ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"12" лютого 2018 р.м. Одеса Справа № 916/3072/17
Господарський суд Одеської області у складі судді Власовій С.Г.,

при секретарі судового засідання Матвієнко А.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/3072/17:

За позовом: Заступника керівника Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області (67400, Одеська область, Роздільнянський район, м. Роздільна, вул. Ярослава Мудрого) в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 1, ) в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83)

до відповідача: Фермерського господарства „Щербина" (66860, Одеська область, Ширяївський район, с. Петровірівка, вул. Туглука, 64, )

про стягнення 50 000,00грн.

СУТЬ СПОРУ: 12.12.2017р. Заступник керівника Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фермерського господарства „Щербина", в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання фінансової підтримки фермерському господарству

у розмірі 50 000,00грн.

В судових засіданнях приймали участь представники сторін:

від заступника прокурора: Закернична І.П., згідно посвідчення №031666 від 26.01.2015р.; від позивача - Українського державного фонду підтримки фермерських господарств: Афанасьєв М.Г., згідно довіреності №266 від 07.11.2017р.

від позивача - Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств: не з`явився;

від відповідача: не з'явився.

В засіданні 12.02.2018р. приймали участь представники:

від заступника прокурора: Закернична І.П., згідно посвідчення №031666 від 26.01.2015р.;

від позивача - Українського державного фонду підтримки фермерських господарств: Афанасьєв М.Г., згідно довіреності №266 від 07.11.2017р.

від позивача - Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств: не з`явився.

від відповідача: не з'явився.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2017р. справу №916/3072/17 розподілено до розгляду суддею Власовою С.Г.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.12.2017р. порушено провадження у справі №916/3072/17 із призначенням її до розгляду в засіданні суду на „09" січня 2017р. о 12год.00хв.

20.12.2017р. Господарським судом Одеської області ухвалено розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі; підготовче провадження призначено на „09" січня 2018р. об 12год.00хв.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.01.2018р. відкладено підготовче засідання на „30" січня 2018р. об 12год.00хв.

15.01.2018р. за вх.№730/18 до канцелярії Господарського суду Одеської області надійшли пояснення Заступника керівника Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області, в яких останній зазначає, що у позовній заяві зазначено адресу відповідача як: село Петровірівка, вул. Туглука, 64. Однак, із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою ФГ »Щербина» є село Жовтень, вул. Туглука, 64. Проте, у зв'язку із декомунізацією відповідним органом місцевого самоврядування назву села Жовтень змінено на «Петровірівка», а тому відповідач не вніс зміни у відомості, які відображені у реєстрі.

30.01.2018р. за вх.№2047/18 позивачем подана до суду довідка, у якій останній повідомляє про те, що з позовом до суду до ФГ «Щербина» раніше не зверталися, що у провадженні суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, справи зі спору між сторонами не вирішувалися раніше.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.01.2018р. судом закрито підготовче провадження у справі №916/3072/17 за позовом за позовом Заступника керівника Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств до Фермерського господарства „Щербина" про стягнення 50 000,00грн. заборгованості за договором про надання фінансової підтримки фермерському господарству №31 від 08.09.2008р.; розгляд справи по суті призначено на "12" лютого 2018р. об 11год. 30хв.

Прокурор заявлені позовні вимоги підтримує, в їх обґрунтування зазначає, що 08.09.2008р. між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств, в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств та ФГ „Щербина" було укладено договір №31 про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству, у відповідності до якого позивач надав відповідачу фінансову підтримку в сумі 150000грн., а відповідач мав її повернути в повному обсязі до 01.09.2013р., однак, цього не зробив, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість.

Представник позивача Український державний фонд підтримки фермерських господарств усно у судовому засіданні повідомив, що позовні вимоги прокурора підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити позов.

Відповідач в судові засідання не з'являвся, своїм правом на захист не скористався, про місце та дату судових засідань був повідомлений належним чином шляхом направлення ухвал за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві та Витязі ЄДРЮОФОП станом на 13.12.2017р., про поважність причин нез'явлення суд не повідомив, витребувані судом документи не надав.

Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи до уваги, що судові відправлення ухвали про порушення провадження у справі від 13.12.2017 року, ухвали від 20.12.2017р., ухвали від 09.01.2018р. було повернуто поштою із відміткою у довідках поштової установи "не існує", "не проживає", відсутність жодних повідомлень щодо причин неявки ФГ «Щербина» у судові засідання, а також враховуючи направлення ухвал суду за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві та Витязі ЄДРЮОФОП станом на 13.12.2017р., суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до п.9 ст.165 ГПК України.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, оцінивши пояснення заступника прокурора та позивача та їх правову позицію, суд встановив наступне:

Відповідно до ч. ч. 6, 8 Статуту Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, затвердженого Спільним наказом Міністерства аграрної політики України, Міністерства фінансів України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України 08.11.2002 N 348/954/322, Укрдержфонд є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції з реалізації державної політики з підтримки селянських (фермерських) господарств, і має самостійний баланс, поточні та вкладні рахунки в установах банків, печатку із зображенням Державного герба України та своїм найменуванням. Укрдержфонд має регіональні відділення в Автономній Республіці Крим та областях, які є юридичними особами і здійснюють свою діяльність на основі Положення про регіональне відділення Укрдержфонду.

Положеннями ч. ч. 11, 14, 15, 16 Статуту Українського державного фонду підтримки фермерських господарств метою діяльності Укрдержфонду є: забезпечення реалізації державної політики щодо фінансової підтримки становлення і розвитку селянських (фермерських) господарств. Майно Укрдержфонду є державною власністю і закріплюється за ним на праві оперативного управління, Укрдержфонд відповідає за своїми зобов'язаннями коштами, що є в його розпорядженні, за винятком бюджетних коштів. Кошти Укрдержфонду формуються за рахунок: коштів Державного бюджету України, передбачених на фінансову підтримку селянських (фермерських) господарств; коштів, що надходять від повернення кредитів і державної фінансової допомоги селянськими (фермерськими) господарствами, наданих з Державного бюджету України; благодійних внесків та добровільних пожертвувань фізичних і юридичних осіб; централізованих відрахувань регіональних відділень Укрдержфонду; інших надходжень, не заборонених законодавством України. Кошти Укрдержфонду використовуються у встановленому законодавством порядку.

08.09.2008р. між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств, в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств та ФГ „Щербина" було укладено договір №31 про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству, відповідно до якого фонд зобов'язався надати фінансову підтримку (допомогу) на поворотній основі фермерському господарству „Щербина" в сумі 150000грн., а фермерське господарство зобов'язується використати її за цільовим призначенням і повернути фінансову підтримку у визначений даним договором строк (розділ 1 договору).

Відповідно до п.3.4.2. договору №31 від 08.09.2008р. фермерське господарство зобов'язане повернути кошти фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі Одеському відділенню Укрдержфонду згідно з встановленим графіком:

до 01 вересня 2011 року в сумі 50 000,00грн. (п'ятдесят тисяч) грн.;

до 01 вересня 2012 року в сумі 50 000,00грн. (п'ятдесят тисяч) грн.;

до 01 вересня 2013 року в сумі 50 000,00грн. (п'ятдесят тисяч) грн.

Кінцевий термін повернення заборгованості по фінансовій підтримці(допомозі) - 01 вересня 2013 року.

Згідно п.4.1. договору №31 від 08.09.2008р. договір про надання фінансової підтримки (допомоги) набуває чинності з дати його укладення та діє до часу повного погашення фермерським господарством заборгованості (фінансової підтримки, пені).

На виконання умов договору №31 від 08.09.2008р. позивач надав відповідачу фінансову допомогу, що підтверджується платіжним дорученням №28 від 12.09.2008р. в сумі 150 000,00грн.

Відповідач свої зобов`язання щодо повернення позики в строк до 01.09.2013р. в повному обсязі не виконав, що спричинило направлення позивачем відповідачу претензій №015/158 від 09.09.2014р., №015/35 від 27.02.2015р., №015/232 від 21.09.2015р., однак, доказів реагування на них з боку відповідача або погашення позики суду не надано.

21.06.2016р. за №015/119 Одеським відділенням Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі директора М.Г.Афанасьєва направлено прокурору Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області лист із проханням звернутися до Господарського суду Одеської області в інтересах Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств із позовом до Фермерського господарства «Щербина» про стягнення заборгованості в розмірі 50 000,00грн.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, подані заступником прокурора та позивачем докази та викладені ними правові позиції, суд вважає заявлені заступником прокурора позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступні положення законодавства.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У відповідності до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій України" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред'явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до п. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (п. 1 ст.626, ст. 627, п.1 ст. 628 ЦК України).

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 08.09.2008р. між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств, в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств та ФГ „Щербина" було укладено договір №31 про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству, відповідно до якого фонд надав фінансову підтримку (допомогу) на поворотній основі фермерському господарству „Щербина" в сумі 150000грн., а фермерське господарство зобов'язався використати її за цільовим призначенням і повернути фінансову підтримку у визначений даним договором строк.

Відповідно до ст.1046 Цивільного Кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (п.1 ст.1047 Цивільного Кодексу України).

Згідно п.п.1, 3 ст.1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до положень статті 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК).

Положеннями ч. 9 статті 17 Бюджетного кодексу України передбачено, що позовна давність на вимоги щодо погашення такої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) не поширюється.

Таким чином, з огляду на проаналізовані матеріали справи та чинне законодавство, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними доказами надання відповідачу фінансової допомоги за договором №31 від 08.09.2008р. в сумі 150000грн. та її часткового неповернення відповідачем у розмірі 50 000,00грн., у зв'язку з чим позовні вимоги прокурора про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи надані прокурором докази в сукупності, враховуючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог прокурора, суд повністю їх задовольняє, внаслідок чого стягненню з відповідача підлягає 50000грн. заборгованості.

Згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в розмірі 1600,00грн. відшкодовується прокуратурі за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Заступника керівника Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фермерського господарства „Щербина" (66860, Одеська область, Ширяївський район, с. Петровірівка, вул. Туглука, 64, ) на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 1, код 20029342) в особі Одеського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (65026, м. Одеса, вул. Канатна,83, код 35048444) заборгованість в розмірі 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп., яка підлягає перерахуванню у державний бюджет: р/р - 0008; банк ГУДКСУ в Одеській області; МФО 828011; код за ; отримувач - УДКСУ у м. Одесі Одеської області.

3. Стягнути з Фермерського господарства „Щербина" (66860, Одеська область, Ширяївський район, с. Петровірівка, вул. Туглука, 64, ) на користь Прокуратури Одеської області (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3, ; отримувач коштів: прокуратура Одеської області; рахунок отримувача: 0564; банк отримувача: ДКСУ у м. Києві; МФО: 820172) 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00коп. судового збору.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15 лютого 2018 р.

Суддя С.Г. Власова