Суд
УХВАЛА

07 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 5011-42/16062-2012

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю.Я. - головуючого, Дроботової Т.Б., Кушніра І.В.,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Арабський Енергетичний Альянс Юей" про перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 13.07.2017 (головуючий: Гаврилюк О.М., судді Хрипун О.О., Отрюх Б.В.) та постанови Вищого господарського суду України від 12.09.2017 (головуючий: Студенець В.І. судді Ковтонюк Л.В., Селіваненко В.П.) у справі №5011-42/16062-2012

за позовом 1.товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит систем",

2. товариства з обмеженою відповідальністю "Арабський Енергетичний Альянс Юей"

до публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

за участю Генеральної прокуратури України

про зобов'язання передати майно

ВСТАНОВИВ:

08.12.2017 товариством з обмеженою відповідальністю "Арабський Енергетичний Альянс Юей" (далі - ТОВ "Арабський Енергетичний Альянс Юей") подана заява про перегляд Верховним Судом України постанови Київського апеляційного господарського суду від 13.07.2017 та постанови Вищого господарського суду України від 12.09.2017 у справі №5011-42/16062-2012 з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 11116 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

15.01.2018 вказану заяву направлено до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Підпунктом 1 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) передбачено, що заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у господарських справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Обговоривши доводи заяви та дослідивши додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що подана заява є необґрунтованою та її доводи не підтверджуються доданими до неї матеріалами.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 11116 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017) заява про перегляд судових рішень господарських судів може бути подана з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти рішення у тих справах, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

Приймаючи постанову від 12.09.2017 у даній справі, Вищий господарський суд України погодився з висновком апеляційного суду про відсутність передбачених законом підстав для задоволення заяви ТОВ "Арабський Енергетичний Альянс Юей" про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2013 у справі №5011-42/16062-2012 шляхом стягнення з публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" (далі - ПАТ "Укргазвидобування") на користь ТОВ "Арабський Енергетичний Альянс Юей" грошової компенсації належної ТОВ "Арабський Енергетичний Альянс Юей" частки у спірному об'ємі вуглеводнів у розмірі 231614753,10 грн. та перерахування зазначеної грошової суми на поточний рахунок заявника, оскільки задовольняючи заяву про зміну способу виконання судового рішення із зобов'язання ПАТ "Укргазвидобування" передати товариству з обмеженою відповідальністю "Фаворит Систем" (далі - ТОВ "Фаворит Систем"), як оператору спільної діяльності за договором про спільну діяльність, майно (примусове виконання обов'язку в натурі - пункт 5 частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України) на стягнення його вартості (відшкодування майнової шкоди - пункт 8 частини 2 статті 16 цього Кодексу), місцевий господарський суд фактично змінив рішення суду по суті та самостійно змінив спосіб захисту, передбачений статтею 16 Цивільного кодексу України, тоді як ТОВ "Арабський Енергетичний Альянс Юей" не надано як доказів наявності постанови про повернення виконавчого документу стягувачу з підстави відсутності майна, так і доказів правонаступництва щодо прав та обов'язків стягувача, яким є ТОВ "Фаворит Систем", а не заявник.

Заявником на обґрунтування підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права (стаття 16 Цивільного кодексу України та частина 3 статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII), що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, до заяви додано копію постанови Вищого господарського суду України від 02.10.2017 у справі №6/303.

В основу наданої для порівняння постанови покладено висновки Вищого господарського суду України про обґрунтовану зміну місцевим судом первісного способу та порядку виконання рішення (зобов'язання приватного підприємства "Візаві" передати Управлінню комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради вбудоване нежиле приміщення шляхом оформлення акту прийому-передачі) на інший спосіб - вилучити у боржника це приміщення та передати його стягувачу.

При цьому колегія суддів враховує, що встановлені судами предмет та підстави позову, фактичні обставини, які формують зміст правовідносин, у справі №5011-42/16062-2012 та у справі №6/303 є різними, зокрема, у даній справі підставою для відмови у зміні способу та порядку виконання рішення стала недопустимість зміни рішення суду по суті та самостійної зміни способу захисту цивільного права з примусового виконання обов'язку з передачі майна в натурі на стягнення його грошової вартості на стадії виконання судового рішення, тоді як внаслідок задоволення заяви стягувача у справі №6/303 зміна способу захисту цивільного права не мала місця, а відбулася лише законна зміна способу виконання рішення стосовно одного і того ж нерухомого майна, що виключає неоднакове застосування Вищим господарським судом України одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Таким чином, порівняння змісту постанови Вищого господарського суду України у справі №6/303 зі змістом постанови Вищого господарського суду України від 12.09.2017, про перегляд якої подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що остання постанова свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

З урахуванням вимог частини 3 статті 11121 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017), колегія суддів відмовляє у допуску справи №5011-42/16062-2012 до провадження, оскільки подана заява є необґрунтованою.

Керуючись підпунктом 1 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017), статтями 11116, 11121 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017), Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у допуску справи №5011-42/16062-2012 до провадження Касаційного господарського суду.

2. Надіслати копію ухвали разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ю.Я. Чумак

Судді Т.Б. Дроботова

І.В Кушнір