У Х В А Л А

19 лютого 2018 року

справа № 927/1159/17

Суддя Господарського суду Чернігівської області Демидова М.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Інкріс-Агро” про забезпечення позову

у справі №927/1159/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Інкріс-Агро”, вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, 36014

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Олкар”, пр.-т Перемоги, буд. 39, оф. 14, м. Чернігів, 14000

про стягнення 12614398 грн. 17 коп.

без виклику представників сторін

встановив:

До Господарського суду Чернігівської області звернувся позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю “Інкріс-Агро”, з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Олкар” про стягнення заборгованості у сумі 9527029 грн. 47 коп., що утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем умов укладеного сторонами договору поставки на умовах товарного кредиту №13-Ш від 27.03.2017, штраф у суму 1905405 грн. 89 коп., 28% річних у сумі 429101 грн. 59 коп., інфляційних нарахувань у сумі 176878 грн. 52 коп., відсотків за користування кредитом (1%) разом з ПДВ у сумі 59742 грн. 43 коп., сум втрат курсових коливань у розмірі 516240 грн. 27 коп.

05.02.2018 позивачем подана письмова заява №65 від 31.01.2018 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке є власністю Товариства з обмеженою відповідальністю “Олкар”, а саме: господарське приміщення загальною площею 626,4 кв м., розташоване за адресою: Чернігівська область, Сосницький район, с. Шаболтасівка, вул. Кулініна, буд. 1А, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 49, номер запису про право власності: 14283399, а також накласти арешт на кошти у розмірі ціни позову – 12614398 грн. 17 коп. та судового збору – 189215 грн. 98 коп., які обліковуються на розрахунковому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю “Олкар”, , р/р 3437 в Чернігівському РУ «Приват Банк», МФО 353586.

Заяву про забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Так, позивач зазначив, що загальна сума боргу відповідача у справі перед усіма кредиторами становить 16463110 грн. 84 коп. і вказана сума перевищує розмір статутного капіталу відповідача. Невиконання ТОВ "Олкар" своїх зобов'язань за договором позбавляє позивача можливості розпоряджатися своїми коштами. Крім того, засновником ТОВ "Олкар" та директором ТОВ "Олкар-Плюс" є одна й та сама особа, що надає можливості для висновку про те, що відповідачем на розрахункові рахунки ТОВ "Олкар-Плюс" може бути здійснено переведення грошових коштів з метою ухилення від виконання зобов'язань перед позивачем. Нерухоме майно, що належить позивачу, предметом іпотеки, а тому в подальшому може бути продане, що також перешкоджатиме задоволенню грошових вимог позивача.

Відповідно до приписів ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У зв'язку з надходженням заяви про забезпечення позову №65 від 31.01.2018 до Господарського суду Чернігівської області 05.02.2018 та враховуючи перебування судді Демидової М.О. у щорічній основній відпустці у період з 05.02.2018 по 18.02.2018 заява про забезпечення позову розглядається у перший робочий день, тобто 19.02.2018.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд відхиляє її з таких підстав.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд зазначає, що в заяві про вжиття заходів забезпечення позову позивачем жодним чином не обґрунтовано, у чому саме полягає утруднення чи неможливість виконання рішення у разі задоволення позовних вимог. Позивачем до заяви про забезпечення позову не подано доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заходів до забезпечення позову.

Посилання позивача на те, що загальна сума боргу відповідача перед усіма кредиторами становить 16463110 грн. 84 коп. (при цьому більшу частину - 12614398 грн. 17 коп., становить сума боргу перед позивачем) не є беззаперечним доказом того, що виконання рішення буде неможливим без вжиття заходів забезпечення позову. Доводи позивача про те, що засновником ТОВ "Олкар" та директором ТОВ "Олкар-Плюс" є одна й та сама особа, не є підтвердженням того, що відповідачем на розрахункові рахунки ТОВ "Олкар-Плюс" може бути здійснено переведення грошових коштів саме з метою ухилення від виконання зобов'язань перед позивачем. Вимога щодо накладення арешту на нерухоме майно відповідача не пов'язана із предметом позову і також не обґрунтованою.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача.

Керуючись ст.ст. 136, 140 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Інкріс-Агро” про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя                                          М.О. Демидова