ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2018 р. м. Івано-ФранківськСправа № 909/565/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П.А., секретар судового засідання Кучма І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за первісним позовом: Приватного підприємства "Аресконт", вул. Довженка,9Б, кв.79, м.Івано-Франківськ

до Відділу освіти Галицької районної державної адміністрації в Івано-Франківської області, м.Галич, вул. Винниченка, 8

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області, 76018, м.Івано-Франківськ, вул.Дністровська,14

про стягнення 123 200,00 грн

за зустрічним позовом Відділу освіти Галицької районної державної адміністрації

до Приватного підприємства "Аресконт"

про визнання недійсними договорів та застосування наслідків недійсності правочинів (реституція)

за участю представників:

Від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): Пукіш Т.Р. - представник, (довіреність б/н від 01.03.17).

Від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Матейко І.Б. - керівник, виписка з ЄДРЮОФОП від 02.07.15, (паспорт НОМЕР_1).

Від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Кудиба З.І, (довіреність №1 від 06.10.17)-представник.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області: не з"явилися

ВСТАНОВИВ:

приватне підприємство "Аресконт" (далі - ПП "Аресконт") звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Відділу освіти Галицької районної державної адміністрації в Івано-Франківської області про стягнення суми боргу у розмірі 46400, 00 грн, який виник у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договорами від 23.12.2015 № 05/12-16 та № 05/12-16-1 про охорону приміщень. Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 11.07.2016 порушено провадження у справі № 909/565/16 за позовом ПП "Аресконт" до Відділу освіти Галицької районної державної адміністрації в Івано-Франківської області про стягнення суми заборгованості. Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 16.09.2016 відмовлено в задоволенні первісного позову ПП "Аресконт" до Відділу освіти Галицької районної державної адміністрації в Івано-Франківської області про стягнення 84800,00 грн. Зустрічний позов Відділу освіти Галицької районної державної адміністрації в Івано-Франківської області про визнання недійсними договорів №05/12-16 та №05/12-16-1 від 23.12.15 та застосування наслідків недійсності правочинів задоволено частково, суд визнав недійсним договір №05/12-16 від 23.12.2015, укладений між ПП "Аресконт" та Відділом освіти Галицької районної державної адміністрації на централізовану охорону приміщень закладів освіти Галицького району (Дем"янівської ЗОШ); визнав недійсним договір №05/12-16-1 від 23.12.2015, укладений між ПП "Аресконт" та Відділом освіти Галицької районної державної адміністрації на централізовану охорону приміщень закладів освіти Галицького району (Бурштинського МНВК). В решті зустрічного позову відмовлено. Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 29.11.2016 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області. Постановою Львівського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючий суддя Бонк Т.Б., судді Бойко С.М., Якімець Г.Г.) від 20.12.2016 рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 16.09.2016 залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 11.10.2017року постанову Львівського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 16.09.2016 у справі № 909/565/16 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Івано-Франківської області. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2017року справу передано судді Шкіндер П.А. Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 09.11.2017року розгляд справи призначено на 23.11.17року. Ухвалою суду від 23.11.2017 розгляд справи відкладено на 07.12.2017. Присутнім у судовому засіданні 07.12.17 представникам сторін у судовому засіданні оголошено перерву до 21.12.2017 та повторно до 11.01.18. Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 11.01.2018року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Предметом спору за первісним позовом є матеріально-правова вимога ПП "Аресконт" до Відділу освіти Галицької районної державної адміністрації в Івано-Франківської області про стягнення суми боргу у розмірі 123200,00грн, який виник у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договорами від 23.12.2015 № 05/12-16 та № 05/12-16-1 про охорону приміщень, а саме неоплатою наданих охоронних послуг за травень-жовтень 2016 року.

Предметом спору за зустрічним позовом є матеріально-правова вимога Відділу освіти Галицької районної державної адміністрації в Івано-Франківської області до ПП "Аресконт" про визнання недійсним договору № 05/12-16/15-1 від 04.01.2016 на централізовану охорону об'єктів, укладений між Відділом освіти Галицької районної державної адміністрації в Івано-Франківської області та ПП "Аресконт"; визнання недійсним договору № 05/12-16/16-1 на централізовану охорону об'єктів, укладений між Відділом освіти Галицької районної державної адміністрації в Івано-Франківської області та ПП "Аресконт"; стягнення в порядку реституції з ПП "Аресконт"на користь Відділу освіти Галицької районної державної адміністрації в Івано-Франківської області коштів в розмірі 108 800, 00 грн.

Позивач за первісним позовом просить суд стягнути 123200,00 грн. боргу, який виник у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договорами від 23.12.2015 № 05/12-16 та № 05/12-16-1 про охорону приміщень, а саме неоплатою наданих охоронних послуг за травень-жовтень 2016 року.

Відповідач проти первісного позову заперечує, просить відмовити та просить суд зустрічний позов задоволити - визнати недійсним договір № 05/12-16/15-1 від 04.01.2016 та визнати недійсним договір № 05/12-16/16-1, стягнути в порядку реституції з ПП "Аресконт" на користь Відділу освіти Галицької районної державної адміністрації в Івано-Франківської області коштів в розмірі 108 800, 00 грн.

Відділ освіти Галицької районної державної адміністрації факт надання зазначених послуг ПП "Аресконт" визнав, непідписання зазначених актів та непроведення оплати за надані послуги пояснив тим, що при укладенні даних договорів мала місце помилка у визначенні вартості послуг охорони - помилково зазначено у договорах вартість охоронних послуг відповідно 19 200, 00 та 8 000, 00 на місяць, замість 19 200, 00 та 8 000, 00 на рік. На підтвердження зазначеного факту Відділ освіти Галицької районної державної адміністрації факт посилався на лист Фінансового управління Галицької районної державної адміністрації №02-19/155 від 18.07.2016, згідно з яким на охорону Дем'янівської ЗОШ передбачено 19 500, 00 грн, по КФК070806 "Інші заклади освіти" на охорону приміщень та протипожежну сигналізацію передбачено 8 000, 00 грн на рік згідно розрахунків до затверджених кошторисів, асигнування яких затверджені рішенням сесії районної ради від 24.12.2015. Відтак Відділ освіти Галицької районної державної адміністрації вважав, що спірні договори є недійсними, оскільки не зареєстровані у державному казначействі та не відповідають бюджетному законодавству.

Крім того, представник Відділу освіти Галицької районної державної адміністрації повторно просить суд про зміну позовних вимог і просить - застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, договору № 05/12-16-1 від 23.12.2015року на централізовану охорону об"єктів укладеного між Відділом освіти Галицької районної державної адміністрації та Приватним підприємством "Аресконт"; застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину договору № 05/12-16 від 23.12.2015року на централізовану охорону об"єктів укладеного між Відділом освіти Галицької районної державної адміністрації та Приватним підприємством "Аресконт".

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.

23.12.15 між приватним підприємством "Аресконт" та відділом освіти Галицької районної державної адміністраціїі укладено договори №05/12-16 та №05/12-16-1 на централізовану охорону приміщень закладів освіти Галицького району (відповідно Дем"янівської ЗОШ та Бурштинського МНВК).

Згідно з п.1.1 даних договорів, клієнт (відповідач за первісним позовом) передає, а охорона (позивач за первісним позовом) приймає під охорону майно, що належить клієнту, яке знаходиться на об"єкті.

Відповідно до п.1.2 договорів охорона не вступає у володіння цим майном, охорона приймає на себе зобов"язання про надання централізованої охорони об"єкта в цілому, шляхом забезпечення його цілісності, збереження майна клієнта, що в ньому знаходиться, у період знаходження об"єкта під охороною. Періодом охорони вважається час з моменту прийняття об"єкта під охорону до його зняття з охорони клієнтом, причому цей час фіксується автоматично центральним охоронним пультом охорони. Особливими умовами договору можуть бути передбачені обставини або умови, за яких період охорони вважається припиненим.

Пунктом 1.3 вищевказаних договорів встановлено, що сума вартості послуг визначається сторонами на основі розрахунку, що додається до договору (додаток №2).

Згідно п.1 додатку №2 до договору №05/12-16 від 23.12.15 на централізовану охорону приміщень Дем"янівської ЗОШ, вартість послуг за один повний календарний поточний місяць становить 19200,00 грн. (дев"ятнадцять тисяч двісті гривень). Термін дії умов розрахунку з 01.01.16 по 31.12.16 (п.2. додатку 2 до договору №05/12-16).

Згідно п.1 додатку №2 до договору №05/12-16-1 від 23.12.15 на централізовану охорону приміщень Бурштинського МНВК, вартість послуг за один повний календарний поточний місяць становить 8000,00 грн. (вісім тисяч гривень).Термін дії умов розрахунку з 01.01.16 по 01.06.16 (п.2. додатку 2 до договору №05/12-16-1).

Відповідно до пунктів 4 додатків №2 договорів №05/12-16 та №05/12-16-1 від 23.12.15, оплата клієнтом вноситься до 15 числа наступного місяця згідно з актом виконаних робіт.

Пунктом 3.9 договорів на відповідача за первісним позовом покладено обов"язок своєчасно вносити плату за послуги охорони. Оплата витрат за додаткове обладнання об"єкта технічними засобами сигналізації, їх капітального та поточного ремонту та охорону проводиться клієнтом у відповідності до умов саме цього договору. Оплата за послуги охорони проводиться щомісячно і вноситься клієнтом кожного наступного місяця, згідно з актом виконаних робіт.

Згідно п. 8.1. договору №05/12-16 (ЗОШ) договір набуває чинності з 01.01.2016 року. Якщо жодна із сторін за один місяць до закінчення строку дії договору не вимагатиме його припинення або переукладення, тоді він залишається в силі на попередніх умовах і на той же строк.

Згідно п. 8.1. договору №05/12-16-1 договір діє з 01.01.2016 року по 01.06.2016 року.

Встановлено, що охоронна сигналізація на об"єктах відповідача за первісним позовом встановлена та введена в експлуатацію, що підтверджується Актами вводу в експлуатацію охоронної сигналізації та технічного стану об"єктів від 23.12.15, підписаними представниками сторін та скріплені їх печатками.

31.10.2016 року охоронне обладнання було зняте та передане ПП «Аресконт», що підтверджується Актом прийому-передачі майна до Договору № 05/12-16 від 23.12.2015 року (Т.2), що стосується Демянівської ЗОШ.

Судом встановлено, що позивачем за первісним позовом відповідачу надавалися охоронні послуги в період з травня по жовтень 2016 року загальною вартістю 123200,00грн., про що складено відповідні акти приймання-передачі, які, у свою чергу, не підписані відповідачем за первісним позовом.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 17.05.2016р. у справі №909/293/16 (суддя Максимів Т.В.) позовні вимоги задоволено. Стягнуто з відділу освіти Галицької районної державної адміністрації, м. Галич, Івано-Франківська область на користь ПП "Аресконт" 108 800,00 грн. заборгованості та 1 632,00 грн. судового збору. Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що сума боргу підтверджується матеріалами справи, в свою чергу відповідачем належним чином не спростована. Не погоджуючись з даним рішенням, відділ освіти Галицької районної державної адміністрації подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано надані ним докази та аргументи, а відтак, винесено незаконне рішення, просив його скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позову. Зокрема, скаржник зазначав, що відповідач не мав наміру укладати договори на таких умовах в частині оплати, відповідно виконувати умови договорів про сплату зазначеної у них суми неможливо у зв"язку з відсутністю бюджетних асигнувань. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.06.2016 рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 17.05.2016 у справі № 909/293/16 Господарського суду Івано-Франківської області залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду від 04.10.2016року Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.06.2016 у справі № 909/293/16 Господарського суду Івано-Франківської області залишено без змін.

В основу вищевказеного рішення покладено матеріально-правову вимогу ПП "Аресконт" до Відділу освіти Галицької районної державної адміністрації в Івано-Франківської області про стягнення суми боргу у розмірі 108800, 00грн, який виник у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договорами від 23.12.2015 № 05/12-16 та № 05/12-16-1 про охорону приміщень, а саме неоплатою наданих охоронних послуг за січень-квітень 2016 року.

Відповідно до п. 4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на назване вище у суду відсутні підстави для відмови у стягнені заборгованості з відповідача за первісним позовом.

Майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч.1, ч.7 ст. 179 ГК України).

Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається (ч.1 ст. 632 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи спірні договори та додатки до нього підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені їх печатками.

Пунктом 1.3 договорів передбачено, що сума вартості послуг визначається сторонами на основі розрахунку, що додається до договору (додаток № 2).

Сторонами було погоджено, що по договору №05/12-16-1 від 23.12.2015р. вартість послуг за один повний календарний поточний місяць становить 8 000,00 грн. По договору №05/12-16 від 23.12.2015р. 19 200,00 грн. Оплата клієнтом вноситься до 15 числа наступного місяця згідно з актом виконаних робіт.

Підписуючи вказані вище договори та додатки до нього, відповідач погодився саме на ту вартість послуг, яка вказана в додатках №2 до договорів, а відтак, посилання відповідача за первісним позовом на відсутність у нього необхідних коштів для оплати послуг не є підставою для звільнення його від оплати.

Щодо посилання позивача за зустрічним позовом на недійсність правочину, для визнання спірних договорів недійсними у зв'язку з недодержанням в момент вчинення правочину його сторонами вимог Бюджетного кодексу України, суд зазначає наступне.

Відділ освіти Галицької районної державної адміністрації в Івано-Франківської області подав позов до ПП "Аресконт" про визнання недійсним договору № 05/12-16/15-1 від 04.01.2016 на централізовану охорону об'єктів, укладений між Відділом освіти Галицької районної державної адміністрації в Івано-Франківської області та ПП "Аресконт" та визнання недійсним договору № 05/12-16/16-1 на централізовану охорону об'єктів, укладений між Відділом освіти Галицької районної державної адміністрації в Івано-Франківської області та ПП "Аресконт"; стягнення в порядку реституції з ПП "Аресконт"на користь Відділу освіти Галицької районної державної адміністрації в Івано-Франківської області коштів в розмірі 108 800, 00 грн.

21.12.17 представником Відділу освіти Галицької районної державної адміністрації подано заяву (вх.№20439/17 від 21.12.17) про зміну позовних вимог, у якій просить суд застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину договору № 05/12-16-1 від 23.12.2015року на централізовану охорону об"єктів укладеного між Відділом освіти Галицької районної державної адміністрації та Приватним підприємством "Аресконт"; застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, договору № 05/12-16 від 23.12.2015року на централізовану охорону об"єктів укладеного між Відділом освіти Галицької районної державної адміністрації та Приватним підприємством "Аресконт"; стягнути з Приватного підприємства "Аресконт" на користь Відділу освіти Галицької районної державної адміністрації 108800,00грн.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 11.01.2018 суд відмовив у її задоволенні, так як відповідно до п.3 ст. 46 ГПК України у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею.

Отже, суд розглядає вимогу позивача за зустрічним позовом щодо недійсності правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

У п. 2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" зазначено, що правовідносини, пов'язані з визнанням правочинів (господарських договорів) недійсними, регулюються ЦК України, ГК України, Земельним кодексом України, Законами України "Про оренду землі", "Про приватизацію державного майна", "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", "Про іпотеку", "Про страхування", "Про банки і банківську діяльність", "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності", "Про запобігання корупції" та іншими актами законодавства.

Правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом.

Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 ЦК України, статтями 207, 208 ГК України. Правила, встановлені цими нормами, повинні застосовуватися господарськими судами в усіх випадках, коли правочин вчинений з порушенням загальних вимог частин першої - третьої, п'ятої статті 203 ЦК України і не підпадає під дію інших норм, які встановлюють підстави та наслідки недійсності правочинів, зокрема, статей 228, 229, 230, 232, 234, 235, 10571 ЦК України, абзацу другого частини шостої статті 29 Закону України "Про приватизацію державного майна", частини другої статті 20 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", частини другої статті 15 Закону України "Про оренду землі", статті 12 Закону України "Про іпотеку", частини другої статті 29 Закону України "Про страхування", статті 78 Закону України "Про банки і банківську діяльність", статті 7 1 Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності", частини третьої статті 67 Закону України "Про запобігання корупції" тощо.

Приписами ст. 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ГК України господарське зобов'язання може бути розірвано сторонами відповідно до правил, встановлених статтею 188 цього Кодексу.

Зі змісту ч.ч. 1-4 ст. 188 ГК України вбачається, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Представником відповідача не надано суду доказів про вчинення дій щодо розірвання або визнання договорів № 05/12-16 та № 05/12-16-1 від 23.12.2015р. недійсними, в цілому чи в частині, також не надано суду доказів внесення змін до спірних договорів щодо ціни договору.

Позивач за зустрічним позовом посилаючись на ч. 3 ст. 48 Бюджетного кодексу України,в якій зазначено,що розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобов'язання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), є недійсними. За такими операціями не виникають бюджетні зобов'язання та не утворюється бюджетна заборгованість,а тому вважає спірні договори нікчемними.

Порядок реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України затверджений Міністерством Фінансів України наказом №309 від 02.03.2012 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 березня 2012 р. за № 419/20732

Бюджетним кодексом України та вищеназваним Порядком, бюджетні зобов'язання та бюджетні фінансові зобов'язання розпорядників бюджетних коштів обліковуються органами Казначейства в бухгалтерському обліку виконання бюджетів та відображаються у звітності про виконання бюджетів за заявами розпорядників бюджетних коштів на яких і покладено обов'язок подання таких заяв.

У відповідності до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Не виконання розпорядниками бюджетних коштів обов'язку подання заяв про реєстрацію бюджетних зобов'язаннь та бюджетних фінансових зобов'язаннь, а також не подання до органу самоврядування пропозицій щодо включення до бюджету поточного року тягне за собою відповідальність цих органів згідно чиного законодавства.

У відповідності до п.п.8 п.6 Положення про відділ освіти Галицької районної державної адміністрації затвердженого розпорядженням Галицької районної державної адміністрації від 26.01.2017р. № 48, відділ освіти для здійснення повноважень та виконання завдань, що визначені, має право вносити органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування пропозиції щодо фінансування навчальних закладів та установ освіти, брати безпосередню участь у формуванні бюджету освітньої галузі району.

Видатки Галицького районного бюджету на 2016 рік за тимчасовою класифікацією видатків та кредитування місцевих бюджетів у відповідності до Додатку 2 до рішення другої сесії (друге пленарне засідання) районної ради "Про районний бюджет на 2016 рік" від 24.12.2015 року, загальноосвітні школи (в т. ч. школа-дитячий садок, інтернат при школі), спеціалізовані школи, ліцеї, гімназії, колегіуми передбачені у сумі 52678,74 тис. грн.

Будь яка інша класифікація видатків, а саме, охорона шкіл, витрати на поточний ремонт, закупівля інвентаря, тощо - бюджетом району не передбачена.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про те, що зобов'язання на оплату послуг по охороні закладів освіти Галицького району в ходять до загальних видатків бюджету району на 2016 рік і не суперечать ст. 48 Бюджетного кодексу України.

Крім того, слід зазначити, що у справі 909/293/16 судом надано оцінку заяві відділу освіти Галицької районної адміністрації про порушення вимог ст. 48 Бюджетного кодексу України при укладені спірних договорів на охорону закладів освіти.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом наведеної норми, неодмінною умовою її застосування є один і той самий склад сторін як у справі, що розглядається господарським судом, так і у справі (або справах) зі спору, що вирішувався раніше, і в якій встановлено певні факти, що мають значення для розглядуваної справи.

Так, преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Норми статті 124 Конституції України визначають обов'язковість виконання усіма суб'єктами прав судового рішення у вказаній справі.

У преамбулі та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, рішенні Європейського суду з прав людини Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, §77, від 25.07.2002, а також рішенні Європейського суду з прав людини Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§42 та 60, від 22.11.2007 встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

В силу статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду.

Суд розглядає позовні заяви в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов"язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів (стаття 74 ГПК України).

Враховуючи зазначені вище положення діючого законодавства України, встановлені обставини, суд приходить до висновку про задоволення первісного позову приватного підприємсмтва "Аресконт" до Відділу освіти Галицької районної державної адміністрації про стягнення 123200,00 грн. та відмову у задоволенні зустрічного позову Відділу освіти Галицької районної державної адміністрації про визнання недійсними договорів та застосування наслідків недійсності правочинів .

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору у даній справі покладаються по первісному позову покладаються на відповідача Відділ освіти Галицької районної державної адміністрації , судовий збір за зустрічним позовом залишити за позивачем по первісному позову.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 165, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

Первісний позов приватного підприємства "Аресконт" до Відділу освіти Галицької районної державної адміністрації про стягнення 123 200,00 грн. задовольнити.

Стягнути з Відділу освіти Галицької районної державної адміністрації, вул. Винниченка, 8, м. Галич, Івано-Франківська область, 77100 (код 02143494) на користь приватного підприємства "Аресконт", вул. Довженка, 9 "Б", кв. 79, м. Івано-Франківськ, 76005 (код 33162207) -123 200, 00грн. заборгованості, 1848,00 судового збору.

Видати наказ.

В задоволенні зустрічного позову Відділу освіти Галицької районної державної адміністрації до Приватного підприємства "Аресконт"про визнання недійсними договорів та застосування наслідків недійсності правочинів - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 14.02.2018 року.

СУДДЯ ШКІНДЕР П.А.