ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"15" лютого 2018 р. м. Київ Справа № 911/287/18

Суддя Господарського суду Київської області Янюк О.С., розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» ОСОБА_1, м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд», м.Вишеве Київської області

про звернення стягнення на предмет застави

ВСТАНОВИВ:

12.02.2018 Публічне акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (далі ПАТ «КБ Хрещатик» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Господарського суду Київської області (далі - суд) із позовною заявою №3/380 від 07.02.2018 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» про звернення стягнення на предмет застави.

Подана позовна заява не відповідає вимогам розділу III Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначено Законом України «Про судовий збір». У відповідності до ч. 1 ст. 4 зазначеного закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У порушення п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку у розмірі 463 611,24грн.

Разом з тим, позивач разом із позовом подав заяву №3/393 від 07.02.2018, в якій просить суд, відстрочити сплату судового збору до прийняття рішення у справі. У заяві зазначає про важке фінансове становище та відсутність можливості сплати судового збору. Зазначає, що рішенням Правління Національного банку України від 02.06.2016 №46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 03.06.2016 №913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку» згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ Хрещатик» з 06.06.2016 по 05.06.2016.

Так, відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати є правом, а не обов'язком суду.

Аналіз правового змісту ст. 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить про те, що, зокрема, відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, які свідчать про об'єктивну неможливість сплатити судовий збір під час подання позовної заяви.

Особа, яка заявляє клопотання (заяву) про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Крім того, необхідно зазначити, що позовна заява подана ПАТ «КБ Хрещатик» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ Хрещатик».

Вдповідно до ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках. Фонд є установою, що не має на меті отримання прибутку.

Водночас, ст.129 Конституції України, як однією із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Крім того, загальний принцип рівності усіх перед законом визначено нормами ст. 24 Конституції України, 7 ГПК України.

У контексті зазначених норм слід мати на увазі, що всі підприємства та організації, які звертаються до господарського суду, за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів, зобовязані дотримуватись процесуальної форми подання позову. При здійсненні судочинства, господарський суд повинен забезпечити процесуальну рівність сторін, не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою.

Проаналізувавши викладе та зміст заяви, суд вважає, що позивачем не наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність достатніх підстав для відстрочення сплати судового збору, та не обґрунтовано належними і допустимими доказами відсутність можливості сплатити судовий збір у встановлених законом порядку і розмірі. А самі лише обставини, пов'язані з тим, що ПАТ «КБ Хрещатик» перебуває в стані ліквідації не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору.

Крім того, Європейський суд з прав людини наголошує, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Однак, положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року не означає й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах, а відтак, вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» заява № 28249/95 від 19.06.2001). У даному випадку, накладення судового збору на заявника, передбаченого пп.1 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», і не може порушити принципу розумної пропорційності, доступу до суду, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

За таких обставин, у суду відсутні правові підстави для надання позивачу відстрочки сплати судового збору, а тому заява про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи те, що відповідну позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. 164 ГПК України, суд вважає за необхідне залишити зазначений позов без руху та надати позивачу час на усунення недоліків.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 180, 234 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву ПАТ «КБ Хрещатик» залишити без руху.

2. Запропонувати ПАТ «КБ Хрещатик»:

виконати належним чином вимоги ст. 164 ГПК України, а саме, надати суду:

докази сплати судового збору у розмірі 463 611,24грн у встановленому законом порядку.

3. Указані недоліки усунути ПАТ «КБ Хрещатик» протягом десяти днів з дня отримання ним цієї ухвали.

4. Звернути увагу позивача на те, що у разі надіслання відповідних документів до суду засобами поштового звязку, невідкладно повідомити про це суд на його електронну пошту () із обовязковим зазначенням штрих-коду поштового відправлення.

5. Інформацію по справі сторони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (http://court.gov.ua/fair/).

Відповідно до ч. 2 ст.235 ГПК України, ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо від рішення оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду, яка подається у порядку, визначеному ст. 257 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Письмові докази, які подаються до господарського суду учасниками судового процесу, повинні бути оформлені відповідно до вимог ст. 91 ГПК України. Письмові докази надаються через канцелярію суду із супровідним листом.

Звернути увагу сторін на те, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 135 ГПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: невиконання процесуальних обов'язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

Ознайомлення з матеріалами справи здійснюється щочетверга за наявності завчасно поданого через канцелярію суду клопотання, в якому повинні бути зазначені дата та час, коли представник зявиться до суду для ознайомлення з матеріалами справи.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 15.02.2018.