номер провадження справи 5/5/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.02.2018 Справа № 908/199/15-г

Суддя Проскуряков К.В., розглянувши матеріали скарги Публічного акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" за вих. № КНО-61.1.3.1/92 від 06.12.2017 на дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області Тавєр О.Г.

За позовом: Публічного акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4; )

До відповідача: Українсько-Канадського спільного підприємства "Донбас-Ліберті" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (86700, Донецька область, м. Харцизьк, вул. Філатова, 9; )

про стягнення 688 690,79 грн.

за участю: Відділу державної виконавчої служби Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області (84333, Донецька область, м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, буд. 32)

Представники сторін:

від позивача (скаржник): не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від ВДВС Харцизького МУЮ у Донецькій області: не з'явився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

22.01.2018 до господарського суду Запорізької області від Публічного акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" надійшла скарга від 06.12.2017 за вих. № КНО-61.1.3.1/92 на дії Відділу державної виконавчої служби Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області за виконавчим провадженням № 50576486, відповідно до якої просить суд: визнати протиправними дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області Тавєр О.Г. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 07.11.2017 № 50576486 з примусового виконання наказу № 908/199/15-г від 13.04.2015, виданого Господарським судом Запорізької області; скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 07.11.2017 № 50576486 та зобов'язати Головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області Тавєр О.Г. поновити виконавче провадження за № 50576486 з примусового виконання наказу № 908/199/15-г від 13.04.2015, виданого Господарським судом Запорізької області.

22.01.2018 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено передачу скарги, скаргу передано до розгляду раніше визначеному в судовій справі голосуючому судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 23.01.2018 вказану скаргу прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 02.02.2018 об 11 год. 00 хв.

Ухвала суду від 23.01.2018 про прийняття скарги до розгляду та призначення судового засідання, яка направлена на адресу Українсько-Канадського спільного підприємства "Донбас-Ліберті" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (86700, Донецька область, м. Харцизьк, вул. Філатова, 9) повернулась до суду з поштовою відміткою «тимчасово не підконтрольна територія».

У зв'язку з неможливістю відправлення поштової кореспонденції на адресу Українсько-Канадського спільного підприємства "Донбас-Ліберті" у формі товариства з обмеженою відповідальністю, ухвала від 23.01.2018 про прийняття скарги до розгляду та призначення судового засідання надіслана судом до ЄДРСР 24.01.2018, зареєстрована 25.01.2018 та оприлюднена 29.01.2018, про що свідчить Витяг з ЄДРСР.

31.01.2018 від Публічного акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" на електрону адресу суду надійшла заява за вих. № КНО-61.1.3.1/22 від 31.01.2018 про розгляд скарги по суті без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи документами. Також, у вказаному клопотанні позивач просить суд наступні судові засідання проводити у режимі відеоконференції в Слов'янському міськрайонному суді Донецької області з постановленням відповідних ухвал.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 342 ГПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Клопотання ПАТ "ПУМБ" про проведення судового засідання у режимі відеоконференції в Слов'янському міськрайонному суді Донецької області не підлягає розгляду судом, оскільки вказане клопотання надійшло на електрону адресу суду 31.01.2018 без електронного цифрового підпису та станом на час розгляду скарги оригіналу вказаного клопотання на адресу суду не надійшло.

Головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області Тавєр О.Г. та представник відповідача у судове засідання не з'явились. Клопотань про розгляд скарги без участі представника відповідача та головного державного виконавця ВДВС Харцизького МУЮ у Донецькій області Тавєр О.Г. або про відкладення розгляду скарги на адресу суду не надходило, документи, витребувані ухвалою суду від 23.01.2018, не надіслали.

Представник ПАТ "ПУМБ" в судове засідання 02.02.2018 не з'явився.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 02.02.2018 здійснювалось без фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу ПАК «Оберіг».

Розглянувши матеріали справи № 908/199/15-г, матеріали скарги та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Згідно приписів ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до абз. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

За приписами ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню

У відповідності до ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з п. «а» ч. 1 ст. 341 ГПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 342 ГПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Запорізької області від 27.03.2015 по справі №908/199/15-г позов задоволено, стягнуто з Українсько-Канадського спільного підприємства "Донбас-Ліберті" у формі товариства з обмеженою відповідальністю на користь Публічного акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" заборгованість за кредитним договором у розмірі 640 445,51 грн., проценти за користування кредитом у розмірі 41 925,87 грн., пеню у розмірі 6 319,41 грн., судовий збір у розмірі 13 773,81 грн.

На виконання зазначеного рішення господарським судом Запорізької області 13.04.2015 видано відповідний наказ.

Як викладено у скарзі, заявник, ПАТ «ПУМБ» 12.02.2016 звернулось до Відділу державної виконавчої служби Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області з заявою про відкриття виконавчого провадження за вих. № КНО-61.1/225 щодо стягнення з Українсько-Канадського спільного підприємства "Донбас-Ліберті" у формі ТОВ заборгованість за кредитним договором у розмірі 640 445,51 грн., проценти за користування кредитом у розмірі 41 925,87 грн., пеню у розмірі 6 319,41 грн., судовий збір у розмірі 13 773,81 грн.

18.03.2016 головним державним виконавцем ВДВС Харцизького МУЮ у Донецькій області Тавєр О.Г., керуючись ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закон України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на дату винесення) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50576486.

19.04.2016 головним державним виконавцем ВДВС Харцизького МУЮ у Донецькій області Тавєр О.Г., керуючись ст. 57 Закон України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

07.11.2017 головним державним виконавцем ВДВС Харцизького МУЮ у Донецькій області Тавєр О.Г., на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову ВП № 50576486 про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв'язку з не виявленням транспортного засобу боржника протягом року з дня оголошення розшуку.

Пунктом 2 резолютивної частини вищевказаної постанови зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений для виконання в строк до 07.11.2020.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Так, у своїй скарзі Публічне акціонерне товариство «ПУМБ» зазначає, що головним державним виконавцем ВДВС Харцизького МУЮ у Донецькій області Тавєр О.Г. не проведено всіх можливих дій для повного виконання рішення суду, зокрема не було розшуку майна боржника, не здійснено заходів щодо обмеження виїзду за кордон посадових осіб юридичної особи - боржника та не порушено процедури щодо обмеження розпорядження майном боржника.

Відповідно до ч. ч. 1 та 5 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Серед іншого, державні виконавці мають доступ до інформаційних ресурсів Національної автоматизованої інформаційної системи (НАІС) Єдиного державного реєстру МВС України щодо транспортних засобів та їх власників для з'ясування майнового стану боржників за виконавчими провадженнями. На підставі отриманої з НАІС інформації, державний виконавець на підставі ч. 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» накладає арешт на майно (транспортний засіб) боржника та, у разі необхідності, керуючись ч. 3 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» вживає заходів щодо розшуку транспортного засобу боржника, шляхом винесення відповідних постанов державного виконавця та направлення їх для виконання до сервісних центрів Міністерства внутрішніх справ України або до Управлінь інформаційної підтримки та координації поліції « 102» Головних управлінь Національної поліції відповідно. Також ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

Згідно ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження» розшук майна боржника організовує виконавець в тому числі шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах.

Частиною 8 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-ти денний строк з дня відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з п. 3 резолютивної частини заяви про відкриття виконавчого провадження, ПАТ «ПУМБ» заявляло клопотання відповідно до ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент відкриття виконавчого провадження) про накладення арешту на все майно та рахунки боржника в межах суми стягнення.

Проте, в порушення ч. 8 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно Єдиного реєстру виконавчих проваджень по виконавчому провадженню № 50576486, державним виконавцем ВДВС Харцизького МУЮ у Донецькій області 18.03.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, 19.04.2016 винесено постанову про арешт майна боржника, 07.11.2017 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 105552579, заходи щодо реєстрації обмеження нерухомого майна боржника державним виконавцем вжиті 19.05.2016, тобто через 2 місяці після відкриття виконавчого провадження.

Приписами п. 19 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець підчас здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду, який видав виконавчий документа, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Як вбачається з матеріалів справи, головним державним виконавцем ВДВС Харцизького МУЮ у Донецькій області Тавєр О.Г. не здійснено дій, направлених на виконання виконавчого документа.

Висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату.

Також судом встановлено, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.01.2018 ВДВС Харцизького МУЮ у Донецькій області було запропоновано надати суду письмові пояснення по суті скарги та матеріали виконавчого провадження № 50576486 з примусового виконання наказу № 908/199/15-г від 13.04.2015, виданого Господарським судом Запорізької області, однак вказаних пояснень по суті скарги та матеріалів виконавчого провадження ВДВС до суду не надіслало, а отже суд приходить до висновку, що ВДВС Харцизького МУЮ у Донецькій області не надано належних та допустимих доказів того, що ним проводились дії щодо з'ясування місцезнаходження постійно діючого органу боржника або його майна, а отже виконавчою службою не були вжиті заходи, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема, не надано доказів оголошення в розшук транспортного засобу боржника, що призвело до безпідставного прийняття постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 07.11.2017 № 50576486 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», яка порушує права стягувача.

Тим більш, наказом господарського суду Запорізької області від 13.04.2015 № 908/199/15-г було не звернення стягнення на транспортний засіб боржника, а стягнення грошових коштів з божника.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Враховуючи наведені вище приписи законодавства, господарський суд приходить до висновку, що головний державний виконавець ВПВР ВДВС Харцизького МУЮ у Донецькій області Тавєр О.Г. не в повному обсязі виконував покладені на нього обов'язки, визначені ЗУ «Про виконавче провадження» при здійсненні примусового виконання рішення суду обмежившись лише накладенням арешту на майно боржника через 31 день після відкриття виконавчого провадження, що призвело до фактичного невиконання судового рішення від 13.04.2015 по справі № 908/199/15-г, що в свою чергу є порушенням прав стягувача - ПАТ «ПУМБ» у виконавчому провадженні ВП № 50576486.

Разом з тим, вимоги заявника про зобов'язання головного державного виконавця ВПВР ВДВС Харцизького МЮУ у Донецькій області Тавєр О.Г. поновити виконавче провадження за № 50576486 з примусового виконання наказу № 908/199/15-г від 13.04.2015, виданого Господарським судом Запорізької області є похідною від визнання протиправними дій та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 07.11.2017 № 50576486, а тому вказана вимога заявника задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про Виконавче провадження", сторони виконавчого провадження мають право, між іншим, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 1291 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ст. 343 ГПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, скарга ПАТ «ПУМБ» (вих. № КНО-61.1.3.1/92 від 06.12.2017) підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 4 та 5 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 233-235, 240, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" за вих. № КНО-61.1.3.1/92 від 06.12.2017 на дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області Тавєр О.Г. задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області Тавєр О.Г. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 07.11.2017 № 50576486 з примусового виконання наказу № 908/199/15-г від 13.04.2015, виданого Господарським судом Запорізької області.

3. Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 07.11.2017 № 50576486.

4. В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

5. Копію даної ухвали направити сторонам у справі та на адресу Відділу державної виконавчої служби Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області (84333, Донецька область, м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, буд. 32).

Суддя К.В.Проскуряков

Повний текст ухвали складено: 06.02.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.