ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2018 р. Справа № 922/6287/15

Колегія суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Здоровко Л.М., судді Плахова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Чумак Д.В.,

за участю представників сторін:

від позивача - Іванцов Я.І. - за довіреністю від 09.05.2017;

від відповідача - Шипілов А.Ю. - за довіреністю від 25.10.2017;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства «Торгово-комерційна фірма «Дана», АДРЕСА_2, м. Харків, 61124,

на рішення господарського суду Харківської області від 14.12.2017 (суддя Новікова Н.А.), ухвалене об 11 год. 30 хв. в м.Харкові, повний текст якого складений 19.12.2017,

у справі №922/6287/15

за позовом: Приватного підприємства «Торгово-комерційна фірма «Дана», АДРЕСА_2, м. Харків, 61124,

до відповідача: ТОВ "Салтівський м'ясокомбінат", 61176, м. Харків, вул. Краснодарська, 171-Б,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Фізична особа ОСОБА_3, АДРЕСА_1

про витребування майна,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство "Торгово-комерційна фірма "Дана" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Салтівський м'ясокомбінат", в якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 05.12.2017 просить суд витребувати у власність на користь Приватного підприємства "Торгово-комерційна фірма "Дана" у ТОВ "Салтівський м'ясокомбінат" нежитлові приміщення №№83, 84 в цокольному поверсі в літ. А-5 по АДРЕСА_2, які зареєстровані за ТОВ "Салтівський м'ясокомбінат" як нежитлова будівля в літ. "Ж" по АДРЕСА_2.

Рішенням господарського суду Харківської області від 14.12.2017 в задоволенні позову ПП «Торгово-комерційна фірма «Дана» відмовлено (т.4,а.с.82-92).

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що під час нового розгляду справи вимоги позивача про припинення права власності ТОВ "Салтівський м'ясокомбінат" на нежитлову будівлю літ. «Ж» по АДРЕСА_2, відпала внаслідок подання позивачем заяви про зміну предмету позову від 05.12.2017, згідно з якою позовними вимогами визначено витребування у власність на користь ПП «Торгово-комерційна фірма «Дана» у відповідача нежитлових приміщень №№83,84 в цокольному поверсі в літ. «А-5» по АДРЕСА_2, які зареєстровані за відповідачем як нежитлова будівля в літ. «Ж» по АДРЕСА_2.

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий господарський суд дійшов висновку, що ТОВ «Салтівський м'ясокомбінат» є добросовісним набувачем спірного майна на підставі договору купівлі-продажу від 18.03.2015 у розумінні статті 330 ЦК України, оскільки на момент вчинення правочину він не знав і не міг знати, що додаткове рішення Московського районного суду м. Харкова від 31.08.2012 у справі №2027/10520/12 буде скасовано, та на час вчинення правочинів між відповідачем та третьою особою останній був повноважним для вчинення таких дій. Місцевим господарським судом встановлено, що відповідач набув право власності на спірне майно 18.03.2015 за договорами купівлі-продажу, а позивач набув статусу власника новоствореного майна, зокрема, й нежитлових приміщень цокольного поверху №№ 83,84 по АДРЕСА_2 з моменту державної реєстрації такого права, тобто 28.05.2015, у зв'язку з чим місцевий господарський суд констатував, що фактично третьою особою ОСОБА_3 за відплатним правочином було відчужено спірне майно до того, як позивач набув право власності на нежитлові приміщення цокольного поверху 1-4,4а, 5-22, 26-31,33,35,39,73-88 загальною площею 607,8 кв. м, розташовані по АДРЕСА_2. Отже, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено жодними належними та допустимими доказами того, що спірна нежитлова будівля літ. "Ж", загальною площею 28,4кв.м по АДРЕСА_2 у встановленому законом порядку належала позивачу на праві власності на момент придбання даного майна відповідачем за договорами купівлі-продажу від 18.03.2015 та вибула з його володіння не з його волі, у зв'язку з чим відсутні підстави застосування до спірних правовідносин приписів статті 388 ЦК України.

ПП «Торгово-комерційна фірма «Дана» з рішенням місцевого господарського суду не погодилось та 26.12.2017 звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 14.12.2017 у справі №922/6287/15 і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПП «ТКФ «Дана» у даній справі (т.4,а.с.99-105).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник вказує на те, що: по-перше, місцевим господарським судом в порушення вимог ГПК України не взяті до уваги приюдиційні обставини, встановлені рішенням апеляційного суду Харківської області від 17.11.2015 у справі №2027/10520/12, а саме: що ПП «ТКФ «Дана» є власником нежитлових приміщень цокольного поверху, зокрема, №№73-88 в літ. «А», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 по-друге, договори купівлі-продажу спірної нежитлової будівлі, укладені між ОСОБА_4 та відповідачем, не містять такої істотної умови договору відповідно до приписів ч. 2 ст. 377 ЦК України як кадастрові номери земельної ділянки, на якій розташований об'єкт нерухомого майна; по-третє, висновком судової будівельно-технічної експертизи підтверджено, що майно, яке знаходиться у відповідача, та майно, що належить позивачу, є тотожнім і лише обліковується за різною нумерацією; по-четверте, скасоване судове рішення у справі №2027/10520/12 не породжує жодних правових наслідків з моменту його прийняття, про що зазначено у постановах Верховного Суду України від 10.06.2015 у справі №6-449цс15 та від 24.06.2015 у справі №3-231гс15, а тому судом першої інстанції невірно застосовані статті 328, 330, 387, 388 ЦК України, що є порушенням норм матеріального права.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив скасувати рішення господарського суду Харківської області від 14.12.2017 у справі №922/6287/15 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти вимог апеляційної скарги, просить рішення господарського суду Харківської області від 14.12.2017 у справі №922/6287/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить інформація з веб-сайту ПАТ «Укрпошта» про невручення поштового відправлення.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції просив відкласти розгляд справи у зв'язку з неявкою третьої особи в судове засідання.

Судом апеляційної інстанції відмовлено у задоволенні вказаного клопотання, оскільки за приписами частини 13 статті 270 ГПК України якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може, але не зобов'язаний відкласти розгляд справи. Враховуючи, що 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, проте вдруге не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності третьої особи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

22.03.1997 між Представництвом Фонду державного майна України в м. Харкові (продавцем) та ТОВ "ТКФ "Дана" (покупцем) укладений договір купівлі-продажу нежитлового приміщення №1079-В-С, пунктом 1.1 якого встановлено, що продавець продає, а покупець купує нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2, орендоване ТОВ «ТКФ «Дана» згідно договору оренди від 01.04.1996 №240. Нежитлове приміщення, що відчужується, належить продавцю на підставі рішень ХІІ сесії Харківської міської ради народних депутатів ХХІ скликання від 28.09.1992 та V сесії ХХІІ скликання від 23.02.1995 і зареєстровано в Державному комунальному підприємстві Харківському міському бюро технічної інвентаризації (реєстровий №1922 від 12.03.1997): нежитлові приміщення (літ. А-5), цегляні, загальною площею 453,1кв.м, експертною оціночною вартістю 49716грн, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (т.1,а.с.122-125).

06.10.1997 між сторонами вказаного договору складений акт прийому-передачі майна державного підприємства №1079-В-С, за яким продавець передав, а покупець прийняв продане 22.05.1997 шляхом викупу майно: приміщення /літ. А-5/ №1-39 загальною площею 453,1кв.м за адресою АДРЕСА_2 (т.1,а.с.126).

Відповідно до Технічного паспорту на житловий будинок державного, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, складеного Харківським міським бюро технічної інвентаризації станом на 18.10.1994, до складу цього нерухомого майна входили нежитлові приміщення 1-39, загальною площею 453,1 кв.м (т.1,а.с.157-166).

Згідно з реєстраційним посвідченням ДКП « Харківське міське бюро технічної інвентаризації» нежитлові приміщення №1-39 загальною площею 453,1 кв. м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, зареєстровані за ТОВ "Торгово-комерційна фірма "Дана" та записані в реєстрову книгу 09.10.1997 за реєстровим номером №1922 (т.1, а.с.127).

Згідно акта прийому-передачі нежитлового приміщення (літ. А-5), №1-39, цегляного, заг. площею 453,1кв.м, орендованого ПП «Торгово-комерційна фірма «Дана», за адресою: АДРЕСА_2, від 18.10.2005 продавець передав, а покупець прийняв продане 22.03.1997 шляхом викупу нежитлове приміщення (літ. А-5), №1-39, цегляне, загальною площею 453,1кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (т.1, а.с.130).

Відповідно до витягу КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 20.10.2005 №8701751 право власності на нежитлові приміщення №1-31 в літ. «А-5» загальною площею 453,1кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, зареєстровано за ПП «ТКФ «Дана» 21.09.2005 на підставі договору купівлі-продажу №1079-В-С від 22.03.1997, 1 ХДНК, р№6-1105, угоди про внесення змін від 18.10.2005 р№6-4343,1 ХДНК та акта прийому-передачі №3383 від 18.10.2005 (т.1,а.с.131).

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.07.2012 у справі №2027/10520/12 за позовом ОСОБА_3 до Харківської міської ради про визнання права власності, позовні вимоги задоволено; визнано за ОСОБА_3 право приватної власності на нежитлові будівлі, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 (т.1,а.с.13).

Додатковим рішенням Московського районного суду м. Харкова від 31.08.2012 у справі №2027/10520/12 доповнено рішення Московського районного суду м. Харкова від 13.07.2012 у справі за позовом ОСОБА_3 до Харківської міської ради, визнавши за ним право власності на нежитлову будівлю в літ. «Ж», загальною площею 28,4 кв.м по АДРЕСА_2 (т.1,а.с.14).

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 17.11.2015 додаткове рішення Московського районного суду м. Харкова від 31.08.2012 у справі №2027/10520/12 скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Харківської міської ради про визнання права власності на нежитлову будівлю в літ. "Ж" загальною площею 28,4 кв.м по АДРЕСА_2 (т.1,а.с.15-17). При цьому судом встановлено, що нежитлова будівля літ. «Ж», фактично площею 26,4кв. м, знаходиться у складі нежитлових приміщень цокольного поверху літ. «А-5» по АДРЕСА_2, а саме: приміщень №№83,84, загальною площею 26,4кв.м, що належать апелянту ПП «ТКФ «Дана» Крім того, суд зазначив про відсутність в матеріалах справи доказів того, що нежитлове приміщення, площею 28,4 кв.м в літ. «Ж» по АДРЕСА_2 будувалось за кошти ОСОБА_3 та що йому надавалась земельна ділянка під забудову або з метою збереження самочинного будівництва та доказів того, що вона є окремо побудованою спорудою.

КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» станом на 26.07.2012 складено технічний паспорт на громадський будинок - нежитлову будівлю літ. "Ж" по АДРЕСА_2, інвентаризаційний номер №91619, реєстровий номер 1922. В експлікації приміщень до плану поверхів громадського будинку номер приміщення - 1, призначення приміщення - торговельна зала, загальна площа - 28,4 кв.м (т.1,а.с.204-210).

03.09.2012 між ОСОБА_3 (орендодавцем) та ТОВ "Салтівський м'ясокомбінат" (орендарем) укладений договір оренди нежитлового приміщення, пунктами 1.1, 1.2 якого встановлено, що орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлову будівлю літ. "Ж" загальною площею 28,4 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_2. Приміщення належить орендодавцю на праві власності на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 13.07.2012 та додаткового рішення Московського районного суду м. Харкова від 31.08.2012 (т.2,а.с.10-12).

30.01.2015 Департаментом ДАБІ у Харківській області на замовлення ПП "ТКФ "Дана" зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежитлових приміщень по АДРЕСА_2 під магазин продовольчих та непродовольчих товарів». В даній декларації зазначено, що загальна площа будівлі відповідно до проектної документації складатиме 607,8кв.м (т.1,а.с.154-156).

20.02.2015 КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» на замовлення ПП «ТКФ «Дана» виготовлений технічний паспорт на квартирний (багатоповерховий) житловий будинок №179 (нежитлові приміщення цокольного поверху №1-4,4а, 5-22,26-31,33,35,39,73-88, АДРЕСА_2). У експлікації внутрішньої площі до плану будівлі літ. «А-5» по АДРЕСА_2 визначені, зокрема, приміщення №83 - підсобне, площею 3,9кв.м та приміщення №84 - торгівельна зала, площею 22,5кв.м (т.1,а.с.32-36).

31.03.2015 Департаментом ДАБІ у Харківській області на замовлення ПП «Торгово-комерційна фірма «Дана» зареєстровано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція нежитлових приміщень по АДРЕСА_2 під магазин продовольчих та непродовольчих товарів» (т.1,а.с.37-40).

18.03.2015 між ОСОБА_3 (продавцем) та ТОВ "Салтівський м'ясокомбінат" (покупцем), укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Остапенко Є.М., зареєстрований в реєстрі за №747, п.1.1 якого встановлено, що продавець продав , а покупець купив відповідно до умов цього договору 1/2 частку нежитлової будівлі літ. "Ж" загальною площею 28,4 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (т.2, а.с.4,5).

У п.1.2 цього договору встановлено, що нежитлова будівля, ? частка якої відчужується, належить продавцю на праві приватної власності на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 13.07.2012 справа №2027/10520/2012 2/2027/4099/2012 та додаткового рішення Московського районного суду м. Харкова від 31.08.2012 справа №2027/10520/2012 2/2027/4099/2012, право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зареєстрованого на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №32693445, виданого 26.01.2015 Реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01.

Також, 18.03.2015 між тими ж сторонами укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Остапенко Є.М., зареєстрований в реєстрі за №749, за умовами якого ОСОБА_3 продав, а ТОВ "Салтівський м'ясокомбінат" купив 1/2 частку нежитлової будівлі літ. "Ж" загальною площею 28,4 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2. Пункт 1.2 цього договору аналогічний пункту 1.2 договору купівлі-продажу від 18.03.2015, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Остапенко Є.М., зареєстрованого в реєстрі за №747 (т.2, а.с.7,8).

Тобто, ТОВ "Салтівський м'ясокомбінат", уклавши 18.03.2015 два договори купівлі-продажу з ОСОБА_3, придбало одну нежитлову будівлю літ. "Ж" загальною площею 28,4 кв.м.

18.03.2015 на підставі договорів купівлі-продажу, посвідчених приватним нотаріусом ХМНО Остапенко Є.М. та зареєстрованих в реєстрі за № 747 та №749, внесені записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №9087475 та, відповідно, №9088948, що підтверджується витягами з даного реєстру від 18.03.2015 №35094534 та №35100144 (т.2,а.с.6,9).

28.05.2015 ПП «Торгово-комерційна фірма «Дана» видано свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення цокольного поверху №1-22, 4а, 26-31, 33, 35, 39, 73-88 загальною площею 607,8 кв.м в літ. "А-5", що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (т.1,а.с.93).

Відомості про набуття позивачем права власності на вказані нежитлові приміщення внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 28.05.2015, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №38256328 (т.1, а.с. 220).

У технічному звіті відповідності існуючого нежитлового приміщення №1 цокольного поверху літ. «Ж» відповідно до технічного паспорту Харківського міського БТІ, реєстровий №1922, інвентаризаційна справа №91619 від 26.07.2012, об'єкту будівництва нежитлових приміщень цокольного поверху літ. «А-5» №№1-4, 4а, 5-22, 26-31, 33, 35, 39, 73-80, 81, 82, 83, 84, 85, 86, 87, 88, в частині приміщень №№83,84 літ. «А-5» згідно технічного паспорту Харківського міського БТІ, реєстровий №1922, інвентаризаційна справа №61540 від 20.02.2015 по АДРЕСА_2, здійсненому ПП «Архітектурне бюро Річ» за участю експерта ОСОБА_6 (кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг) пов'язаних із створенням об'єкта архітектури від 10.07.2014 №003350) та архітекторів ОСОБА_7 і ОСОБА_8 (кваліфікаційні сертифікати архітектора від 01.06.2011) зазначено, що приміщення №1 в літ. «Ж» згідно технічного паспорту Харківського міського БТІ, реєстровий номер 1922, інвентаризаційної справи №91619 від 26.07.2012, не є вбудованим, а прибудовано до несучих конструкцій житлового будинку, як зазначено в технічному паспорті. Також зазначено, що об'єкт будівництва нежитлових приміщень цокольного поверху в літ. «А-5» №№1-4, 4а, 5-22, 26-31, 33, 35, 39, 73-80, 81, 82, 83, 84, 85, 86, 87, 88 має вбудовані приміщення №№83,84 в літ. «А-5», які входять до складу нежитлових приміщень згідно технічного паспорту Харківського міського БТІ, реєстровий №1922, інвентаризаційна справа №61540 від 20.02.2015 по АДРЕСА_2. Технічним звітом встановлено, що приміщення №№83,84 в літ. «А-5» були збудовані спільно з приміщеннями №№1-4, 4а, 5-22, 26-31, 33, 35, 39, 73-80, 81, 82, 85, 86, 87, 88 в літ. «А-5» та є збудованими з єдиним конструктивним каркасом. Приміщення №1 згідно технічного паспорту Харківського міського БТІ, реєстровий №1922, інвентаризаційна справа №91619 від 26.07.2012 має площу 28,4кв.м, обстеженням встановлено, що дане приміщення розділено перегородками та складається з двох приміщень №83-3,9кв.м, №84-22,4кв.м, загальна площа яких складає 26,4кв.м (т.1,а.с.191-201, 225-227).

Листом від 10.11.2015 №6704 КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» повідомило ПП «ТКФ «Дана», що нежитлова будівля літ. «Ж» загальною площею 28,4кв.м, заінвентаризована на замовлення ОСОБА_9 у 2012 році, помилково визначена як окрема нежитлова будівля. Фактично, нежитлова будівля літ. «Ж» загальною площею 28,4кв.м є частиною приміщень цокольного поверху у літ. «А-5» по АДРЕСА_2 а саме: приміщеннями №№83,84, загальною площею 26,4 кв.м, заінвентаризованими на замовлення ПП «ТКФ «Дана» у 2015році (т.1, а.с.60).

Листом від 25.01.2016 КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» на замовлення ТОВ «Салтівський м'ясокомбінат» повідомило, зокрема, про те, що 20.02.2015 проведено нову інвентаризацію, де вказана нежитлова будівля помилково зазначена як приміщення №№83,84 площею 26,4кв.м, розташовані у цокольному поверсі житлового будинку літ. «А-5». Обстеженням від 25.01.2016 встановлено, що приміщення, якими користується ТОВ «Салтівський м'ясокомбінат», виокремлені від інших приміщень, мають окремий вхід, розташовані на 1 поверсі (т.2,а.с.14).

Згідно з технічним паспортом на громадський будинок літ. «Ж-1» АДРЕСА_2 виготовленим на замовлення ТОВ «Салтівський м'ясокомбінат», приміщення складається з торгівельної зали 22,3 кв.м та підсобного приміщення 3,8кв.м, загальною площею 26,1кв.м (основна -22,3кв.м, допоміжна -3,8кв.м) (т.2,а.с.16-18).

04.12.2015 позивач звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ «Салтівський м'ясокомбінат» про скасування права власності ТОВ "Салтівський м'ясокомбінат" на нежитлову будівлю літ. "Ж", по АДРЕСА_2 та витребування у ТОВ "Салтівський м'ясокомбінат" на користь ПП "ТКФ "Дана" зазначеної нежитлової будівлі шляхом зобов'язання звільнити нежитлову будівлю в літ. «Ж» по АДРЕСА_2 (т.1,а.с.4,5).

26.01.2016 позивачем подано заяву про зміну предмета позову, в якій він просив: витребувати у ТОВ "Салтівський м'ясокомбінат" на користь ПП "ТКФ "Дана" нежитлові приміщення №№ 83, 84, загальною площею 26,4 кв.м, цокольного поверху в літ. "А-5" по АДРЕСА_2, які зареєстровані за ТОВ "Салтівський м'ясокомбінат" як нежитлова будівля в літ. "Ж", по АДРЕСА_2; припинити право власності ТОВ "Салтівський м'ясокомбінат" на нежитлову будівлю літ. "Ж", по АДРЕСА_2, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу від 18.03.2015, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованого за №749, та договору купівлі-продажу від 18.03.2015, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованого за №747, та яке було зареєстроване на підставі рішення №20092258 від 18.03.2015 про державну реєстрацію права власності на 1/2 частину нежитлової будівлі літ. "Ж" по АДРЕСА_2 (номер запису про право власності 9087475) та рішення №20095236 від 18.03.2015 про державну реєстрацію права власності на 1/2 частину нежитлової будівлі літ. "Ж" по АДРЕСА_2 (номер запису про право власності 9088948), прийнятих приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., шляхом скасування запису про право власності №9088948 та запису про право власності №9087475 (т.1,а.с.143-147).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.02.2016 у справі №922/6287/15 призначено будівельно-технічну експертизу (т.2,а.с.23-27).

Відповідно до висновку судової будівeльно-технічної експертизи від 31.03.2017 №7152 наступні нежитлові приміщення:

- нежитлова будівля літ. "Ж", загальною площею 28,4 кв.м (згідно з технічним паспортом КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації", реєстровий номер №1922, інвентаризаційна справа №91619 від 26.07.2012 по АДРЕСА_2);

- нежитлові приміщення №№83, 84 загальною площею 28,4 кв.м в цокольному поверсі будівлі літ. "А-5" (згідно з технічним паспортом КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації", реєстровий номер №1922, інвентаризаційна справа №61540 від 20.02.2015 по АДРЕСА_2);

- громадський будинок літера "Ж-1", загальною площею 26,1 кв.м (згідно з технічним паспортом КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації", інвентаризаційна справа №91619 від 22.01.2016 по АДРЕСА_2) є тотожними.

Нежитлове приміщення №1 цокольного поверху літ. «Ж» (згідно технічного паспорту КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», реєстровий №1922, інвентаризаційна справа №91619 від 26.07.2012 по АДРЕСА_2) та нежитлові приміщення цокольного поверху в літ. «А-5» №1-4, 4а, 5-22, 26-31, 33, 35, 39, 73-80, 81, 82, 83, 84, 85, 86, 87, 88 (згідно технічного паспорту КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», реєстровий №1922, інвентаризаційна справа №61540 від 20.02.2015 по АДРЕСА_2) мають схожу конструктивну схему - каркасну та відрізняються між собою оформленням фасадів, оздобленням стін, стель, колон. Встановити, чи мають спірні приміщення єдиний конструктивний каркас з іншими приміщеннями не видається можливим з причин, вказаних у дослідженні. У дослідженні зазначено, що у зв'язку з відсутністю проектної документації на будівництво нежитлових приміщень №№73-88, прибудованих до цокольного поверху житлового будинку та проектної документації на будівництво нежитлового приміщення №1 цокольного поверху літ. «Ж» встановити, чи мають спірні приміщення єдиний конструктивний каркас з іншими приміщеннями та чи зводився він одночасно, не надається можливим (т.2, а.с.208-225).

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.05.2017 у справі №922/6287/15, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.07.2017, відмовлено у задоволенні позову (т.3,а.с.145-150, 189-196).

Постановою Вищого господарського суду України від 02.11.2017 у даній справі частково задоволено касаційну скаргу ПП «ТКФ «Дана»; скасовано постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18.07.2017 та рішення господарського суду Харківської області від 23.05.2017, справу 922/6287/15 передано на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі (т.3,а.с.233-241).

При цьому суд касаційної інстанції зазначив, що: по-перше, судом першої інстанції не було з'ясовано чи позивачем при поданні заяви "про зміну предмету позову" від 12.01.2016 не було одночасно змінено й підставу позову та не наведено такій заяві процесуально-правової оцінки. Крім того, незважаючи на вимоги ст. 22 ГПК України, суд першої інстанції прийняв і розглянув по суті вимоги заяви "про зміну предмета позову" від 22.01.2016, поданої після початку розгляду справи. Суд касаційної інстанції дійшов висновку, що прийнявши після початку розгляду справи по суті заяву про зміну предмета позову без процесуально-правового обґрунтування, господарський суд першої інстанції не визначився, які ж позовні вимоги мали бути предметом розгляду в даній справі; по-друге, відмовляючи в позові про витребування майна з посиланням на ст.ст. 321, 328, 331, 334, 388 ЦК України, у зв'язку з недоведеністю наявності у позивача права власності на спірні приміщення, суди попередніх інстанцій не з'ясували правових підстав, з яких було заявлено позов. Зокрема, вказавши у прийнятих рішеннях про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту права власності на спірне нерухоме майно на момент прийняття додаткового рішення суду в цивільній справі № 2027/10520/12 (31.08.2012), суди не з'ясували та не навели оцінки у сукупності, з урахуванням вимог ст. 43 ГПК України, обставинам щодо власника такого майна; по-третє, суди обох інстанцій не приділили належної уваги змісту рішення апеляційного суду Харківської області від 17.11.2015 у справі № 2027/10520/12 про відмову ОСОБА_3 у позові про визнання права власності на майно, що є предметом спору в даній справі, та не навели цьому рішенню правової оцінки з огляду на положення ч. 3 ст. 35 ГПК України щодо преюдиціальності встановлених ним обставин, тоді як, за вказаним рішенням суду нежитлова будівля літ. "Ж", фактично площею 26,4 кв.м, знаходиться у складі нежитлових приміщень цокольного поверху літ. "А-5", що належать ПП "Торгово-комерційна фірма "Дана", а саме: приміщення №№ 83, 84. Також, суд касаційної інстанції зазначив, що у будь-якому випадку судам слід було встановити дійсного власника спірного нерухомого майна, а також наявність у особи, в якої відповідачем придбано це майно, права на його відчуження.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.11.2017 у даній справі призначено справу до розгляду на 04.12.2017 (т.4,а.с.9,10).

05.12.2017 позивачем подано до суду першої інстанції заяву про зміну предмета позову, у якій просить задовольнити позов в наступній редакції: витребувати у ТОВ «Салтівський м'ясокомбінат» на користь ПП «ТКФ «Дана» у власність нежитлові приміщення №№83,84 в цокольному поверсі в літ. «А-5» по АДРЕСА_2, які зареєстровані за ТОВ «Салтівський м'ясокомбінат», як нежитлова будівля в літ. «Ж» по АДРЕСА_2 (т.4,а.с.24-26).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.12.2017 у даній справі розглянуто заяву позивача про зміну предмета та встановлено, що вона відповідає вимогам чинного законодавства, не порушує чиї-небудь права, а тому її прийнято до розгляду та спір вирішено відповідно до вимог, викладених у цій заяві (т.4,а.с.39-41).

14.12.2017 місцевим господарським судом прийнято оскаржуване рішення з підстав, викладених вище (т.4, а.с. 82-92).

Перевіривши матеріали спра ви, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Предметом даного спору є витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме: нежитлових приміщень №№83,84 в цокольному поверсі в літ. «А-5» по АДРЕСА_2, які зареєстровані за ТОВ «Салтівський м'ясокомбінат», як нежитлова будівля в літ. «Ж» по АДРЕСА_2, на підставі статті 388 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У статті 319 Цивільного кодексу України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі статтею 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За приписами частин 1 статті 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

З матеріалів справи, а саме: з договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 22.03.1997 №1079-В-С, укладеного між Представництвом Фонду державного майна України в м. Харкові (продавцем) та ТОВ "ТКФ "Дана", акта прийому-передачі майна державного підприємства №1079-В-С, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.10.2005 вбачається, що ТОВ "ТКФ "Дана" набуло право власності на нежитлові приміщення №1-39 в літ. «А-5» загальною площею 453,1 кв.м, які розташовані в АДРЕСА_2

30.01.2015 Департаментом ДАБІ у Харківській області на замовлення ПП "ТКФ "Дана" зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежитлових приміщень по АДРЕСА_2 під магазин продовольчих та непродовольчих товарів». В даній декларації, зокрема, зазначено, що загальна площа будівлі відповідно до проектної документації складатиме 607,8 кв.м (т.1,а.с.154-156).

20.02.2015 КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» на замовлення ПП «ТКФ «Дана» виготовлений технічний паспорт на квартирний (багатоповерховий) житловий будинок №179 (нежитлові приміщення цокольного поверху АДРЕСА_2

31.03.2015 Департаментом ДАБІ у Харківській області на замовлення ПП «Торгово-комерційна фірма «Дана» зареєстровано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації «Реконструкція нежитлових приміщень по АДРЕСА_2 під магазин продовольчих та непродовольчих товарів» (т.1,а.с.37-40).

28.05.2015 ПП «Торгово-комерційна фірма «Дана» видано свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення цокольного поверху №1-22, 4а, 26-31, 33, 35, 39, 73-88 загальною площею 607,8 кв.м в літ. "А-5", що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (т.1,а.с.93).

Відомості про набуття позивачем права власності на вказані нежитлові приміщення внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 28.05.2015, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №38256328 (т.1, а.с. 220).

З наведеного вбачається, що ПП «Торгово-комерційна фірма «Дана» з дотриманням вимог чинного законодавства щодо здійснення реконструкції 30.01.2015 розпочало реконструкцію належних йому на праві власності нежитлових приміщень №1-39 в літ. «А-5» загальною площею 453,1 кв.м по АДРЕСА_2, внаслідок якої збільшилась площа приміщень та змінилась їх нумерація у зв'язку з чим 28.05.2015 внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, ПП «Торгово-комерційна фірма «Дана» є єдиним законним власником нежитлових приміщень цокольного поверху №1-22, 4а, 26-31, 33, 35, 39, 73-88 загальною площею 607,8 кв.м в літ. "А-5", що розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що додатковим рішенням Московського районного суду м. Харкова від 31.08.2012 у справі №2027/10520/12 доповнено рішення Московського районного суду м. Харкова від 13.07.2012 у справі за позовом ОСОБА_3 до Харківської міської ради, визнавши за ним право власності на нежитлову будівлю в літ. «Ж», загальною площею 28,4 кв.м по АДРЕСА_2 (т.1,а.с.14).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що на підставі частини третьої статті 376 ЦК України суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя статті 375 ЦК України).

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 17.11.2015 додаткове рішення Московського районного суду м. Харкова від 31.08.2012 у справі №2027/10520/12 скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Харківської міської ради про визнання права власності на нежитлову будівлю в літ. "Ж" загальною площею 28,4 кв.м по АДРЕСА_2 (т.1,а.с.15-17).

При цьому судом встановлено, що нежитлова будівля літ. «Ж», фактично площею 26,4кв. м, знаходиться у складі нежитлових приміщень цокольного поверху літ. «А-5» по АДРЕСА_2, а саме: приміщень №№83,84, загальною площею 26,4кв.м, що належить ПП «ТФК «Дана». Крім того, суд зазначив про відсутність в матеріалах справи доказів того, що нежитлове приміщення, площею 28,4 кв.м, в літ. «Ж» по АДРЕСА_2 будувалось за кошти ОСОБА_3 та, що йому надавалась земельна ділянка під забудову або з метою збереження самочинного будівництва та доказів того, що вона є окремо побудованою спорудою.

Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до параграфа 72 рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 (рішення чинне з 06.11.2002) в справі "Совтрансавто-Холдінг" проти України", у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (аналогічний висновок викладений також і в рішенні Суду по справі "Брумареску проти Румунії", параграф 61).

Відповідно до частини 3 статті 35 ГПК України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення), яка кореспондується з положеннями частини 4 статті 75 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Крім того, відповідно до висновку судової будівeльно-технічної експертизи від 31.03.2017 №7152, проведеної у даній справі, наступні нежитлові приміщення: нежитлова будівля літ. "Ж", загальною площею 28,4 кв.м (згідно з технічним паспортом КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації", реєстровий номер №1922, інвентаризаційна справа №91619 від 26.07.2012 по АДРЕСА_2); нежитлові приміщення №№83, 84 загальною площею 28,4 кв.м в цокольному поверсі будівлі літ. "А-5" (згідно з технічним паспортом КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" реєстровий номер №1922, інвентаризаційна справа №61540 від 20.02.2015 по АДРЕСА_2); громадський будинок літера "Ж-1", загальною площею 26,1 кв.м (згідно з технічним паспортом КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації", інвентаризаційна справа №91619 від 22.01.2016 по АДРЕСА_2) є тотожними (т.2,а.с.208-219).

Таким чином, нежитлова будівля літ. "Ж", площею 28,4 кв.м фактично є приміщеннями №№83, 84 загальною площею 26,4 кв.м. в цокольному поверсі будівлі літ. "А-5" по АДРЕСА_2.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що ОСОБА_3 було збудовано нежитлову будівлю літ. «Ж», площею 28,4кв. м по АДРЕСА_2, а в подальшому у встановленому законом порядку йому було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, як і доказів її існування станом на 31.08.2012 (прийняття додаткового рішення Московським районним судом у справі №2027/10520/2012).

Наявний в матеріалах справи договір оренди нежитлового приміщення (т.2,а.с.10-12), укладений 03.09.2012 між ОСОБА_3 (орендодавець) та ТОВ «Салтівський м'ясокомбінат» (орендар), за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нежитлову будівлю літ. «Ж», загальною площею 28,4кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 для розміщення торгової точки та акт прийому-передачі до нього, не є належними доказами користування відповідачем протягом 2012-2015років спірним приміщенням, оскільки відповідачем не надано доказів фактичного виконання договору, зокрема, первинних документів про сплату орендної плати шляхом перерахування коштів ОСОБА_3, як це передбачено умовами договору). Також, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 на виконання умов вказаного договору сплачував всі платежі, пов'язані з обслуговуванням та утриманням приміщення. Крім того, у договорі зазначена площа приміщення, яка є більшою за реальну його площу. А отже, лише єдиний факт укладення договору не може свідчити про його фактичне виконання сторонами та користування відповідачем цим приміщенням.

З Декларації про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція нежитлових приміщень по АДРЕСА_2 під магазин продовольчих та непродовольчих товарів», зареєстрованої Департаментом ДАБІ у Харківській області 30.01.2015, з технічного паспорта на квартирний (багатоповерховий) житловий будинок АДРЕСА_2, виготовленого 20.02.2015 КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», вбачається, що станом на 20.02.2015 нежитлові приміщення в літ. «А-5» №1-39 по АДРЕСА_2 були реконструйовані ПП «ТКФ «Дана», а отже укладаючи 18.03.2015 договори купівлі-продажу з ТОВ «Салтівський м'ясокомбінат» ОСОБА_3 фактично відчужив нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить ПП «ТКФ «Дана».

Крім того, як було зазначено вище, додатковим рішенням Московського районного суду від 31.08.2012, яке зазначено в цих договорах купівлі-продажу як підстава виникнення права власності ОСОБА_3 на спірне приміщення, скасоване рішенням Апеляційного суду Харківської області від 17.11.2015, а отже не породжує будь-яких прав та обов'язків у громадянина ОСОБА_3 щодо спірного приміщення. Також, вказане рішення Апеляційного суду Харківської області має приюдиційне значення стосовного встановленого ним факту права власності ПП "ТКФ "Дана" на спірне приміщення. Вказане в сукупності свідчить про те, що спірне майно вибуло з володіння позивача без належних на то правових підстав та поза його волею.

Згідно зі статтею 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Можливість витребування майна, придбаного за відплатним договором, з чужого незаконного володіння закон ставить у залежність насамперед від того, володілець майна є добросовісним чи недобросовісним його набувачем.

Статтею 330 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК України .

У пункті 8 Висновків Верховного Суду України, викладених в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за II півріччя 2014 р. зазначено, що розглядаючи спори щодо витребування майна, суди повинні мати на увазі, що в позові про витребування майна може бути відмовлено лише з підстав, зазначених у статті 388 ЦК України. Під час розгляду спорів про витребування майна мають встановити всі юридичні факти, які визначені статтями 387 та 388 ЦК України, зокрема: чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем тощо. У разі встановлення, що відповідач є добросовісним набувачем суд, повинен установити, чи вибуло майно з володіння власника поза його волею або було продане в порядку виконання судових рішень.

За змістом статті 388 ЦК України майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 15.01.2015 та від 24.06.2015.

Частина 4 статті 41 Конституції України визнає непорушним право приватної власності.

Стаття 321 ЦК України поширює принцип непорушності права власності, а саме закріплює принцип неприпустимості протиправного позбавлення цього права чи обмеження у його здійсненні.

Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17.07.1997 № 475/97-ВР ратифіковано Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція), Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Позивачем доведено належними та допустимими доказами, що йому належало на праві власності нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення в літ. «А-5» №1-39, загальною площею 453,1кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2, яке в процесі реконструкції, проведеної у 2015році, збільшилося та 28.05.2015 за ним зареєстровано право власності на нежитлові приміщення цокольного поверху АДРЕСА_2

Таким чином, майно, що є предметом спору, створено в процесі реконструкції нежитлових приміщень ПП «ТКФ «Дана», а отже на момент відчуження його ОСОБА_3 єдиним законним власником цього майна було ПП «ТКФ «Дана».

Матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б свідчили про те, що спірне майно було побудоване, придбане або будь-яким іншим чином набуте ОСОБА_3 до моменту його реєстрації за ПП «ТКФ «Дана», а отже місцевий господарський суд, не встановивши всіх фактичних обставин справи та не надавши їм правової оцінки без дотримання принципу верховенства права дійшов формального висновку про те, що на момент продажу ОСОБА_3 відповідачу спірного майна (18.05.2015) позивач не був його власником, оскільки право власності за ним зареєстровано лише 28.05.2015, та про недоведеність позивачем, що спірне майно вибуло з володіння ПП «ТКФ «Дана» поза його волею.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтями 76,77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що спірне майно вибуло з володіння власника - ПП «ТКФ «Дана» поза його волею та набуто ТОВ «Салтівський м'ясокомбінат» у ОСОБА_3 (недобросовісного набувача, що підтверджується рішенням Апеляційного суду Харківської області від 17.11.2015 у справі №2027/10520/2012 провадження №22-ц/790/7351/5) на підставах, не заборонених законом, а саме: на підставі відплатного договору, дійшов висновку, що апеляційна скарга ПП «ТКФ «Дана» підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення господарським судом Харківської області неповно з'ясовані всі фактичні обставини справи, не встановлено підстав виникнення спірних правовідносин та не з'ясовано наявність порушеного права позивача, за захистом якого він звернувся, рішення місцевого господарського суду прийнято без дотримання основоположних прав особи на судовий захист, у зв'язку з чим апеляційну скаргу ТОВ «ТКФ «Дана» слід задовольнити, рішення місцевого господарського суду від 14.12.2017 у справі №922/6287/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Витребувати нежитлові приміщення №83,№84 в цокольному поверсі будівлі літ. «А-5», загальною площею 26,4кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, у Товариства з обмеженою відповідальністю «Салтівський м'ясокомбінат» (), які зареєстровані відповідачем, як нежитлова будівля літ. «Ж» по АДРЕСА_2 на користь ПП «ТКФ «Дана» ().

Відповідно статей 127, 129 ГПК України судові витрати у справі покладаються на відповідача - ТОВ «Салтівський м'ясокомбінат».

Керуючись ст. ст.129, 269, 270, п.2 ч.1 ст.ст.275, 277, 281- 284 ГПК України, Харківський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Торгово-комерційна фірма «Дана»( , адреса: АДРЕСА_2, м. Харків, 61124, задовольнити.

2. Рішення господарського суду Харківської області від 14.12.2017 у справі №922/6287/15 скасувати та прийняти нове рішення.

3. Позов задовольнити.

4.Витребувати на користь Приватного підприємства «Торгово-комерційна фірма «Дана» нежитлові приміщення №№83,84 в цокольному поверсі в літ. «А-5» по АДРЕСА_2, загальною площею 26,1кв.м у Товариства з обмеженою відповідальністю «Салтівський м'ясокомбінат» (, м. Харків, вул. Краснодарська,171-Б), які зареєстровані як нежитлова будівля в літ. «Ж» по АДРЕСА_2.

5.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Салтівський м'ясокомбінат» (, м. Харків, вул. Краснодарська,171-Б) на користь Приватного підприємства «Торгово- комерційна фірма «Дана» витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційних скарг у сумі 9201,60грн. та витрат за проведення судової експертизи у сумі 7392,00грн.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 12.02.2018.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя О.В. Плахов