ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.02.2018 Справа №905/2816/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.,

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, м.Білицьке м.Добропілля Донецької області, ,

до відповідача, Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, , в особі регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман Донецької області, ,

про стягнення 4449,10 грн., -

за участю уповноважених представників:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, м.Білицьке м.Добропілля Донецької області, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №5-2/635 від 18.09.2017р. до Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман Донецької області, про стягнення 4449,10 грн. вартості нестачі вугілля на підставі положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Статуту залізниць України.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час визначення складу суду), відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/2816/17 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 05.12.2017р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/2816/17, судове засідання призначено на 26.12.2017р.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що на виконання зобов'язань за договором №010715/3п/р від 01.07.2015р., який укладений між Товариством з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська та Товариством з обмеженою відповідальністю Промислова компанія Збагачувач, 03.08.2017р., 07.08.2017р. на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю Донінтервугілля, м.Маріуполь Донецької області, за накладною №51306496, зокрема, у напіввагонах №52943180, №52552478, №55556385, та за накладною №51358166, зокрема, у на піввагонах №55005912, №56339500, №56559081 відправлено вантаж вугілля камяне, марки г - газовий, однак на станції призначення залізницею виявлено недостачу вантажу, про що були складені комерційні акти №491003/74 від 06.08.2017р., №491003/81 від 06.08.2017р., №491003/82 від 06.08.2017р., №491003/84 від 10.08.2017р., №491003/85 від 10.08.2017р., №491003/83 від 11.08.2017р.

Обставини викладені в означених актах свідчать про доступ до вантажу, не збереженого перевезення на шляху слідування, що прямо вказує на вину залізниці та є підставою для стягнення заявленої суми вартості недостачі вантажу.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав розрахунок суми позову, комерційні акти: №491003/74 від 06.08.2017р., №491003/81 від 06.08.2017р., №491003/82 від 06.08.2017р., №491003/84 від 10.08.2017р., №491003/85 від 10.08.2017р., №491003/83 від 11.08.2017р., залізничні накладні: №51306496 від 03.08.2017р., №51358166 від 07.08.2017р., довідка Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля б/н б/д, довідка Товариства з обмеженою відповідальністю Донінтервугілля №12-1169 від 31.08.2017р., а також у копіях: договір №010715/3п/р від 01.07.2015р. разом з додатковими угодами №3 від 29.12.2016р., №4 від 01.02.2017р., довіреність на представника позивача.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст.20, 173, 174, 193, 224, 225, 306-308, 314 Господарського кодексу України, ст.ст.12, 23, 26 Закону України Про залізничний транспорт, п.2.1 Правил оформлення перевізних документів, ст.ст.110, 113-115, 129, 133 Статуту залізниць України, ст.ст.267, 920 Цивільного кодексу України, ст.ст.43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час подання позову).

15.12.2017р. набрала чинність редакція Закону України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів №2147 VIII від 03.10.2017р.

Ухвалою суду від 26.12.2017р. визначено розгляд справи №905/2816/17 за правилами загального позовного провадження, стадія: підготовче провадження; відкладено підготовче засідання на 30.01.2018р.; встановлено строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву до 30.01.2018р.; встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив та заперечення до 30.01.2018р.

30.01.2018р. представником відповідача через канцелярію господарського суду Донецької області подано відзив №2022/57 від 29.01.2018р. (в порядку ст.165 ГПК України), за змістом якого останній заперечує проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що позивачем не надано належних доказів отримання збитків, а саме документів на підтвердження оплати оспорюваного вантажу, а отже наявність збитків позивачем є недоведеною, звернуто увагу на приписи ст.115, 129, 130 Статуту залізниць України.

До означеного відзиву додано документи, наведені у переліку.

Ухвалою суду від 30.01.2018р. продовжено строк підготовчого провадження до 02.03.2018р. (включно); відкладено підготовче засідання на 13.02.2018р. о 12:15 год.; постановлено позивачу надати витребувані ухвалою господарського суду від 05.12.2017р. документи, а також відповідь на відзив; встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив та заперечень до 13.02.2018р., направлення останніх на адресу відповідача та надання доказів такого направлення до 13.02.2018р.; встановлено відповідачу направити відзив №2022/57 від 29.01.2018р. (в порядку ст.165 ГПК України) на адресу позивача та надати докази такого направлення до 05.02.2018р.

12.02.2018р. відповідачем представлено супровідний лист №2022/98 від 06.02.2018р. із фіскальним чеком ВПЗ Лиман-4 Донецька дирекція ЦПЗ 7 ПАТ «Укрпошта» №б/н від 08.02.2018р.

13.02.2018р. позивачем подано пояснення №б/н від 13.02.2018р., за змістом яких зазначено, що ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" є вантажовідправником вантажів, що належать ТДВ "Шахта "Білозерська", на підставі письмової угоди №2 від 21.12.2017р.; зауважено на п.2.1 роз'яснень Президії Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" №04-5/601 від 28.05.2002р., ст.133 Статуту залізниць України; вказано, що позивач не має можливості надати копії актів загальної форми №127 від 05.08.2017р., №128 від 10.08.2017р., оскільки акти складались залізницею без участі представників позивача, примірники актів чи їх копії не надавались.

До пояснень додано документи згідно переліку.

Ухвалою суду від 13.02.2018р. закрито підготовче провадження по справі №905/2816/17; справу №905/2816/17 призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні 13.02.2018р.

Представник позивача у судовому засіданні 13.02.2018р. підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 13.02.2018р. заперечив проти задоволення позовних вимог.

Дослідив матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку щодо такого.

За приписами статті 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обовязки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між Товариством з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Промислова компанія Збагачувач (Виконавець) укладено договір №010715/3п/р від 01.07.2015р., відповідно до п.1.1 якого замовник зобовязується передати (поставити) виконавцю вугілля для збагачення, оплатити послуги виконавця, повязані зі збагаченням вугілля та прийняти концентрат, а виконавець зобовязується прийняти вугілля, здійснити його збагачення та передати (поставити) отриманий в результаті збагачення вугілля концентрат Замовнику, в строки та на умовах, обумовлених цим договором та/або специфікаціями.

Замовник зобовязується передати (поставити) виконавцю вугілля на умовах DDP, залізнична станція Новогродівка та/або DDP, залізнична станція Кривий Торець (згідно Міжнародних правил тлумачення торгових термінів Інкотермс в редакції 2010 року), з урахуванням умов цього договору. Кількість, марочний склад, якісні показники вугілля, вантажовідправники та строк поставки вугілля обумовлюються сторонами у відповідних специфікаціях, які є невідємною частиною цього договору і підписуються сторонами щомісячно не пізніше третього числа поточного місяця (п.1.1.1 договору).

Датою поставки вугілля виконавцю є дата, вказана у графі 51 залізничної накладної, яка свідчить про прибуття вантажу на станцію ЦЗФ вантажоотримувача (Новогродівка та/або Кривий Торець Донецької залізниці) (п.1.1.2 договору).

Пунктом 1.1.3 договору, у редакції додаткової угоди №4 від 01.02.2017р. до договору №010715/3п/р від 01.07.2015р., виконавець зобовязується прийняти вугілля, переробити (збагатити) його на ТОВ ЦЗФ Селидівська та/або філіалі ЗФ Щербинівська ТОВ Донінтервугілля (ЦЗФ - вантажоотримувач) та передати (поставити) отриманий в результаті збагачення вугілля концентрат замовнику на умовах FCA, залізнична станція Новогродівка та/або FCA, залізнична станція Кривий Торець Донецької залізниці Укрзалізниці (згідно Міжнародних правил тлумачення торгових термінів Інкотермс в редакції 2010 року), з урахуванням умов цього договору.

Датою відвантаження концентрату розуміється дата, вказана у графі 56 залізничної накладної, що свідчить про приймання вантажу до перевезення.

Датою виконання виконавцем обумовлених цим договором зобов'язань з поставки, на приведених в п.1.1.3 цього договору умовах, є дата, вказана в графі 56 залізничної накладної станції Новогродівка та/або Кривий Торець Донецької залізниці Укрзалізниці, що свідчить про приймання вантажу до перевезення.

В специфікаціях до цього договору може бути узгоджена передача концентрату замовнику на інших умовах, передбачених Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів Інкотермс, з обов'язковим зазначенням моменту передачі концентрату, особливих умов його приймання, а також розподіл транспортних витрат.

Згідно п.2.1.3 договору, у редакції приведеної додаткової угоди, вантажоодержувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю Донінтервугілля.

Як свідчить специфікація №6 від 31.07.2017р. до договору №010715/3п/р від 01.07.2015р. Товариство з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська (замовник) та Товариство з обмеженою відповідальністю Збагачувач (виконавець) дійшли згоди поставити на умовах DDP залізнична станція Кривий Торець Донецької залізниці Укрзалізниці та/або DDP залізнична станція Новогродівка Донецької залізниці Укрзалізниці в редакції Інкотермс 2000, з урахуванням обмовлень, вказаних у договорі та цій специфікації, вугілля камяне, Г (Г2) Р (0 -200), у кількості 25000,00т., зола - 65,0%, волога - 11,3%, вихід летучих речовин 39,6%, заставна вартість однієї тони вугілля - 1611,60 грн. з ПДВ.

Строк поставки: серпень 2017р. (п.2 специфікації №6 від 31.07.2017р. до договору).

21.12.2016р. між Товариством з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська та Товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля укладено письмову угоду №2, за змістом якої Товариству з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, як відправнику, надано Товариством з додатковою відповідальністю Шахта Білозерська залізничну під'їзну колію для подачі (збирання) та навантаження (вивантаження) вагонів з вантажем, що йому належить.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України, підтверджується складанням транспортної накладної.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

03.08.2017р. за накладною №51306496 Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, м.Білицьке м.Добропілля Донецької області (вантажовідправник) зі станції відправлення Добропілля Донецької залізниці на станцію Кривий Торець Донецької залізниці відвантажило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю Донінтервугілля, м.Маріуполь Донецької області (вантажоодержувач), зокрема, у вагонах №52943180, №52552478, №55556385 вантаж вугілля камяне, марки г газовий, Г (Г2) Р (0-200), вологий.

07.08.2017р. за накладною №51358166 Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, м.Білицьке м.Добропілля Донецької області (вантажовідправник) зі станції відправлення Добропілля Донецької залізниці на станцію Кривий Торець Донецької залізниці відвантажило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю Донінтервугілля, м.Маріуполь Донецької області (вантажоодержувач), зокрема, у вагонах №55005912, №56339500, №56559081 вантаж вугілля камяне, марки г газовий, Г (Г2) Р (0-200), вологий.

При оформленні вказаних залізничних накладних відправником вказано масу вантажу: у вагоні №52943180 нетто 65600кг., у вагоні №52552478 нетто 66300 кг., у вагоні №55556385 нетто 63900кг., у вагоні №55005912 нетто 68700 кг., у вагоні №56339500 нетто 68300кг., у вагоні №56559081 нетто 67900кг.

На станції призначення Кривий Торець Донецької залізниці, на підставі ст.24 Статуту залізниць України, була виявлена невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній.

Так, на вказаній станції здійснено комісійне переважування спірних вагонів на тензометричних 150 тн. вагонних вагах вантажоодержувача ТОВ Донінтервугілля №602 повірених держповірителем 27.04.2017р. із зупинкою вагону, за результатами якого складені комерційні акти: №491003/74 від 06.08.2017р., №491003/81 від 06.08.2017р., №491003/82 від 06.08.2017р., №491003/84 від 10.08.2017р., №491003/85 від 10.08.2017р., №491003/83 від 11.08.2017р., відповідно до яких, в доповнення до актів загальної форми №127 від 05.08.2017р., №128 від 10.08.2017р. ст.Кривий Торець, за наслідками комісійного переважування вагонів, виявилось:

- у вагоні №52943180 - нетто 63600 кг., тара з документа 23200 кг., брутто 86800 кг., що менше документа на 2000 кг.;

- у вагоні №52552478 - нетто 64800 кг., тара з документа 24000 кг., брутто 88800 кг., що менше документа на 1500 кг.;

- у вагоні №55556385 - нетто 62300 кг., тара з документа 23200 кг., брутто 85500 кг., що менше документа на 1600 кг.;

- у вагоні №55005912 - нетто 65900 кг., тара з документа 23400 кг., брутто 89300 кг., що менше документа на 2800 кг.;

- у вагоні №56339500 - нетто 64900 кг., тара з документа 23300 кг., брутто 88200 кг., що менше документа на 3400 кг.;

- у вагоні №56559081 - нетто 64400 кг., тара з документа 22500 кг., брутто 86900 кг., що менше документа на 3500 кг.

У комерційному акті №491003/74 від 06.08.2017р. у розділі Д також відображено, що за документом вказано навантаження навалом, нижче бортів, маркування трьома повздовжніми борознами. Після переважування виявилось: навантаження у вагоні нерівномірне, нижче рівня бортів 200-300 мм, маркування у вагоні відсутнє, знята шапка по всій довжині та ширині вагону, видні сліди ніг. Двері та люки закриті, течі вантажу немає. При повторному переважуванні недостача підтвердилась. Начальник вантажного району в штатному розписі відсутній.

У комерційному акті №491003/81 від 06.08.2017р. у розділі Д також відображено, що за документом вказано навантаження навалом, нижче бортів, маркування трьома повздовжніми борознами. Після переважування виявилось: навантаження в вагоні нерівномірне, нижче рівня бортів 200-300 мм., маркування у вагоні відсутнє, знята шапка по всій довжині та ширині вагону, видні сліди ніг. Двері та люки закриті, течі вантажу немає. При повторному переважуванні недостача підтвердилась. Начальник вантажного району в штатному розписі відсутній.

У комерційному акті №491003/82 від 06.08.2017р. у розділі Д також відображено, що за документом вказано навантаження навалом, нижче бортів, маркування трьома повздовжніми борознами. Після переважування виявилось: навантаження в вагоні нерівномірне, нижче рівня бортів 200-300 мм., маркування у вагоні відсутнє, знята шапка по всій довжині та ширині вагону, видні сліди ніг. Двері та люки закриті, течі вантажу немає. При повторному переважуванні недостача підтвердилась. Начальник вантажного району в штатному розписі відсутній.

У комерційному акті №491003/83 від 11.08.2017р. у розділі Д також відображено, що навантаження в вагоні нижче рівня бортів 200 мм., холмоподібне, маркування порушено по всій площині вагону, видні сліди ніг. Двері та люки закриті, течі вантажу немає. При повторному переважуванні недостача підтвердилась. Начальник вантажного району в штатному розписі відсутній.

У комерційному акті №491003/84 від 10.08.2017р. у розділі Д також відображено, що навантаження в вагоні нижче рівня бортів 200 мм., холмоподібне, маркування порушено по всій площині вагону, видні сліди ніг. Двері та люки закриті, течі вантажу немає. При повторному переважуванні недостача підтвердилась. Начальник вантажного району в штатному розписі відсутній.

У комерційному акті №491003/85 від 10.08.2017р. у розділі Д також відображено, що навантаження в вагоні нижче рівня бортів 200 мм., холмоподібне, маркування порушено по всій площині вагону, видні сліди ніг. Двері та люки закриті, течі вантажу немає. Начальник вантажного району в штатному розписі відсутній.

Комерційні акти підписано належними особами згідно п.10 Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р.

Згідно ч.2 ст.924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 12 Закону України Про залізничний транспорт та ст.110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Статтею 23 Закону Про залізничний транспорт передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження, втрату, нестачу, псування, пошкодження прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Аналогічний припис міститься у ст.113 Статуту, ч.2 ст.924 Цивільного Кодексу України.

Суд приймає до уваги встановлену актами справність спірних вагонів, сліди доступу до вантажу та порушення у них маркування.

Відповідно до ст.111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу вантажу у разі коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення.

Проте, суду не надано доказів не збереження вантажу не з вини залізниці, з матеріалів справи не вбачається.

Статтею 920 Цивільного кодексу України встановлено, що у випадку порушення зобовязань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст.26 Закону України Про залізничний транспорт обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Так, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена у накладних, засвідчено належними доказами комерційними актами: №491003/74 від 06.08.2017р., №491003/81 від 06.08.2017р., №491003/82 від 06.08.2017р., №491003/84 від 10.08.2017р., №491003/85 від 10.08.2017р., №491003/83 від 11.08.2017р.

Вказані акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнаються судом належними доказами на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладній, фактичній масі вантажу.

Частиною 1 статті 115 Статуту залізниць України передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

В матеріалах справи наявна довідка Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля б/н б/д, згідно якої вартість 1 тони вугільної продукції, відвантаженої ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля (станція Добропілля Донецької області) на адресу ТОВ Донінтервугілля (станція Кривий Торець Донецької залізниці): у вагонах №52943180, №52552478, №55556385, №55005912, №56339500, №56559081 становить 655,63грн. з ПДВ.

При цьому, визначення ціни здійснено на підставі даних вантажовласника, беручи до уваги довідку Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська» б/н б/д, згідно якої вартість вугілля марки Г (Г2) Р (2-200), відвантаженого ТДВ «Шахта «Білозерська» на адресу ТОВ «Донінтервугілля» в серпні 2017р. складає 655,63 грн. за тону, з урахуванням ПДВ.

Виходячи з предмета спору, яким є стягнення вартості недостачі вугілля, а також викладене вище, суд приймає означену довідку як документ, який підтверджує кількість та вартість відправленого вантажу.

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Норми природної втрати та граничного розходження у визначенні маси нетто встановлені п.27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції 24.11.2000р. №862/5083, у яких закріплено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах, що відноситься до вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

Згідно матеріалів справи, у спірній накладній у графі найменування вантажу зазначено, що спірний вантаж вологий.

Недостача згідно вищезазначених комерційних актів складає: у вагоні №52943180 - 2000 кг.; у вагоні №52552478 - 1500 кг.; у вагоні №55556385 - 1600 кг.; у вагоні №55005912 - 2800 кг.; у вагоні №56339500 - 3400 кг.; у вагоні №56559081 - 3500 кг.

Згідно розрахунку, що міститься в позовній заяві, вартість недостачі розрахована позивачем з урахуванням норми природної втрати маси вантажу із застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізних документах, та заявлена у загальному розмірі 4449,10 грн.

Здійснивши перерахунок, з урахуванням норм природної втрати 2%, судом встановлено, що нестача вантажу у вагоні №52943180 становить 0,688 т. (2,0т. 1,312т.), у вагоні №52552478 становить 0,174т. (1,500т. 1,326т.), у вагоні №55556385 становить 0,322т. (1,600т. 1,278т.), у вагоні №55005912 становить 1,426т. (2,800т. 1,374т.), у вагоні №56339500 становить 2,034т. (3,400т. 1,366т.), у вагоні №56559081 становить 2,142т. (3,500т. 1,358т.).

Відтак, вартість втраченого вантажу складає 4449,11 грн. (655,63 грн. х 6,786 т.).

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно ст.133 Статуту залізниць України передача іншим організаціям або громадянам права на пред'явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред'явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

На залізничних накладних №51306496 від 03.08.2017р., №51358166 від 07.08.2017р. містяться переуступні написи, які свідчать про передачу права на пред'явлення претензії та позову від Товариства з обмеженою відповідальністю Донінтервугілля, м.Маріуполь Донецької області, до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, м.Білицьке м.Добропілля Донецької області, тобто від вантажоотримувача до вантажовідправника. Переуступні написи засвідчені підписами директора та скріплені печатками вантажоодержувача Товариства з обмеженою відповідальністю Донінтервугілля, м.Маріуполь Донецької області.

З огляду на викладене, з урахуванням даних, зазначених в комерційних актах, своїх зобовязань за договором перевезення підприємство залізничного транспорту загального користування не виконало належним чином, оскільки не забезпечило збереження довіреного йому вантажу.

Факт недостачі вантажу у приведеній вище кількості та вартості підтверджений матеріалами справи, у звязку з чим суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, враховуючи межі позовних вимог.

Доводи, викладені у відзиві №2022/57 від 29.01.2018р. на позовну заяву, судом до уваги не прийнято, адже аргументи, покладені у їх підґрунтя, не відносяться до предмета спору, яким є стягнення вартості нестачі вугілля, а не збитків.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 7, 13, 42, 73-81, 86, 129, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, м.Білицьке м.Добропілля Донецької області, до Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман Донецької області, про стягнення 4449,10 грн. вартості нестачі вугілля, задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м.Київ, Печерський район, вул.Тверська, б.5, , банківські реквізити не вказано), в особі регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (84400, Донецька область, м.Лиман, вул.Привокзальна, б.22, , п/р №3008 в ТВБВ 10004/0149 Філії Донецьке облуправління АТ Ощадбанк, МФО 335106) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля (85043, Донецька область, м.Добропілля, м.Білицьке, вул.Красноармійська, 1а, , п/р НОМЕР_1 у ПАТ ПУМБ, МФО 334851) 4449,10 грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 1600,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В судовому засіданні 13.02.2018р. оголошено повний текст рішення.

5. Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

6. Повний текст рішення складено та підписано 13.02.2018р.

Суддя О.В. Кротінова