ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.02.2018 Справа № 905/2876/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Турко А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ

до відповідача ОСОБА_1 підприємства «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради, м.Авдіївка, Донецька область

про стягнення заборгованості в сумі 45 488,32грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю №1844 від 01.11.17р.

від відповідача: не зявився

Суть справи:

Позивач, Публічне акціонерне товариство Українська залізниця в особі філії Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 підприємства Служба єдиного замовника Авдіївської міської ради, м.Авдіївка, Донецька область про стягнення заборгованості в розмірі 45 488,32грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором про надання послуг з централізованого опалення №04-09/104 від 12.10.16р.

Згідно з протоколом автоматичного розподілу справ між суддями від 12.12.17р., сформовано судову справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №905/2876/17.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.12.17р. порушено провадження у справі №905/2876/17 та розгляд справи призначено у судовому засіданні на 16.01.18р.

16.01.18р. судом постановлено ухвалу, якою визначено розглядати справу №905/2876/17 за правилами спрощеного позовного провадження.

Також, ухвалю суду від 16.01.18р. судове засідання призначено на 13.02.18р.; відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.ст.165, 178 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання цієї ухвали.

13.02.18р. до господарського суду від позивача надійшов лист №886/358 від 12.02.18р., у якому останній повідомляє суд, що 14.12.17р. відповідачем на рахунок позивача перераховано 1442,82грн., у звязку з чим заборгованість складає 44045,50грн. До вказаного листа додана виписка з банківського рахунку від 12.12.17р.

Представник позивача у судовому засіданні 13.02.18р. наполягала на задоволенні позовних вимог, та з урахуванням часткової оплати боргу просила стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 44045,50грн.

У судове засідання 13.02.18р. відповідач свого представника не направив. Про місце, час та дату слухання справи відповідач був повідомлений належним чином, шляхом направлення відповідної ухвалу на його адресу, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Факт отримання представником відповідача ухвали суду, якою відповідач повідомлявся про місце, час та дату слухання справи, підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Відповідачем відзив на позовну заяву суду не надано.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобовязують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

У пункті 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції розяснено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Технічна фіксація (звукозапис) здійснювалась відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього представника позивача, господарський суд

встановив:

12.10.16р. між Структурним підрозділом «Авдіївський завод ЗБК та БД» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (виконавець) та ОСОБА_1 підприємством «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради (споживач) був укладений договір №04-09/104 про надання послуг з централізованого опалення, згідно з умовами якого виконавець зобовязується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, а споживач зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до п.1 договору в редакції додаткової угоди №1 від 25.07.17р., яка є невідємною частиною договору №04-09/104 від 12.10.16р. про надання послуг з централізованого опалення, сторони домовилися з 01.07.17р. вважати виконавцем даним за договором Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі виробничого підрозділу «Маріупольське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Пунктом 2 договору визначено адресу опалюваного обєкту приміщення житлового будинку №73, вул. Соборна, м.Авдіївка.

Згідно п.4 договору тарифи на послуги становлять: 1) з централізованого опалення 265,82грн. у т.ч. ПДВ за 1 Гкал.

Відповідно до п. 6 договору, плата за надані послуги за наявності засобів обліку теплової енергії справляється за їх показаннями згідно Правил надання послуг з централізованого опалення.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п.7 договору).

Згідно п.8 договору, оплата за теплову енергію, що поставляється, здійснюється щомісяця на підставі акту виконаних робіт підписаним обома сторонами кожного 25 числа поточного місяця та виставленого рахунку шляхом перерахування споживачем коштів на розрахунковий рахунок виконавця.

Відповідно до п.12.1 споживач зобовязаний оплачувати послуги в установлений договором строк.

Цей договір укладається до 14.10.17р. і набирає чинності з дня його укладання. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду (п.27 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов договору №04-09/104 від 12.10.16р. здійснювалось постачання теплової енергії відповідачу, що підтверджується наданими до матеріалів справи актами виконаних робіт №37 від 24.11.16р., №42 від 26.12.16р., №5 від 25.01.17р., №9 від 21.02.17р., №13 від 23.03.17р., №2 від 20.04.17р., підписаними представниками обох сторін та скріплені печатками підприємств.

Згідно з вищевказаними актами позивачем надано, а відповідачем спожито теплової енергії за період жовтень-листопад 2016 року на суму 29 180,84грн., за грудень 2016 року на суму 30 382,31грн., за січень 2017 року на суму 26 060,21грн., за лютий 2017 року на суму 25 254,80грн., за березень 2017 року на суму 16 817,93грн., за квітень 2017 року на суму 6 807,44грн.

На виконання умов договору, позивачем були виставлені відповідачу відповідні рахунки №301 від 24.11.16р., №336 від 26.12.16р., №13 від 25.01.17р., №23 від 21.02.17р., №50 від 23.03.17р., №67 від 20.04.17р.

Факт постачання позивачем обсягів теплової енергії на вказану суму з боку відповідача не спростовано.

Позивач звернувся до ОСОБА_1 підприємства «Служби єдиного замовника» Авдіївської міської ради з претензією від 10.04.17р. про сплату заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії по договору №04-09/104 від 10.11.16р.

Відповідач надав відповідь на претензію від 29.05.17р. 01-09/342, у якій не заперечував щодо наявності заборгованості за послуги з централізованого опалення та надав копії платіжних доручень на підтвердження часткової оплати боргу, а саме копії платіжних доручень №193 від 14.04.17р. на суму 20 052,16грн. та №235 від 10.05.17р. на суму 9067,20грн.

Крім того, в підтвердження факту наявності вказаної заборгованості позивачем надані підписані представникам обох сторін акти звірки взаєморозрахунків станом на 01.07.17р. та на 01.09.17р.

Згідно наданих актів заборгованість за надані послуги з централізованого опалення станом на 01.07.17р. складала 65992,08грн., а станом на 01.09.17р. 52960,63грн.

Таким чином, з урахуванням часткової сплати заборгованості відповідачем, заборгованість за надані послуги з централізованого опалення складає 45488,32грн.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за вищевказаним договором позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 підприємства «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради заборгованості у сумі 45 488,32грн.

Надаючи правову кваліфікацію фактичним обставинам справи, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Статтею 714 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно п.8 договору, оплата за теплову енергію, що поставляється, здійснюється щомісяця на підставі акту виконаних робіт підписаним обома сторонами кожного 25 числа поточного місяця та виставленого рахунку шляхом перерахування споживачем коштів на розрахунковий рахунок виконавця.

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за договором належним чином, надав передбачені договором послуги з централізованого опалення на загальну суму 134 503,53грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами виконаних робіт та рахунками на оплату.

Відповідач здійснив часткову оплату послуг з централізованого опалення у звязку з чим у відповідача станом на час звернення позивача з позовом до суду була наявна заборгованість перед позивачем в сумі 45 488,32грн.

При цьому, судом встановлено, що протягом розгляду справи в суді, відповідачем здійснена оплата суми основного боргу в розмірі 1442,82грн. що підтверджується наявною в матеріалах справи копією виписки з банківського рахунка від 14.12.17р.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність предмету спору щодо стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 1442,82грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З наведених підстав суд закриває провадження у справі в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 1442,82грн. на підставі п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.

Станом на теперішній час заборгованість відповідача перед позивачем з оплати послуг з централізованого опалення становить 44045,50грн. Доказів зворотнього суду не надано.

Таким чином, за висновками суду, зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 44045,50грн. всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

Протягом розгляду справи відповідач заперечень проти позовних вимог суду не надав.

За таких обставин позов в цій частині є обґрунтованим, доведеним та таким що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.13Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача повністю.

Керуючись ст.ст.12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 96, 129, п.2 ч.1 ст.231, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Закрити провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 1442,82грн. у звязку з відсутністю предмету спору.

Стягнути з ОСОБА_1 підприємства «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради (86065, Донецька область, м.Авдіївка, вул. Молодіжна, буд.3, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, вул.Тверська, 5, ) в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03035, м.Київ, вул. Льва Толстого, буд.61, ) на рахунок виробничого підрозділу «Маріупольське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» ПАТ «Українська залізниця» (87501, Донецька область, м.Маріуполь, пл.Мічмана Павлова, 10, п/р 3788 ТВБВ №10004/0490 Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 335106, ) заборгованість в сумі 44045,50грн., судовий збір в сумі 1600,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://dn.arbitr.gov.ua.

В судовому засіданні 13.02.18р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено 13.02.18р.

Суддя М.О. Лейба