ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2018 Справа № 904/10287/17
за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Садовий", м. Дніпро

про стягнення 116,44 грн. 3% річних та 1 906,28 грн. пені за неналежне виконання грошового зобов'язання за договором купівлі-продажу природного газу

Суддя Бондарєв Е.М.

Секретар судового засідання Найдьонов Є.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №14-84 від 14.04.2017р.

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Садовий" пені у розмірі 1906,28 грн. та 3% річних у розмірі 116,44 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов'язань щодо своєчасної оплати поставленого природного газу.

Ухвалою суду від 13.12.2017 року порушено провадження, розгляд справи призначено на 10.01.2018р.

У зв'язку із внесенням змін до Господарського процесуального кодексу України, справа № 904/10287/17 розглянута згідно діючих норм за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача у судові засідання не з'явився, відзив та витребувані судом документи не надав. Був належним чином повідомлений про час слухання справи.

Ухвали суду надсилалися за місцезнаходженням відповідача згідно реєстраційної адреси.

На адресу суду повернувся конверт з ухвалою, що направлялася відповідачу з відміткою відділення поштового звязку: "Повернуто за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, зокрема п.п. 4 та 5 якої визначено, що днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Частиною 10 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003 №755-IV якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

За викладених обставин суд вважає, що ним вжито належних заходів щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але відповідач не скористався своїм правом на участь свого представника у судовому засіданні.

Розгляд справи відкладався до 06.02.2018.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В порядку статті 240 ГПК України, у судовому засіданні 06.02.18 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

31 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - позивач, продавець) та Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку "Садовий" (далі - відповідач, покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу №1554/15-ТЕ-4 та додаткові угоди до нього (далі - договір), відповідно до п.1.1 якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Згідно п.1.2. договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

Відповідно до п.2.1 договору продавець передає покупцеві з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року газ обсягом до 192 тис. куб. м., у тому числі по місяцях кварталів, у січні 35,0 тис.м3, у лютому 35,0 тис.м3, у березні 30,0 тис.м3, у квітні 10,0 тис.м3, у травні 4,0 тис.м3, у червні 4,0 тис.м3, у липні 4,0 тис.м3., у серпні 4,0 тис.м3, у вересні 4,0 тис.м3, у жовтні 12,0 тис.м3., у листопаді 15,0 тис.м3, у грудні 35,0 тис.м3.

Продавець передає покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі покупця (пункт 3.1. договору).

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця (пункт 3.3. договору).

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати у письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (пункт 3.4. договору).

Відповідно до пункту 5.1. договору ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюються уповноваженим державою владою України органом.

Згідно з пунктом 5.2. ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 1091,00 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000 куб м. природного газу 1091,00 грн., крім того ПДВ - 17% - 218,20 грн., всього з ПДВ - 1 309,20 грн.

Додатковою угодою №4 від 21.10.2015 року до договору купівлі-продажу природного газу від 31.12.2014 №1554/15-ТЕ-4 з 01.10.2015 року пункт 5.2 викладено в наступній редакції: Ціна за 1000 куб.м. газу становить 1770,74 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування і розподіл природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 689,10 грн., крім того ПДВ 20 % - 137,82 грн. всього з ПДВ 826,92 грн. В структурі тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами, затвердженого постановою НКРЕКП, враховано вартість газу на виробничо-технологічні витрати та власні потреби газорозподільного підприємства. До сплати за 1000 куб.м. природного газу 2495,25 грн., крім того ПДВ - 20% - 499,05 грн., всього з ПДВ 2994,30 грн.

Згідно з пунктом 6.1. договору оплата за природний газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється тривалістю у 5 років (п.9.3 договору).

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (розділ 11 договору).

Позивач виконав взяті на себе зобов'язання передбачені умовами договору та постави відповідачу природний газ. Так, у 2015 році позивач здійснив подачу та безперервне транспортування природного газу відповідачу на загальну суму 217227,91 грн., що підтверджується, підписаними сторонами, актами приймання-передачі природного газу,

- від 31 січня 2015 року за спожитий у січні 2015 року природний газ на суму 29204,33 грн. (за природний газ 19 388,35 грн., транспортування природного газу 9815,98 грн.) сплачено 17.02.15;

- від 28 лютого 2015 року за спожитий у лютому 2015 року природний газ на суму 23435,99 грн. (за природний газ 15 558,83 грн., транспортування природного газу 7877,16 грн.) сплачено 17.03.15;

- від 31 березня 2015 року за спожитий у березні 2015 року природний газ на суму 16217,05 грн. (за природний газ 10 766,28 грн., транспортування природного газу 5450,77 грн.) сплачено 23.04.15 та 24.04.15;

- від 30 квітня 2015 року за спожитий у квітні 2015 року природний газ на суму 23849,60 грн. (за природний газ 17 577,64 грн., транспортування природного газу 6271,96 грн.) сплачено частками 20.05.15, 25.05.15, 26.05.15;

- від 31 травня 2015 року за спожитий у травні 2015 року природний газ на суму 4808,84 грн. (за природний газ 3 544,21 грн., транспортування природного газу -1264,63 грн.) сплачено 26.06.15;

- від 30 червня 2015 року за спожитий у червні 2015 року природний газ на суму 3650,05 грн. (за природний газ 2 690,16 грн., транспортування природного газу - 959,89 грн.) сплачено 23.07.15;

- від 31 липня 2015 року за спожитий у липні 2015 року природний газ на суму 2554,14 грн. (за природний газ 1 874,98 грн., транспортування природного газу -679,16 грн.) сплачено 28.08.15;

- від 31 серпня 2015 року за спожитий у серпні 2015 року природний газ на суму 3108,08 грн. (за природний газ 2 281,63 грн., транспортування природного газу - 826,45 грн.) сплачено 22.09.15;

- від 31 вересня 2015 року за спожитий у вересні 2015 року природний газ на суму 4263,87 грн. (за природний газ 3 130,09 грн., транспортування природного газу -1133,78 грн.) сплачено 15.10.15;

- від 31 жовтня 2015 року за спожитий у жовтні 2015 року природний газ на суму 17088,47 грн. (за природний газ 12 369,24 грн., транспортування природного газу -4719,23 грн.) сплачено 27.11.15;

- від 30 листопада 2015 року за спожитий у листопаді 2015 року природний газ на суму 40 090,68 грн. (за природний газ 29 019,05 грн., транспортування природного газу 11 071,63 грн.) сплачено частками 22.12.15, 23.12.15. 24.12.15, 28.12.15;

- від 31 грудня 2015 року за спожитий у грудні 2015 року природний газ на суму 48956,81 грн. (за природний газ 35 436,66 грн., транспортування природного газу -13520,15 грн.) сплачено частками 19.01.16, 25.01.16, 26.01.16, 27.01.16, 28.01.16.

За отриманий газ відповідач розрахувався повністю, сплативши 217 227,91 грн. за спожитий газ з січня 2015 року по грудень 2015 року. Разом з тим, розрахунки проводилися несвоєчасно, та не в строки встановлені умовами договору, що підтверджується випискою операцій по договору №1554/15-ТЕ-4 (а. с. 38 том 1).

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст. 692 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Положеннями ст. 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 7.2. договору у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1. цього договору продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем пункту 6.1. умов цього договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 15.04.2015 по 27.01.2016 року у розмірі 1 906,28 грн.

Пунктом 9.3. договору сторони передбачили, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (п'ять) років.

Таким чином, сторони у договорі збільшили строк позовної давності щодо нарахування неустойки до 5 років.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку про правильність обчислення позивачем пені за прострочку виконання зобов'язання, дотримання позивачем умов договору та чинного законодавства щодо нарахування пені.

Отже, вимога про стягнення пені у сумі 1906,28 грн. заявлена правомірно та підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі оплати відповідачем суми грошових коштів за спожитий газ з порушенням термінів сплати встановлених п. 6.1 договору позивачем нараховані 3% річних у сумі 116,44 грн. за загальний період з 15.04.2015 року по 27.01.2016 року.

Перевіркою правильності здійснення розрахунку трьох відсотків річних, порушень вимог чинного законодавства судом не виявлено, а отже вимоги про стягнення 3% річних підлягають задоволенню у повному обсязі в сумі 116,44 грн.

Враховуюче вищевикладене, господарський суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600,00 грн. покладаються на відповідача оскільки позов задоволено.

Керуючись ст. ст. 73,74, 77-79, 129, 232, 233, 234, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Садовий" (49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 52-Б, ідентифікаційний код 36639473) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720) пеню у сумі 1 906,28 грн., 3% річних у сумі 116,44 грн. та витрати пов'язані зі сплати судового збору у сумі 1 600,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 07.02.2018р.

Суддя Е.М.Бондарєв