Суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 40/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О.О. Мамалуй - головуючий, Л.В. Стратієнко, І.В. Ткач

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Центрально-міського відділу державної виконавчої служби м. Макіївка Головного територіального управління юстиції у Донецькій області

на постанову Донецького апеляційного господарського суду

у складі суддів: Т.Д. Геза - головуючий, Н.О. Мартюхіна, О.І. Склярук

від 28.08.2017р.

та на ухвалу Господарського суду Донецької області

суддя: Я.О. Левшина

від 01.06.2017р.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерофіс Ліметед"

до Державного підприємства "Макіїввугілля"

про стягнення 238 886, 89 грн.

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерофіс Ліметед"

на дії Центрально-міського відділу державної виконавчої служби м. Макіївка Головного територіального управління юстиції у Донецькій області

ВСТАНОВИВ:

1. Встановлені судами попередніх інстанцій обставини, що передували прийняттю оскаржуваних судових рішень

Рішенням господарського суду Донецької області від 22.03.2007р. у справі №40/22 стягнуто з відповідача на користь позивача 196000 грн. боргу, 17557,68 грн. пені, 5122,84 грн. 3 % річних, 20190,26 грн. інфляційних втрат, 2388,84 грн. витрат по держмиту, 117,99 грн. витрат по забезпеченню судового процесу.

10.04.2007р. на виконання вказаного рішення виданий наказ.

Постановою Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції від 13.07.2009р. відкрите виконавче провадження на підставі заяви стягувача - ТОВ "Інтерофіс Лімітед".

13.02.2017р. ТОВ "Інтерофіс Лімітед" звернулося до Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції з листом, в якому просило повідомити про стан виконання, зокрема, наказу господарського суду Донецької області у справі №40/22 від 10.04.2007р.

23.03.2017р. Центрально-міський відділ державної виконавчої служби м. Макіївка листом повідомив стягувача про те, що виконавче провадження №34968821, в межах якого виконувався наказ господарського суду Донецької області від 10.04.2007р., було завершене 10.11.2014р., виконавчий документ направлено стягувачу. Також зазначив про неможливість надати будь-яку інформацію у зв'язку зі знаходженням документів виконавчого провадження у паперовому вигляді на непідконтрольній території.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з витягом з автоматизованої системи виконавчого провадження по ВП №34968821 підставою повернення виконавчого документу стягувачу є наступне: Законами України "Про боротьбу з тероризмом", "Про тимчасові заходи на період проведення антиторористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антиторористичної операції або переселилися з неї під час її проведення", Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014р. затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, у зв'язку з чим виконавчі дії на тимчасово неконтрольованій території не проводяться; подальше проведення виконавчих дій неможливо у зв'язку з тим, що матеріали виконавчого провадження перебувають на території проведення активної фази АТО, а Центрально-міський відділ державної виконавчої служби м. Макіївка переміщено на територію, підконтрольну українській владі; державним виконавцем, з посиланням на п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" повернуто виконавчий документ стягувачу.

ТОВ "Інтерофіс Лімітед" звернулося до господарського суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій скаржник просив визнати незаконними дії Центрально-міського відділу державної виконавчої служби м. Макіївка Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо завершення виконавчого провадження та повернення стягувачу наказу, скасувати постанову по виконавчому провадженню № 34968821 від 10.11.2014р. про повернення виконавчого документа стягувачеві; зобов'язати Центрально-міський відділ державної виконавчої служби м.Макіївка Головного територіального управління юстиції у Донецькій області поновити виконавче провадження №34968821; вжити в рамках виконавчого провадження всі можливі заходи примусового виконання рішень, що передбачені діючим законодавством України, з метою належного виконання наказу Господарського суду Донецької області № 40/22 від 10.04.2007р.

2. Короткий зміст ухвали місцевого та постанови апеляційного господарських судів та мотиви їх прийняття

Ухвалою господарського суду Донецької області від 01.06.2017р. у справі № 40/22, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.08.2017р., скаргу ТОВ "Інтерофіс Лімітед" задоволено частково; визнано незаконними дії Центрально-міського ВДВС м. Макіївка щодо завершення виконавчого провадження №34968821 та повернення стягувачу наказу господарського суду Донецької області по справі №40/22; визнано недійсною постанову Центрально-міського ВДВС м. Макіївка по виконавчому провадженню №34968821 від 10.11.2014р. про повернення виконавчого документа стягувачу; в задоволенні решти вимог, викладених у скарзі відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що держаним виконавцем не було вжито заходів, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" для розшуку майна боржника, встановлення інших цінностей боржника. Посилання державного виконавця на Закон України "Про боротьбу з тероризмом" та Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" як на підставу для повернення виконавчого документу стягувачу є необґрунтованими, оскільки положення зазначених законів не передбачають, що проведення антитерористичної операції є обставиною, що виключає здійснення виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та є підставою для його завершення.

Відмовляючи в частині вимог скарги господарські суди послались на відсутність відомостей щодо зупинення виконавчого провадження №34968821. Суди також зазначили, що на момент розгляду скарги в матеріалах справи відсутні докази повторного пред'явлення наказу суду до виконання та ухилення ВДВС від вчинення відповідної дії. З цих підстав судами першої та апеляційної інстанцій був зроблений висновок, що скарга в частині вимог про зобов'язання ВДВС поновити виконавче провадження №34968821, зобов'язання ВДВС вжити в межах виконавчого провадження №34968821 всі можливі заходи примусового виконання рішень, що передбачені діючим законодавством України, з метою належного виконання наказу суду по справі №40/22 підлягає залишенню без задоволення.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

Центрально-міський відділ державної виконавчої служби м. Макіївка Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, не погоджуючись із ухвалою та постановою, звернувся до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та відмовити в задоволенні скарги ТОВ "Інтерофіс Лімітед"у повному обсязі.

Скаржник посилається на розпорядження Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014р., яким затверджено перелік населених пунктів, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. На думку скаржника, подальше проведення виконавчих дій неможливо у зв'язку з тим, що матеріали виконавчого провадження перебувають на території, на якій на даний час проводиться активна фаза АТО, а Центрально-міський відділ державної виконавчої служби м. Макіївка Головного територіального управління юстиції у Донецькій області переміщено на територію, підконтрольну українській владі.

Скаржник стверджує, що всі виконавчі провадження, які не були передані до відділу, та знаходились в реєстрі ЄДРВП, були завершені з метою недопущення несанкціонованого доступу до цих виконавчих проваджень.

4. Позиції інших учасників справи

ТОВ "Інтерофіс Лімітед" у відзиві на касаційну скаргу вважає її безпідставною та необґрунтованою, оскільки Закон України "Про виконавче провадження" не містить такої підстави для завершення виконавчого провадження та повернення виконавчого документа стягувачу як недопущення несанкціонованого доступу до цих виконавчих проваджень.

Позивач вказує на те, що державний виконавець не міг повернути виконавчий документ стягувачу, якщо матеріали виконавчого провадження перебувають на території, на якій проводиться активна фаза АТО.

5. Релевантні джерела права, акти їх застосування та мотиви, з яких виходить Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з ч. 1 ст. 116 ГПК України, виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

У ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці).

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній станом на 10.11.2014р.) державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній станом на 10.11.2014р.) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 9 ч .1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній станом на 10.11.2014р.) виконавчий документ на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Згідно з п. 1 наказу Міністерства юстиції України № 953/5 від 17.06.2014р. "Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції" Адміністратору Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України, тимчасово припинити доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України, до закінчення антитерористичної операції в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення".

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014р. м. Макіївка входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Згідно наказу Міністерства юстиції України № 247/7 від 25.11.2014 "Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області" органи виконавчої служби були переміщені з неконтрольованих територій на підконтрольні території 25.11.2014р.

Господарські суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку з приводу того, що Закон України "Про боротьбу з тероризмом" та Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", на які посилається державний виконавець як на підставу для повернення виконавчого документу, не встановлюють, що проведення антитерористичної операції є обставиною, що виключає здійснення виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та є підставою для його завершення.

Крім того, як встановлено судами, 24.07.2014р. УДППЗ "Укрпошта" повідомило, що у зв'язку з активним розгортанням бойових дій в зоні проведення АТО, неможливо дістатися до місця призначення пошти, а тому призупинило роботу поштових відділень в деяких населених пунктах Донецької та Луганської областей, в тому числі у м. Макіївка.

Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що станом на 10.11.2014р. державний виконавець не мав доступу до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, не мав можливості ввести відомості до Автоматизованої системи виконавчого провадження, не мав змоги відправляти рекомендовані листи, і як наслідок, не міг повернути виконавчий документ стягувачу, а стягувач, в свою чергу, не міг отримати постанову про завершення виконавчого провадження та оригінал виконавчого документа.

Встановивши, що держаним виконавцем в межах виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду у справі №40/22 не було вжито заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, правомірно задовольнив скаргу ТОВ "Інтерофіс Лімітед" в частині визнання незаконними дій державного виконавця щодо завершення виконавчого провадження та повернення стягувачу наказу господарського суду Донецької області по справі №40/22 та визнання недійсною постанови від 10.11.2014р. про повернення виконавчого документа стягувачу.

Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції", викладену у рішенні від 19.03.1997р., в якому суд наголосив, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 Конвенції стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

6. Висновки суду касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції не виявив порушення чи неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, які б призвели до прийняття господарськими судами попередніх інстанцій неправильних судових рішень у справі.

Посилання скаржника на розпорядження Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014р. не спростовує того, що згідно з нормами законодавства державний виконавець зобов'язаний вжити передбачені Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Також відхиляються судом доводи скаржника про неможливість продовження виконавчого провадження з підстав втрати матеріалів виконавчого провадження. Суд звертає увагу, що Інструкцією з організації примусового виконання рішень визначено порядок відновлення втраченого виконавчого провадження або матеріалів виконавчого провадження.

Таким чином доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду рішень, а тому підстави для її задоволення відсутні.

Судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ч. 13 ст. 8, ст. ст. 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315 ГПК України в редакції, яка діє з 15.12.2017р., Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Центрально-міського відділу державної виконавчої служби м. Макіївка Головного територіального управління юстиції у Донецькій області залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.06.2017р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 28.08.2017р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Суддя Л. В. Стратієнко

Суддя І.В. Ткач