ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2018м. ДніпроСправа № 904/10210/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф.

за участю секретаря судового засідання Левицької К.Ю.

за позовом Комунального підприємства Кам'янської міської ради "Тепломережі", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 4 444, 39 грн.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 00.01.0237 від 18.10.2017 р., юрисконсульт;

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 06-65/77 від 05.01.2018 р., провідний спеціаліст.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство Кам`янської міської ради "Тепломережі" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 3 551, 90 грн., що складають суму заборгованості за Договором на відпуск теплової енергії № 69т від 18.02.2015 р., 166, 11 грн. річних, 726, 38 грн. інфляції.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору на відпуск теплової енергії № 69т від 18.02.2015 р. в частині здійснення своєчасних розрахунків за спожиту теплову енергію за період з листопада 2015 р. по грудень 2015 р.

15.01.2018 р. відповідачем поданий до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній заперечує проти задоволення вимог позивача та посилається на те, що відповідно до умов спірного договору розрахунки за ним здійснюються на підставі платіжних вимог та двостороннього акту, що виписує учасник замовнику, в той час, як рахунок та акт на суму 3 551, 90 грн., що складає вартість послуг з постачання пара та води за листопад 2015 р., не був наданий відповідачу, у зв'язку з чим останній вважає вимоги позивача безпідставними.

05.02.2018 р. позивачем надана відповідь на відзив, відповідно до якої останній вважає посилання відповідача на відсутність бюджетних коштів необґрунтованим, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України та рішень Європейського суду з прав людини, вказані відповідачем обставини не звільняють його від відповідальності за порушення грошового зобовязання.

Крім того, позивач вказує на те, що відповідно до листа № 638/юр/06-53/5145 від 27.12.2016 р. відповідач фактично визнав наявність заборгованості за спірним договором в сумі 3 551, 90 грн., а тому посилання останнього на не надання йому актів та рахунків позивач також вважає таким, що не звільняє відповідача від відповідальності.

Відповідач не погоджується із позицією позивача, викладеною у запереченнях на відзив, та зазначає, що відповідно до п. 1.4. Договору замовник здійснює платежі за договором в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом, в той час, як розрахункові документи були надані позивачем після закінчення бюджетного року, про що, зокрема, свідчить лист № 638/юр/06-53/5145 від 27.12.2016 р.

Відповідно до ч. 6 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

З огляду на те, що під час підготовчого засідання у даній справі вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою учасників справи господарський суд розпочав в судовому засіданні 05.02.2018 р. розгляд спору по суті.

В судовому засіданні 15.01.2018 р. оголошувалась перерва до 05.02.2018 р.

05.02.2018р. у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст.240 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

18.02.2015 р. Комунальним підприємством Дніпродзержинської міської ради «Дніпродзержинськтепломережа», правонаступником якого відповідно до рішення Кам`янської міської ради № 469-10/VII від 30.09.2016 р. є Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Тепломережі» (Позивач; учасник) та Головним управлінням юстиції у Дніпропетровській області (Відповідач; замовник) укладено Договір про закупівлю пари та гарячої води; постачання пари та гарячої води (відпуск теплової енергії) за державні кошти № 69т ( далі Договір)ю

Відповідно до п. 1.1. вище зазначеного Договору, предметом договору є закупівля пари та гарячої води; постачання пари та гарячої води (відпуск теплової енергії) за державні кошти для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання в кількості, у строки та на інших умовах, що зазначені в договорі.

Найменування послуги: постачання пари та гарячої води (відпуск теплової енергії), кількість послуг або кількісні характеристики виконуваних за цим договором послуг 17, 78 Гкал (п. 1.2. Договору).

Згідно п. 5.2. Договору, учасник надає послугу з постачання водяної пари та гарячої води (відпуск теплової енергії)для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання згідно з діючими ДБН по обєктах Замовника згідно адрес: вул. Медична, 3 (адмін. будівля).

На виконання умов Договору, у період з листопада 2015 р. по грудень 2015 р. позивач поставив на обєкт відповідача теплову енергію на загальну суму 9 501, 04 грн., що підтверджується актами про постачання теплової енергії № 11-0002737 та № 12-0002985 (а.с. 21, 22).

Відповідно до п. 4.1. Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Замовник самостійно одержує платіжну вимогу та акт про постачання теплової енергії у учасника після 10 числа наступного за розрахунковим місяцем.

Замовник на протязі розрахункового період сплачує учаснику вартість спожитої кількості теплової енергії з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця. Остаточний розрахунок до 20 числа наступного за розрахунковим місяцем.

Згідно п. 4.2. Договору, всі розрахунки за цим договором виконуються на підставі платіжних вимог двостороннього акту про постачання теплової енергії, що виписує учасник замовнику.

Двосторонній акт про постачання теплової енергії замовник підписує і один екземпляр повертає учаснику в 5-ти денний термін. В разі не повернення акту в зазначений термін та відсутності мотивованої (письмової) відмови, кількість отриманої теплової енергії вважається беззаперечною та прийнятою до сплати.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач неналежним чином виконав зобовязання щодо оплати за спожиту теплову енергію, здійснивши розрахунки частково в сумі 5 949, 14 грн., про що свідчить виписка по рахунку, копія якої залучена до матеріалів справи (а.с. 63).

Доказів погашення заборгованості з оплати поставленої теплової енергії в сумі 3 551, 90 грн., відповідач, на момент розгляду спору не надав.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості на зазначену вище суму слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача з посиланням на те, що рахунок та акт за листопад 2015 р. на суму 3 551, 90 грн. на адресу останнього не надходив до уваги судом не приймається, зокрема, з огляду на те, що в пункті 4.1. Договору сторони встановили обовязок замовника, тобто відповідача, самостійно одержувати платіжну вимогу та акт про постачання теплової енергії у учасника після 10 числа наступного за розрахунковим місяцем.

Таким чином, посилання відповідача, викладені у відзив, не звільняють останнього від обовязку щодо належного виконання своїх зобовязань за спірним договором.

Крім того, як вбачається зі матеріалів справи, позивачем листом № 00.09.08/01/1 від 30.10.2017 р. був направлений на адресу відповідача, в тому числі і акт за листопад 2015 р. на суму 3 551, 90 грн., який не підписаний останнім, проте, зважаючи на умови Договору, викладені в п. 4.2. Договору, акт слід вважати прийнятим до сплати.

До того ж, відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів не вважається випадком, внаслідок якого боржник може бути звільнений від відповідальності. Тому відсутність коштів у відповідача не може бути підставою для звільнення його від відповідальності. Ці положення повністю кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, де зазначено, що непереборною силою, тобто надзвичайними і невідворотними обставинами не вважаються, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів.

Таким чином, посилання відповідача на відсутність його вини з огляду на відсутність бюджетного фінансування є безпідставними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, а отже не може братися до уваги при визначенні судом настання моменту оплати.

Враховуючи викладене, відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність боржника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постанові Вищого господарського суду України від 11.04.2013 року по справі № 5011-50/10068-2012, у постанові Вищого господарського суду України від 23.08.2012 року № 15/5027/715/2011, у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 року № 11/446.

Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Юліус проти України" (від 18.10.2005) та у справі "Бакалов проти України" (від 30.11.2004) зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є виправданням бездіяльності.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку, сума річних за загальний період з 21.12.2015 р. по 01.08.2017 р. складає 166, 11 грн.; сума інфляції за період з лютого 2016 р. по липень 2017 р. складає 726, 38 грн.

Зазначені вище суми підлягають до примусового стягнення.

Керуючись ст. 526, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (49027, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 21а, ) на користь Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Тепломережі» (51914, м. Кам`янське, вул. Тритузна, 168, ) 3 551, 90 грн. (три тисячі пятсот пятдесят одна гривня 90 коп.) основного боргу, 166, 11 грн. (сто шістдесят шість гривень 11 коп.) річних, 726, 38 грн. (сімсот двадцять шість гривень 38 коп.) інфляції, 1 600 (одна тисяча шістсот гривень) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 08.02.2018 р.

Суддя ОСОБА_3