ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року Справа № 915/1241/17

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815)

в особі: Регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19; ідентифікаційний код філії 40081200)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУРЩЕБ" (56553, Миколаївська область, Вознесенський район, с. Трикрати, вул. Колісніченко, 11, кв. 18; ідентифікаційний код 39641223)

про: стягнення 27584,96 грн.,

Суддя: Смородінова О.Г.

Секретар судового засідання: Ржепецька К.М.

Учасники справи (представники): не з'явилися.

Суть спору:

В порядку, визначеному положеннями Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 1798-XII від 06.11.1991):

22 листопада 2017 року Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № ДН-1-18/2029 від 07.11.2017 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТУРЩЕБ" штрафу та додаткових витрат в сумі 27584,96 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі норм ст.ст. 37, 24, 122, 118, 123 Статуту залізниць України та мотивовані наступним: 02.07.2017 за накладною № 42702738 зі станції Трикратне Одеської залізниці відправником ТОВ «ТУРЩЕБ» було відправлено вагон № 65228702 з вантажем щебінь гранітний, станція призначення Затишшя Одеської залізниці, одержувач вантажу - ПАТ «ВО «Облпаливо». Під час заповнення даної накладної, в відомості вагонів відповідачем було зазначено масу вантажу у вагоні № 65228702 - 68800 кг.

Під час перевезення на станції Подільськ (Котовськ) було здійснено контрольне зважування зазначеного вагону на справних повірених вагонних вагах та було виявлено невідповідність маси вантажу порівняно з перевізним документом, про що 09.07.2017 складено комерційний акт № 406802/10.

Згідно зазначеного акту встановлено, що фактично вага вантажу у вагоні № 65228702 склала 72650 кг., що більше ніж зазначено в накладній на 3850 кг. та більш вантажопідйомності вагону на 3650 кг., вагон прибув у технічно справному стані.

Для усунення комерційної несправності та приведення маси вантажу до вантажопідйомності вагону, надлишок вантажу було вивантажено вантажовідправником, про що було складено відповідний акт від 09.07.2017.

Відповідач у відзиві (вх. № 18554/18 від 27.12.2017) вважає позов не обґрунтованим та просить відмовити у його задоволені з підстав наведених у відзиві.

Ухвалою суду від 23.11.2017 було порушено провадження у справі № 915/1241/17 з призначенням її розгляду на 19 грудня 2017 року.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України № 2147-VIII від 03.10.2017, яким, зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

19 грудня 2017 року в судове засідання з'явився представник позивача.

Відповідач свого повноважного представника у судове засідання 19.12.2017 не направив, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином.

Відповідно до пп. 9 п. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, яка набрала чинності з 15 грудня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У судовому засіданні суд доповів про процесуальне оформлення переходу на нові правила розгляду даної справи та повідомив про продовження розгляду справи зі стадії підготовчого провадження.

За наслідками проведеного судового засідання, суд постановив ухвалу від 19.12.2017 наступного змісту: продовжити розгляд справи № 915/1241/17 зі стадії підготовчого провадження; строк проведення підготовчого провадження обчислювати з дати 23 листопада 2017 року; відповідачу надати суду у строк до 10.01.2018: відзив; підготовче засідання відкласти на 18 січня 2018 року о 14 год. 00 хв. та повідомити учасників справи про дату, час і місце проведення наступного судового засідання.

27 грудня 2017 року до суду від відповідача надійшов відзив за вих. № 195 від 18.12.2017 на позовну заяву.

18.01.2018 представники обох сторін з'явились у судове засідання.

Під час підготовчого судового засідання були вирішені питання, зазначені у частині 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України.

18 січня 2018 року в судовому засіданні представники сторін у порядку частини 6 статті 183 Господарського процесуального кодексу України звернулись до суду з письмовими заявами б/н від 18.01.2018 (вх. № 727/18 та вх. № 728/18) з проханням розпочати розгляд справи по суті 18.01.2018.

За наслідками проведеного судового засідання, ухвалою від 18.12.2017 розгляд справи по суті розпочато 18 січня 2018 року після закінчення підготовчого судового засідання та оголошено перерву в судовому засіданні до 06 лютого 2018 року.

В судовому засіданні 06.02.2018 було почато розгляд справи по суті, про що повідомлені завчасно учасники процесу. Будь-яких заяв, або клопотань від сторін до суду не надійшло, про судове засідання представники були повідомлені належним чином.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 202 ГПК України).

06.02.2018 за результатами розгляду справи, суд на підставі ст. 233 Господарського процесуального кодексу України підписав вступну та резолютивну частини рішення.

(Датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення)

Ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши в попередньому судовому засіданні представників сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд -

В С Т А Н О В И В:

Предметом даного позову виступає майнова вимога залізниці до відправника щодо відшкодування штрафу та додаткових витрат внаслідок невідповідності маси вантажу.

Відповідно до п. 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Згідно п. 13 Статуту залізниць України для зважування вантажів, багажу і вантажобагажу (товаробагажу) використовуються вагонні, вантажні, елеваторні та інші ваги.

Для визначення маси вантажу зважуванням залізниці в місцях загального користування, а відправники та одержувачі вантажів, морські і річкові порти, які примикають до залізниць, в місцях незагального користування повинні мати необхідну кількість ваг і вагових приладів. Для навантаження масових насипних і навалочних вантажів їх відправники повинні використовувати вагові прилади, які визначають масу вантажу в процесі навантаження, чи механізовані дозувальні пристрої.

Пунктом 24 Статуту залізниць України визначено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Упакування, пакетування, тара повинні відповідати вимогам нормативних документів.

Відправник зобов'язаний на вимогу залізниці пред'явити стандарт або технічні умови, сертифікат на відвантажувану продукцію (якщо вона підлягає сертифікації), а також на її тару.

Відповідно до п. 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса.

За правилами п. 122 Статуту за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

В якості підстав обґрунтування заявлених вимог позивачем надано накладну № 42702738 від 2.07.2017, яка отримана відправником ТОВ «ТУРЩЕБ» на відвантаження вагону № 65228702 ПВ з масою вантажу щебінь гранітний - 68800 кг., станція призначення Затишшя Одеської залізниці, одержувач вантажу - ПАТ «ВО «Облпаливо».

Згідно комерційного акту № 406802/10, складеного 09.07.2017 станції Подільськ ОД на додаток до акту загальної форми № 2558 від 09.07.2017, відповідно до протоколу зважування зазначеного вагону на справних повірених вагонних вагах було виявлено невідповідність маси вантажу. Після чого, для усунення комерційної несправності та приведення маси вантажу до вантажопідйомності вагону, надлишок вантажу було вивантажено вантажовідправником, про що комерційним агентом 09.07.2017 було складено Акт загальної форми № 21.

Спір по даній справі стосується стягнення штрафу за невірне зазначення маси вантажу у накладній, за якою товариством було відправлено зі станції Трикратне ОД на станцію Затишшя ОД вагон з вантажем.

Так, при зважуванні на вагонних вагах вагону була виявлена невідповідність маси вантажу даним перевізних документів, а саме перевантаження вагону понад його вантажомісткість. У зв'язку із зазначеним перевізником було складено акт загальної форми та комерційний акт.

Дослідивши наведені обставини заявлені позивачем в обґрунтування позову, оцінивши у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України докази які містяться в матеріалах справи, у сукупності з нормами права, що регулюють спірні відносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність заявлених позивачем вимог виходячи з наступного:

Згідно п. 129 Статуту Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Згідно п. 137 Статуту Позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів, що випливають із цього Статуту, можуть бути подані відповідно до установленої підвідомчості чи підсудності до суду за місцем знаходження відповідача протягом 6 місяців.

Зазначений шестимісячний термін обчислюється:

а) щодо стягнення штрафу за невиконання плану перевезень - після закінчення п'ятиденного терміну, встановленого для сплати штрафу;

б) в усіх інших випадках - з дня настання події, що стала підставою для подання позову.

Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Суд зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів які вказують на обставини, що входять до предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.76 ГПК України).

Судом приймається до уваги аргумент відповідача, який не спростовано позивачем, стосовно того, що вагон (був відправлений 02.07.2017, а прибув до станції Подільськ 09.07.2017) прямував до станції, на якій був зважений, 7 днів. Так, за непідтвердженими даними відповідача, вагон знаходився на ремонті на станції Помічна, тому у товариства небезпідставно виникли сумніви щодо схоронності вантажу під час транспортування. Під час транспортування (7 днів) вантаж (щебенева суміш) міг втратити, в дощову погоду та набрати в себе вологу, що також могло призвести до збільшення ваги.

Судом виявлено різне зазначення ваги станом на 09.07.2017 після зважування. Так, в комерційному акті № 406802/10 від 09.07.2017 міститься як запис - 4500 кг. так і 3850 кг.

В комерційному акті № 406802/10 від 09.07.2017 також зазначено, що зважування здійснювалось вагонними тензометричними вагами «ВВ 150 Є», а до матеріалів справи, позивачем, додано копію Технічного паспорту вагонних ваг модифікації «ВВ-150» заводський номер № 143. Також в комерційному акті не зазначено заводський номер ваг, якими здійснювалось зважування. Позивач не надав доказів, які підтверджували б належність йому ваг.

Крім того, в акті про комісійне відвантаження надлишку вантажу від 09.07.2017, що доданий позивачем до матеріалів справи, зазначені посади та прізвища членів комісії, серед яких стоїть підпис представника відповідача. Проте, як стверджує позивач відповідно до паспорта громадянина України представника відповідача - ОСОБА_1, та зі слів самого ОСОБА_1 в акті не стоїть його підпис.

Таким чином, суд вважає що позивач не навів належних обґрунтувань з наданням відповідних доказів які свідчать про порушення відповідачем у спірних відносинах прав та законних інтересів залізниці.

Беручи до уваги наведені норми та обставини, виходячи з предмету та підстав заявленого позову, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, суд вирішив відмовити позивачу в задоволенні позову.

Судовий збір, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 86, 123, 129, 165, 220, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 12 лютого 2018 року.

Суддя О.Г. Смородінова