дана норма кореспондується з положеннями пункту 7 частини першої статті 12 ГПК та застосовується незалежно від суб'єктного складу сторін.

Крім названих у зазначеній статті Закону справ у спорах, пов'язаних з майновими вимогами до боржника, слід відносити також спори про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, спори, пов'язані з майновими вимогами учасників (акціонерів) до боржника.

Справи у відповідних спорах відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (частина дев'ята статті 30 ГПК). Такі майнові спори, за винятком спорів боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника (абзац четвертий частини восьмої статті 23 Закону), розглядаються та вирішуються господарським судом за правилами позовного провадження, передбаченими ГПК, з урахуванням особливостей, встановлених Законом, у межах провадження у справі про банкрутство без порушення нових справ. За наслідком розгляду зазначених майнових спорів по суті господарський суд виносить ухвалу (задоволення заяви, відмова у задоволенні заяви (повністю або частково).

Таким чином, з врахуванням наведених положень законодавства, враховуючи що дана позовна заява має бути подана в межах справи про банкрутство без порушення нової справи на підставі подання заяви, а не позовної заяви, остання подана з порушенням вимог ГПК України, у звязку з чим підлягає поверненню судом без розгляду.

З зазначеного вище, враховуючи те, що в даному випадку не вбачається за доцільне залишати вказаний позов без руху через характер виявлених недоліків, а саме оскільки заявлені вимоги підлягають розгляду в межах справи про банкрутство без порушення нової справи на підставі подання заяви, суд приходить до висновку, що позовна заява Полонського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства м. Полонне до Виконавчого комітету Полонської міської ради Хмельницької області, м. Полонне за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 фінансів Полонської ранної державної адміністрації Хмельницької області м.Полонне про стягнення 2 496 964,21 грн. підлягає поверненню без розгляду на підставі ст. 174 ГПК України

Керуючись Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 174, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачу без розгляду.

Додаток: позовна заява і додані до неї матеріали на 24 аркушах,

Суддя І.В. Грамчук

Віддрук. 4 прим. :

1 в наряд

2 - позивачу м.Полонне, вул. Шевченка буд.10

3- відповідачу м.Полонне, вул. Лесі Українки, буд. 113

4- треті особі м.Полонне, вул. Лесі Українки, буд. 114, корп. А

все рекомендованим із повідомленням