Суд
УХВАЛА

12 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 904/8299/16

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області

у складі судді Загинайко Т.В.

від 08.12.2016 та

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Подобєд І.М., Орєшкіна Е.В., Чимбар Л.О.

від 25.09.2017

за позовом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області

до Приватного акціонерного товариства "ХайдельбергЦемент Україна

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Кам'янська міська рада, Управління екології та природних ресурсів Кам'янської міської ради

про стягнення 67 878,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2017 року позивач через Дніпропетровський апеляційний господарський суд подав касаційну скаргу у порядку та в межах строків, установлених статтями 109-111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

На підставі підпунктів 4, 6 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України за розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України № 38-р від 15.12.2017 зазначена касаційна скарга разом зі справою № 904/8299/16 передана до Касаційного господарського суду.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, викладено його у новій редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017.

Підпунктом 11 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) визначено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Оскільки, касаційна скарга відповідача подана до внесення Законом України №2147-VIII від 03.10.2017 змін до Господарського процесуального кодексу України, які набрали чинності з 15.12.2017, то подання зазначеної касаційної скарги повинно було відповідати вимогам Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

При зверненні з касаційною скаргою позивач не дотримав вимог розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Згідно з частиною 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017) до скарги, зокрема, додаються докази сплати судового збору.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, що діяла на момент подання касаційної скарги) встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, яка діяла на момент подачі касаційної скарги) ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви) ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином розмір судового збору, що підлягав сплаті за подання касаційної скарги позивача складав 1653,60 грн. а саме 1 378,00 грн. * 120 %, де 1 378,00 грн. - розмір судового збору, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви, 120% - ставка судового збору за подання касаційної скарги.

Проте позивач до касаційної скарги не додав доказів сплати судового збору. Водночас скаржник заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому посилається на те, що Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області є державною організацією, що повністю фінансується з державного бюджету і на даний час не має можливості сплатити судовий збір.

До клопотання позивачем надано довідку від 13.11.2013 № 04-08/2386 про те, що позивач є розпорядником коштів та фінансується з Державного бюджету, а також Кошторис Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області на 2017 рік. Проте позивачем не надано доказів, що підтверджують те, що кошти по КЕКВ 2800 на рахунки позивача на день подання касаційної скарги не надходили.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на момент звернення з касаційною скаргою) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Оскільки статтею 129 Конституції України як одну із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у нього коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Беручи до уваги наведене, враховуючи принцип рівності перед законом і судом усіх учасників судового процесу, Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання заявника касаційної скарги про звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, оскільки касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, які діяли на момент її подання, вона підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017).

Суд звертає увагу скаржника, що Листом Державної казначейської служби України №16-08/1082-20145 від 01.12.2017 повідомлено реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача (МФО) - 820019, рахунок отримувача - 0007, код класифікації доходів бюджету - 22030102.

Керуючись статтями 174, 234, 292 та підпунктом 11 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017), статтею 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017), Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Державній екологічній інспекції у Дніпропетровській області у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

2. Касаційну скаргу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2016 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.09.2017 у справі № 904/8299/16 залишити без руху.

3. Надати Державній екологічній інспекції у Дніпропетровській області строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення цієї ухвали.

4. Роз'яснити Державній екологічній інспекції у Дніпропетровській області, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк така скарга вважається неподаною і підлягає поверненню заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач Г. Вронська