ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2018м. ДніпроСправа № 904/9102/15

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко І.В.

за участю секретаря судового засідання Пономарьова Є.О.

У справі

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м.Київ

до публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", м.Дніпропетровськ

до публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго", м.Івано-Франківськ

про солідарне стягнення 1000000,00грн.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ (далі - позивач) звернулася до господарського суду з позовною заявою до публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", м.Дніпро (далі - відповідач-1) та до публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго", м.Івано-Франківськ (далі - відповідач-2) про стягнення 1000000,00грн.

Судові витрати по справі позивач просив суд стягнути з відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення взятих на себе зобов'язань відповідач-2 борг за векселем №569 в добровільному порядку не погасив.

За результатами розгляду позовної заяви за вих. № 14/2-1243 від 12.10.2015 ухвалою суду від 16.10.2015 порушено провадження по справі та призначено слухання на 12.11.2015.

Ухвалою від 08.12.2015 клопотання відповідача-2 судом задоволено; провадження у справі зупинено.

Ухвалою від 08.12.2015 в задоволенні клопотання відповідача-2 про об'єднання судових справ в одну справу відмовлено.

12.11.2015 від відповідача-1 отримано відзив.

Суд оголошував перерву з 11год. 45хв. 12.11.2015 до 14год. 00хв. 12.11.2015.

Суд розгляд справи відкладав з 12.11.2015 до 08.12.2015.

Ухвалою від 09.01.2018 провадження у справі №904/9102/15 поновлено. Призначено розгляд справи по суті. Учасників процесу проінформовано, що справа розглядатиметься за правилами загального позовного провадження; розгляд справи призначено в засіданні на 08.02.2018.

15.01.2018 від відповідача-1 отримано заперечення на позовну заяву.

06.02.2018 від відповідача-2 отримано відзив.

В судовому засіданні, яке відбулося 08.02.2018, відповідач-2 заявив усне клопотання про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Івано-Франківської області.

Представник позивача заперечив проти клопотання відповідача-2 та наполягав на розгляді справи по суті позовних вимог.

Суд оголошував перерву з 08.02.2018 до 09.02.2018.

Щодо повідомлення сторін про час та місце судового засідання.

Про час та місце судового засідання, яке відбулося 09.02.2018 представники сторін повідомлені під розписку, яка міститься в матеріалах справи.

Враховуючи викладене господарський суд констатує, що сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду позовної заяви судом.

В судовому засіданні, яке відбулося 09.02.2018, сторони не забезпечили явку представників.

Судом оглянуто всі оригінали первинних документів на підставі яких виник спір.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

В судовому засіданні, яке відбулося 09.02.2018 в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Судовий процес, на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача-1 та відповідача-2, -

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

Позивач є законним держателем простого векселя №569 на суму 1000000,00грн., випущеного Відкритим акціонерним товариством «Прикарпаттяобленерго», (правонаступником якого є відповідач-2), зі строком платежу «по предявленню, але не раніше 01 січня 2015 р.».

За даним векселем відповідач-2 зобов'язався заплатити проти цього векселя Українському кредитному банку чи його наказу 1000000,00грн.

В подальшому, на звороті спірного векселя, Українським кредитним банком, був проставлений бланковий індосамент на пред'явника «Платити наказу: без обороту на мене».

Відповідно до наданих відповідачем-1 доказів, копії яких залучено до матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство "Акцент-Банк", м.Дніпро, є правонаступником Українського кредитного банку.

09.04.2015 позивач звернулась до відповідача-2 з вимогою про оплату зазначеного векселя, яка була викладена в листі №26-2586/1.2-15.

Звертаючись з даним позовом, позивач посилається на те, що заборгованість за спірним векселем відповідачем-2 не сплачена.

Посилаючись на статтю 47 ОСОБА_1 закону про переказні векселі та прості векселі (далі ОСОБА_1), відповідно до якої всі трасанти, акцептанти, індосанти і особи, які забезпечують авалем платіж за переказним векселем, є солідарно зобовязаними перед держателем, у звязку з чим, останній і звертається з вимогою про солідарне стягнення з відповідачів суми заборгованості за спірним векселем.

Відповідач-1 скористався наданим йому правом на судовий захист, надав відзив на позов та повідомив наступне.

Посилаючись на статтю 15 ОСОБА_1 закону відповідач-1 вказує, що форма індосамента, у якій індосант перед своїм підписом робить напис "Без обороту на мене", або інше рівнозначне застереження - звільняє індосанта від відповідальності за пред'явленими до нього претензіями в разі несплати векселя зобов'язаною по ньому особою (основним вексельним боржником).

Аналогічна правова позиція міститься у Положенні Пленуму Верховного Суду України №5 від 08.06.2017.

Відповідач-2 скористався наданим йому правом на судовий захист, надав відзив на позов та повідомив наступне.

Відповідач-2 стверджує, що спірний вексель не має доказової сили, у зв'язку з тим, що підписаний неповноважними особами.

Враховуючи наданий відзив просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів господарський суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтями 1, 3, 21 Закону України Про цінні папери і фондову біржу векселі віднесені до цінних паперів, які засвідчують письмові боргові зобовязання встановленої форми, що дає право його власнику (векселедержателю) вимагати від боржника (векселедавця) сплатити зазначені у векселі суми грошових коштів у вказаний строк.

Зважаючи на те, що спірний вексель випущено 04.05.2000, а Женевські конвенції 1930 року, якими запроваджено ОСОБА_1 закон про переказні векселі та прості векселі від 07.06.1930, набрали чинності для України 06.01.2000, до спірних правовідносин застосовується ОСОБА_1 про переказні векселі та прості векселі (далі - ОСОБА_1).

Відповідно до статті 16 ОСОБА_1 Закону особа, в якої знаходиться переказний вексель, вважається законним векселедержателем, якщо її право базується на безперервному ряді індосаментів, навіть якщо останній індосамент є бланковим.

З огляду на викладене, позивач є законним векселедержателем простого векселя №569 від 04.05.2000.

Статтею 9 ОСОБА_1 Закону встановлено, що трассант (векселедавець) відповідає за акцепт і за платіж. Він може зняти з себе відповідальність за акцепт; будь-яка умова, за якою він знімає з себе відповідальність за платіж, вважається ненаписаною.

Отже, зняти з себе відповідальність за платіж не може саме трасант (векселедавець).

Відповідно до статті 15 ОСОБА_1 закону, остання передбачає, оскільки, не обумовлено протилежне, індосант відповідає за акцепт і за платіж.

Виходячи з приписів вказаної норми закону, можливість включення до індосамента застереження "Без обороту на мене" чи будь-якого іншого застереження, що має наслідком звільнення індосанта від відповідальності за платіж по векселю.

В такому випадку індосант відповідає лише за дійсність переданої за векселем вимоги. Вказане застереження означає, що при неакцепті або неплатежі до такого індосанта не можуть бути пред'явлені вимоги передбачені статтями 43 - 49 ОСОБА_1 закону, тобто, звільняє індосанта від відповідальності за невиконання зобов'язань за векселем.

Таким чином, форма індосаменту, за якої індосант перед своїм підписом робить напис "Без обороту на мене", або інше рівнозначне застереження, звільняє індосанта від відповідальності за пред'явленими до нього претензіями у разі не оплати векселя зобов'язаною за ним особою (основним вексельним боржником).

Як вже було зазначено вище, спірний вексель був індосований із застереженням "Без обороту на мене", а новий векселедержатель (позивач) погодився прийняти вексель за наявності такого застереження.

Зробивши таке застереження, індосант звільнив себе від відповідальності у разі несплати за цим векселем основним боржником - векселедавцем простого векселя.

При викладених обставинах, вимоги позивача підлягають задоволенню за рахунок відповідача-2.

Заперечення відповідача-1 господарський суд приймає до уваги.

Заперечення відповідача-2, які зводяться до того, що спірний вексель не має вексельної сили, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Відповідно до статей, 33, 75, 76 ОСОБА_1 закону про переказні та прості векселі простий вексель вважається таким, що не має сили простого векселя, тобто недійсним, лише у разі відсутності у ньому будь-яких необхідних реквізитів або зазначення строку платежу іншого, ніж встановлено у статті 33 ОСОБА_1 закону. Інших підстав визнання недійсним векселів вексельне законодавство не містить.

Простий вексель, зокрема, повинен містити: 1) назву "простий вексель", яка включена у текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений; 2) безумовне зобов'язання сплатити визначену суму грошей; 3) зазначення строку платежу; 4) зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж; 5) найменування особи, якій або наказу якої повинен бути здійснений платіж; 6) зазначення дати і місця складання простого векселя; 7) підпис особи, яка видає документ (векселедавець).

У відповідності до статті 77 зазначеного ОСОБА_1 закону до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів.

Як вбачається із спірного векселя, (оригінал якого досліджувався судом), останній має всі необхідні реквізити, визначені статтею 75 ОСОБА_1 закону.

Крім того, рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 01.08.2017 по справі №909/548/15, яке набрало законної сили 05.12.2017 встановлено, що вимоги Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" про визнання векселя №569 від 04.05.2000 таким, що не має вексельної сили є необґрунтованими.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України стягнути з відповідача-2 на користь позивача судовий збір у розмірі 15000,00грн.

Щодо усного клопотання Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Івано-Франківської області.

Частиною 8 статті 30 Господарського процесуального кодексу України визначено, що спори, пов'язані з емісією, розміщенням або погашенням цінних паперів, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням емітента.

Частиною 2 статті 31 Господарського процесуального кодексу України визначено, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.

Господарський суд бере до уваги, що позовна заява у справі 904/9102/15 надійшла до суду 15.10.2015.

Нова редакція Господарського процесуального кодексу України, на норми якої посилається Публічне акціонерне товариство "Прикарпаттяобленерго", набрала чинності з 15.12.2017.

Отже, приймаючи позовну заяву до розгляду господарський суд керувався положеннями Господарського процесуального кодексу України в редакції, яка діяла до 15.12.2017.

Таким чином, у 2015 році позовна заява у справі 904/9102/15 прийнята з додержанням правил підсудності.

Отже, повинна бути розглянута Господарським судом Дніпропетровської області.

Господарський суд приймає до уваги заперечення позивача та відмовляє відповідачу-2 в задоволенні клопотання про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Івано-Франківської області.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» (76014, м.Івано-Франківськ, вул.Індустріальна, 34; ідентифікаційний код 00131564) на користь Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (01001, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 6; ідентифікаційний код 20077,00грн. (один мільйон грн. 00 коп.) заборгованості за простим векселем; 15000,00грн. (п'ятнадцять тисяч грн. 00 коп.) судового збору.

В задоволенні вимог до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» (49074, м.Дніпро, вул.Батумська, 11; ідентифікаційний код 14360080) відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1,2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 14.02.2018.

Суддя ОСОБА_2