ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2018 р.м. Одеса Справа № 916/3159/17

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань ОСОБА_1

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю №б/н від 10.04.2017р.;

Від відповідача: не зявився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейське бюро реструктуризації до товариства з обмеженою відповідальністю „Фармдрайв, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача товариства з обмеженою відповідальністю „Фрам Ко, про стягнення 105 652,37 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейське бюро реструктуризації (далі по тексту ТОВ „Фінансова компанія „Європейське бюро реструктуризації) звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Фармдрайв (далі по тексту ТОВ „Фармдрайв) про стягнення суми заборгованості у розмірі 105 652,37 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе за договором поставки №3605 від 19.05.2016р. зобовязань в частині оплати вартості товару.

Ухвалою від 26.12.2017р. господарським судом у порядку ст. 50 ГПК України було залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: товариство з обмеженою відповідальністю „Фрам Ко (далі по тексту ТОВ „Фрам Ко).

Представник відповідача в судові засідання по даній справі не зявився та про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про проведення судових засідань, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Оскільки ТОВ „Фармдрайв не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними матеріалами.

ТОВ „Фрам Ко у письмових поясненнях на позову заяву було підтримано заявлені позивачем до ТОВ „Фармдрайв вимоги, у звязку з виникненням у останнього заборгованості за договором поставки №3605 від 19.05.2016р. При цьому, ТОВ „Фрам Ко просило господарський суд розглянути справу за відсутності останнього.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

19.05.2016р. між ТОВ „Фрам Ко (Постачальник) та ТОВ „Фармдрайв (Покупець) було укладено договір поставки товару №3605, відповідно до п.п. 1.1, 1.2 якого Постачальник зобовязується передавати у власність Покупця лікарські засоби, вироби медичного призначення (медичні вироби) та інше, а Покупець зобовязується приймати товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору. Загальна кількість товару, що має бути поставлений, часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), ціна товару встановлюється сторонами в видаткових накладних. Видаткові накладні є специфікаціями та складають невідємну частину цього договору. Постачання товару здійснюється партіями. Партією товару є товар, наведений в одній видатковій накладній.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до п. 2.1 договору поставки №3605 від 19.05.2016р. поставка товару здійснюється шляхом доставки за адресою, вказаною Покупцем або на умовах самовивозу. Доставка товару здійснюється централізовано-кільцевим перевезенням, транспорт, яким здійснюється доставка товару відповідає санітарним, а також іншим нормам та вимогам, встановленим чинним законодавством.

Згідно з п. п. 4.1, 4.2 договору поставки №3605 від 19.05.2016р. строк оплати товару та сума кожної поставки вказуються у кожній накладній. Розрахунки за товар здійснюються у безготівковій або у готівковій формі відповідно до законодавства.

Положеннями п. п. 5.1, 5.2 договору поставки №3605 від 19.05.2016р. визначено, що Постачальник зобовязується постачати товар у відповідності з вимогами законодавства, у кількості та асортименті згідно замовлення Покупця. Покупець зобовязаний прийняти, а також оплатити товар у строк вказаний у накладних.

Відповідно до умов п. 8.1 договору поставки №3605 від 19.05.2016р. даний договір набирає сили з моменту його підписання та діє по 31.12.2016р. Якщо протягом 10 днів до закінчення строку дії даного договору жодна із сторін не виявить бажання його розірвати, то він вважається пролонгованим на наступний та кожний наступний календарний рік.

Приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи доказів відмови сторін від пролонгації даного договору на кожний наступний календарний рік, що слідували за роком його укладення, суд доходить висновку, що на теперішній час договір поставки №3605 від 19.05.2016р. є діючим.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з видаткових накладних, підписаних та скріплених печаткою ТОВ „Фармдрайв, ТОВ „Фрам Ко на виконання умов договору поставки №3605 від 19.05.2016р. протягом періоду з 24.02.2017р. по 22.03.2017р. було поставлено відповідачеві лікарські засоби загальною вартістю 105 652,37 грн. При цьому, згідно звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2017р. по 31.03.2017р., підписаної між ТОВ „Фармдрайв та ТОВ „Фрам Ко, заборгованість відповідача за договором поставки складає 115 652,37 грн.

16.05.2017р. між ТОВ „Фінансова компанія „Європейське бюро реструктуризації (Фактор) та ТОВ „Фрам Ко (Клієнт) було укладено договір надання послуг факторингу №Ф160517/26, відповідно до п. 1.1 якого за цим договором Фактор зобовязується передати грошові кошти у сумі 105 652,37 грн. у розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт зобовязується відступити Факторові своє право грошової вимоги за договором поставки товару №3605 від 19.05.2016р. до ТОВ „Фармдрайв у розмірі 105 652,37 грн. (сума відступленої грошової вимоги).

Слід зазначити, що Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на підставі розпорядження №1570 від 11.05.2017р. було видано ТОВ „Фінансова компанія „Європейське бюро реструктуризації ліцензію на провадження господарської діяльності з надання послуг факторингу.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до п. 2.1 договору надання послуг факторингу №Ф160517/26 від 16.05.2017р. детальна інформація про вимогу, строк та порядок відступлення вимоги, строки та умови проведення відповідних розрахунків між Клієнтом та Фактором визначені у додатку №1 та додатку №2 до цього договору. Винагорода Фактора складає 5 % від суми відступленої грошової вимоги, визначеної у п. 1.1 договору. Фактор сплачує Клієнтові у строк до 01.09.2017р. шляхом перерахування на його банківський рахунок грошові кошти у розмірі 100 369,75 грн.

У додатку №1 до договору надання послуг факторингу №Ф160517/26 від 16.05.2017р., укладеного між позивачем та третьою особою, визначено, що позивачеві відступлено право грошової вимоги до ТОВ „Фармдрайв у розмірі 105 652,37 грн., яке виникло на підставі договору поставки №3605 від 19.05.2016р.

Листом від 01.07.2017р. ТОВ „Фінансова компанія „Європейське бюро реструктуризації було повідомлено ТОВ „Фармдрайв про відступлення ТОВ „Фрам Ко права грошової вимоги виконання договору поставки №3605 від 19.05.2016р. до ТОВ „Фінансова компанія „Європейське бюро реструктуризації, у звязку з чим, позивач просив погасити заборгованість у розмірі 105 652,37 грн. в триденний строк з дати отримання вказаного листа.

Оскільки відповідачем не було задоволено вимоги ТОВ „Фінансова компанія „Європейське бюро реструктуризації щодо сплати заборгованості за договором поставки №3605 від 19.05.2016р. у розмірі 105 652,37 грн., останній звернувся до господарського суду із даними позовними вимогами.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зобов'язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем в порушення прийнятих на себе зобовязань за договором поставки №3605 від 19.05.2016р. у визначений у накладних строк, тобто протягом 30 днів з моменту одержання товару, не було перераховано на користь постачальника вартості поставленого ТОВ „Фрам Ко товару на суму 105 652,37 грн.

Згідно зі ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов'язку перед клієнтом.

Викладене, з урахуванням переходу до ТОВ „Фінансова компанія „Європейське бюро реструктуризації на підставу договору надання послуг факторингу №Ф160517/26 від 16.05.2017р. права грошової вимоги до ТОВ „Фармдрайв у розмірі 105 652,37 грн., дозволяє господарському суду дійти висновку, що позовні вимоги ТОВ „Фінансова компанія „Європейське бюро реструктуризації є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо необхідності задоволення заявлених товариством з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейське бюро реструктуризації до товариства з обмеженою відповідальністю „Фармдрайв позовних вимог шляхом присудження до стягнення на користь позивача суми боргу у розмірі 105 652,37 грн. відповідно до ст. ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610 612, 627, 692, 712, 1077, 1082 Цивільного кодексу України, ст. ст. 175, 193 Господарського кодексу України.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Фармдрайв /65038, Одеська область, м. Одеса, Фонтанська дорога, буд. 118, приміщення 101, ідентифікаційний код 40388243/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейське бюро реструктуризації /04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4 А, офіс 139, ідентифікаційний код 39704618/ суму боргу у розмірі 105 652,37 грн. /сто пять тисяч шістсот пятдесят дві грн. 37 коп./, судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. /одна тисяча шістсот грн. 00 коп./ Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 07 лютого 2018 р.

Суддя С.П. Желєзна