ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2018м. ДніпроСправа № 904/10396/17
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудовська І.А.

за участю секретаря судового засідання Кандиби Н.В.

У справі:

за позовом Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальності "Економ-Фактор" в особі відокремленого підрозділу юридичної особи Філії № 1 Товариства з обмеженою відповідальності "Економ-Фактор", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 8 898,31 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність №18/1154 від 05.02.2018р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальності "Економ-Фактор" в особі відокремленого підрозділу юридичної особи Філії № 1 Товариства з обмеженою відповідальності "Економ-Фактор" (далі - відповідач) про стягнення 8898,31 грн. попередньої оплати та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач сплатив передоплату в розмірі 126 763,70 грн., а відповідач виконав будівельні роботи на суму 117 865,39 грн. внаслідок чого різниця між здійсненою позивачем передоплатою та фактичною вартістю виконаних будівельних робіт становить 8898,21 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2017 р. відкрито провадження у справі № 904/10396/17 визначено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 23.01.2018 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2018 р. в порядку п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.02.2018 р.

Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволені позовних вимог, просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судові засіданні не зявився, вимог суду, викладених в ухвалах суду не виконав, письмовий відзив на позов не надав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2017 р. та від 23.01.2018 р. надіслані на адресу відповідача, що зазначена у Витязі з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (49000, м. Дніпро, проспект. ОСОБА_2, буд. 156, корп. 3; ) на яку насамперед і було направлено кореспонденцію господарського суду. Згідно з довідками поштової установи поштові відправлення на адресу відповідача повернуто до суду з позначкою: "за закінченням встановленого строку зберігання".

Частиною 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з ч. 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з п. 4 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Стаття 202 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але відповідач не скористався своїм правом на участь свого представника у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 06.02.2018 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2016 р. між позивачем (замовник) та відповідачем (підрядник) укладений Договір підряду № 598/05 (далі Договір), відповідно до умов п. 1.1. якого підрядник зобовязується виконати роботи з "ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" ФОЦ. Улаштування мережі перелива басайна" надалі обєкт, якісно й у строк, відповідно до договірної ціни (Додаток №1, який є невідємною частиною договору).

Перелік робіт, їх обсяг і вартість матеріалів (попередньо узгоджена із замовником) визначається кошторисною документацією, що є невідємною частиною Договору і входить у вартість робіт (п. 1.3. Договору).

Пунктом 3.1. Договору визначено, що вартість робіт за Договором, відповідно до договірної ціни (додаток №, який є невідємною частиною договору), становить: 141 438,48 грн. у т.ч. ПДВ 20 % - 23 573,08 грн.

Згідно п.п. 4.2., 4.3. Договору замовник здійснює передоплату у розмірі 126 763,70 грн. від вартості робіт за Договором на придбання матеріалів. Остаточну оплату виконаних підрядником робіт замовник здійснює при наявності оформлених і підписаних відповідним чином типових форм КБ-2в та КБ-3, з відстрочкою платежу не менше ніж 5-ть банківських днів після підписання даних документів і при відсутності з боку замовника зауважень.

Відповідно до п. 5.1. Договору термін виконання робіт за договором 35 календарних днів з дня отримання від замовника передплати.

На виконання умов п. 4.2. Договору позивач сплатив передоплату у сумі 126 763,70 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 04.08.2016 р. № 12207 у сумі 126 763,70 грн. (а.с. 21).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач виконав роботи з улаштування мережі перелива басейна ФОЦ ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" в грудні 2016 року, згідно довідкою про вартість виконаних будівельних робіт на суму 117 865,39 грн. (а.с. 23).

Таким чином, різниця між здійсненою позивачем передоплатою та фактичною вартістю виконаних будівельних робіт становить 8898,21 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

В силу статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами договір є договором підряду, який підпадає під правове регулювання норм глави 61 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На момент розгляду справи залишок суми попередньої оплати відповідача складає 8898,21 грн., докази погашення якого у матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ч.1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 8898,31 грн. попередньої оплати.

Судовий збір, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальності "Економ-Фактор" (50036, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Мелешкіна, буд. 14 А, кімната 809; ) в особі відокремленого підрозділу юридичної особи Філії № 1 Товариства з обмеженою відповідальності "Економ-Фактор" (52200, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Українська, буд. 8; ) на користь Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, 2; ) 8898,31 грн. (вісім тисяч вісімсот дев'яносто вісім грн. 31 коп.) - попередньої оплати, 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_3

Дата підписання рішення, оформленого відповідно до статті 238 ГПК України 12 лютого 2018 р.