ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2018 року Справа № 912/3234/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

суддів Дарміна М.А., Чимбар Л.О.

при секретарі: Логвіненко І.Г.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Межиріцький вітамінний завод" ПАТ "Укрмедпром" по справі за позовом Приватного акціонерного товариства "По виробництву інсулінів "ІНДАР", м. Київ до відповідача: Дочірнього підприємства "Межиріцький вітамінний завод" публічного акціонерного товариства "УКРМЕДПРОМ", Кіровоградська область, Голованівський район, с. Межирічка про стягнення 4 663 725,78 грн, на ухвалу господарського суду Кіровоградської області, прийняту суддею Тимошевською В.В. у місті Кіровограді 14 грудня 2017 року за наслідками розгляду скарги Дочірнього підприємства "Межиріцький вітамінний завод" ПАТ "Укрмедпром" № 153 від 27.09.2017 на неправомірні дії державного виконавця у справі № 912/3234/14

ВСТАНОВИВ:

ДП "Межиріцький вітамінний завод" ПАТ "Укрмедпром" 29.09.2017 звернувся до господарського суду Кіровоградської області із скаргою № 153 від 27.09.2017 на неправомірні дії державного виконавця Відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Улюшева Б.В. , в якій просив визнати дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Улюшева Б.В. щодо винесення в окреме виконавче провадження № 54708072 стягнення з ДП "Межиріцький вітамінний завод" ПАТ "УКРМЕДПРОМ" виконавчого збору у розмірі 462 101,10 грн - незаконними та визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 54708072 від 14.09.2017 про стягнення з ДП "Межиріцький вітамінний завод" ПАТ "УКРМЕДПРОМ" на користь держави виконавчого збору в розмірі 462 101,10 грн.

В обґрунтування своєї скарги скаржник посилався на те, що державним виконавцем при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору порушено приписи ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" в чинній редакції, оскільки згідно чинного на момент винесення оскаржуваної постанови Закону виконавчий збір стягується у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута. За твердженням скаржника, оскільки стягнення виконавчого збору, як окрема виконавча дія (в аспекті виведення в окреме виконавче провадження № 54708072 від 14.09.2017) здійснена після набрання чинності Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ, то в даному випадку підлягають застосуванню положення саме цього Закону. Окрім того, як повідомляє скаржник, згідно з п. 5 ч. 6 ст. 27 чинного Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Всі ці обставини, на думку скаржника, є підставами для визнання дій державного виконавця неправомірними.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 14 грудня 2017року (суддя Тимошевська В.В. ) у задоволенні скарги Дочірнього підприємства "Межиріцький вітамінний завод" Публічного акціонерного товариства "УКРМЕДПРОМ" № 153 від 27.09.2017 - відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні скарги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що при винесенні постанови про стягнення виконавчого збору від 20.01.2015 державний виконавець діяв відповідно до Закону від 21.04.1999 №606-ХІV, який діяв на момент вчинення такої дії, а редакція нового Закону від 02.06.2016 №1404-VІІІ не визначала випадків щодо втрати чинності постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, винесених у відповідності до вимог Закону від 21.04.1999 №606-ХІV, або підстав для не стягнення виконавчого збору за такими постановами (за виключенням окремих випадків) чи підстав для повернення вже стягнутого виконавчого збору за винесеними постановами.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що предмет спору у даній справі, за яким прийнято судове рішення, що підлягало виконанню згідно наказу від 03.12.2014, не підпадає під дію Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Тобто наказ від 03.12.2014 не є виконавчим документом про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, скаржник - ДП "Межиріцький вітамінний завод" ПАТ "Укрмедпром" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу суду скасувати та задовольнити скаргу, визнавши дії державного виконавця неправомірними щодо винесення в окреме провадження постанови про стягнення виконавчого збору.

Зокрема, апелянт вважає, що судом першої інстанції не було застосовано до спірних правовідносин відповідне законодавство, а саме: Закон України « Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ, та не було враховано норми чинного на час винесення спірної постанови державного виконавця редакції закону України « Про виконавче провадження», згідно з яким виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута.

Апелянт вважає, що оскільки між сторонами була укладена мирова угода в процесі виконання, а заборгованість на момент її укладання складала 4 038 245,63 грн., то судовий збір підлягав стягненню саме з розміру фактично стягнутих сум.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09 січня 2018 року апеляційна скарга Дочірнього підприємства "Межиріцький вітамінний завод" ПАТ "Укрмедпром" на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 14.12.17р. прийнята колегією суддів у складі: головуючого судді Березкіної О.В., суддів Дармін М.А., Чимбар Л.О. до розгляду у судовому засіданні на 08.02.2018р. о 10:00.

У відзиві на апеляційну скаргу державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області заперечував проти доводів апеляційної скарги, зазначивши, що оскільки постанова про стягнення виконавчого збору була винесена під час дії Закону України « Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, то повинні були застосовуватись положення п.7 розділу ХIII нового закону, згідно з яким виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання ним чинності.

Крім того, державний виконавець зауважує, що скаржник вибірково тлумачить положення статті 27 Закону України « Про виконавче провадження», оскільки після затвердження мирової угоди сума залишку заборгованості не була стягнута, а була повернута.

Позивачем також надано відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому зазначено, що повністю підтримує вимоги апеляційної скарги щодо скасування оскаржуваної ухвали, просить прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу Дочірнього підприємства "Межиріцький вітамінний завод" ПАТ "Укрмедпром" на неправомірні дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Улюшева Б.В. щодо винесення в окреме виконавче провадження №54708072 стягнення з Дочірнього підприємства "Межиріцький вітамінний завод" ПАТ "Укрмедпром" виконавчого збору у розмірі 462 101,10 грн. та щодо визнання незаконною та скасування Постанови про стягнення з Дочірнього підприємства "Межиріцький вітамінний завод" ПАТ "Укрмедпром" на користь держави виконавчого збору в розмірі 462 101,10 грн.

В судове засідання представник апелянта не з'явився, надавши клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із хворобою директора підприємства, що на його думку, є поважною причиною неявки та підставою для відкладення розгляду справи.

Представник Приватного акціонерного товариства "По виробництву інсулінів "ІНДАР" та державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області в судове засідання не з'явились, проте були належним чином повідомлені про дату судового засідання, що у відповідності до ч.12 статті 270 ГПК України не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши клопотання директора ДП "Межиріцький вітамінний завод" ПАТ "УКРМЕДПРОМ" про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.11,12 статті 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до статті 273 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

З урахуванням того, що строк розгляду скарги на ухвалу закінчується 9.02.2018 року, причини неявки апелянта не є поважними та його неявка не перешкоджає розглядові справи, клопотання про відкладення задоволенню не підлягає.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Кіровоградської області від 11.11.2014 стягнуто з ДП "Межиріцький вітамінний завод" ПАТ "УКРМЕДПРОМ" на користь ПрАТ "По виробництву інсулінів "ІНДАР" заборгованість в сумі 4 549 684,93 грн, з яких: 4 500 000,00 грн основний борг, 13 684,93 грн 3% річних та 36 000,00 грн. інфляційні втрати, а також 71 326,08 грн судового збору.

На виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області 03.12.2014 видано наказ.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України, з якою кореспондуються положення ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, встановлено імперативний припис, згідно якого судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Положеннями ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В період здійснення виконавчого провадження № 45867395 з виконання наказу господарського суду № 912/3234/14 від 03.12.2014 діяло декілька редакцій Закону України "Про виконавче провадження", а саме Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 N 606-XIV (далі - Закон від 21.04.1999 N 606-XIV) та Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 N 1404-VIII, який набрав чинності 06.10.2016 (далі - Закон від 02.06.2016 N 1404-VIII).

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС Головного ТУЮ у Кіровоградській області від 18.12.2014 про відкриття виконавчого провадження відкрито виконавче провадження № 45867395 з виконання наказу господарського суду № 912/3234/14, виданого 03.12.2014, про стягнення з ДП "Межиріцький вітамінний завод" ПАТ "УКРМЕДПРОМ" на користь ПрАТ "По виробництву інсулінів "ІНДАР" заборгованості в сумі 4 549 684,93 грн, з яких: 4 500 000,00 грн основний борг, 13 684,93 грн. 3% річних та 36000,00 грн інфляційні втрати, а також 71 326,08 грн судового збору (том ІІІ а.с. 55).

Вказана постанова направлена сторонам виконавчого провадження та ними отримана, зокрема, боржником - ДП "Межиріцький вітамінний завод" ПАТ "УКРМЕДПРОМ" 25.12.2014 (том ІІІ а.с. 54, 56).

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову від 18.12.2014 про накладення арешту на все майно, що належить боржнику (том ІІІ а.с. 57-58).

У зв'язку з несвоєчасним отриманням боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, що позбавило останнього виконати рішення суду самостійно у строк до семи днів з моменту винесення постанови, державним виконавцем винесено постанову про відкладення виконавчих дій з примусового виконання наказу до 19.01.2015 (том ІІІ а.с. 59).

Відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 30.12.2014 року, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

20.01.2015 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 462 101,10 грн, яку надіслано на адресу ДП "Межиріцький вітамінний завод" ПАТ "УКРМЕДПРОМ" та отримано останнім 24.01.2015 (том ІІІ а.с. 6, 63).

В подальшому державним виконавцем було розпочато примусове виконання рішення суду та застосовано заходи примусового виконання рішення, зокрема: винесено постанови про арешт коштів, складено акт опису й арешту майна боржника, відібрані пояснення керівника боржника та направлено до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області подання про притягнення останнього до кримінальної відповідальності за ст. 382 Кримінального кодексу України в порядку ст. 65 Закону України "Про виконавче провадження" (том ІІІ а.с. 64-75, 82).

Під час примусового виконання рішення суду з рахунків боржника було стягнуто 51359,04 грн. на користь ПрАТ "По виробництву інсулінів "ІНДАР", а також 51135,90 грн. виконавчого збору за постановою про стягнення виконавчого збору від 20.01.2015 (том ІІІ а.с. 76-79).

13.09.2017 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 45867395 на підставі п. 2 частини 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", а саме - затвердження (визнання) судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення (том ІІІ а.с. 12-13).

Обставини затвердження господарським судом мирової угоди, укладеної між ПрАТ "По виробництву інсулінів "ІНДАР" та ДП "Межиріцький вітамінний завод" ПАТ "УКРМЕДПРОМ" на стадії виконання рішення суду, підтверджуються ухвалою господарського суду від 18.08.2017, винесеної у даній справі (том ІІ а.с. 255-257).

Підставою для закінчення виконавчого провадження № 45867395 стало затвердження (визнання) судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення, тобто пункт 2 ч. 1 ст. 39 Закону від 02.06.2016 №1404-VІІІ.

Статтею 40 Закону від 02.06.2016 №1404-VІІІ визначені наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа.

Зокрема, за частиною 3 наведеної норми у разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, за нормами Закону від 02.06.2016 №1404-VІІІ правовим наслідком закінчення виконавчого провадження, серед іншого, є винесення постанови про стягнення виконавчого збору, якщо виконавчий збір не стягнуто.

Такий наслідок, як винесення постанови про стягнення виконавчого збору, згідно приписів Закону в новій редакції обумовлений тим, що відповідно до ст.27 Закону від 02.06.2016 №1404-VІІІ, розділу VІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (в редакції (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 N 2832/5), виконавчий збір стягується на підставі постанови, яка виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника сум або закінчення виконавчого провадження згідно ст. 39 Закону в розмірі 10% від суми, що фактично стягнута, повернута стягувачу.

14.09.2017 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 454708072 про стягнення з боржника ДП "Межиріцький вітамінний завод" ПАТ "УКРМЕДПРОМ" виконавчого збору за постановою про стягнення виконавчого збору №б/н від 20.01.2015 (том ІІІ а.с. 11, 113-114).

Тобто, постанова про стягнення виконавчого збору виносилась при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення, тобто, 20.01.2015 року.

Отже, при винесенні постанови про стягнення виконавчого збору від 20.01.2015 державний виконавець діяв відповідно до Закону від 21.04.1999 №606-ХІV, який діяв на момент вчинення такої дії.

Згідно пункту 7 Розділу XIII Прикінцевих та Перехідних положень Закону від 02.06.2016 №1404-VІІІ виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Редакція нового Закону від 02.06.2016 №1404-VІІІ не визначає випадків щодо втрати чинності постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, винесених у відповідності до вимог Закону від 21.04.1999 №606-ХІV, або підстав для не стягнення виконавчого збору за такими постановами (за виключенням окремих випадків) чи підстав для повернення вже стягнутого виконавчого збору за винесеними постановами.

Оскільки статтею 28 Закону від 21.04.1999 №606-ХІV в редакції на час винесення державним виконавцем у виконавчому провадженні № 45867395 передбачено, що постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю, а тому державним виконавцем до набрання чинності Законом від 02.06.2016 №1404-VІІІ вже вирішено питання щодо стягнення виконавчого збору і винесена ним постанова про стягнення виконавчого збору є окремим виконавчим документом, який є чинним і частково виконаним.

З огляду на вищезазначене, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування в даному випадку положень частини 2 ст. 27 Закону від 02.06.2016 №1404-VІІІ, є законними та обґрунтованими, а доводи скаржника в цій частині такими, що не відповідають нормам законодавства.

Доводи апелянта про те, що виконавчий збір не повинен стягуватися на підставі пункту 6 частини 5 статті 27 Закону від 02.06.2016 №1404-VІІІ є неспроможними з огляду на наступне.

Відповідно до п.6 частини 5 ст. 27 Закону від 02.06.2016 № 1404-VІІІ виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Пункт 6 доповнений до статті 27 Закону № 1404, Законом України від 03.11.2016 р. №1730-VIII "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", в преамбулі якого вказано, що цей Закон визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Згідно статті 2 цього Закону він поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Предмет спору у даній справі, за яким прийнято судове рішення, що підлягало виконанню згідно наказу від 03.12.2014, не підпадає під дію вказаного Закону.

Тобто, наказ від 03.12.2014 не є виконавчим документом про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Інші доводи апелянта є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали господарського суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 275-282, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Межиріцький вітамінний завод" ПАТ "Укрмедпром" на ухвалу господарського суду Кіровоградської області, прийняту суддею Тимошевською В.В. у місті Кіровограді 14 грудня 2017 року - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 14 грудня 2017 року у справі № 912/3234/14 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст постанови складено 09 лютого 2018 року.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О. Дармін

Суддя Л.О.Чимбар