ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2018р. Справа №914/2438/17

місто Львів

За позовом: Публічного акціонерного товариства «МІЖНАРОДНИЙ ОСОБА_1», м. Київ

до відповідача: Приватного підприємства «Едель», м. Львів

третя особа, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, м. Львів

про звільнення майна (предмета іпотеки) з-під арешту

Суддя Мазовіта А.Б.

Секретар Зубко С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_3, представник (довіреність №24/5 від 24.05.2017);

від відповідача: ОСОБА_4, представник (довіреність б/н від 24.10.2017);

від третьої особи: не зявився

Публічне акціонерне товариство «МІЖНАРОДНИЙ ОСОБА_1», м. Київ звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про звільнення майна (предмета іпотеки) з-під арешту.

Розглянувши матеріали справи, суд визнав представлені матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду і ухвалою від 29.11.2017 призначив розгляд справи на 12.12.2017, замінив неналежного відповідача - ОСОБА_2 відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції на належного - Приватне підприємство «Едель», залучив до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, м. Львів. Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалах суду.

Представникам сторін розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 42, 46 ГПК України, заяв про відвід суду не поступало.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір, згідно умов якого відповідач передав в іпотеку позивачу для забезпечення зобовязань відповідача по кредитному договору нерухоме майно. 11.10.2017 державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції у виконавчому провадженні ВП №53891454 було винесено постанову про арешт майна боржника-відповідача, в тому числі предмет іпотеки. Згідно ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; наявна письмова згода заставодержателя. Однак, право іпотеки на предмет іпотеки у іпотекодержателя виникло 31.05.2013 та 20.12.2013, тобто, до винесення рішення (11.04.2017), на виконання якого накладено арешт. Також, згідно довідки іпотекодержателя вартість предмета іпотеки є меншою від розміру заборгованості іпотекодавця перед іпотекодержателем, іпотекодержатель згоди на звернення стягнення на заставлене майно не надавав. У відповідності до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У звязку з наведеним, позивач просив суд нерухоме майно, яке належить відповідачу та знаходиться в іпотеці позивача, а саме: виробничої будівлі, позначеної в плані під літерою К-1-2, загальною площею 2 670,3 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, 28; нежитлової будівлі (навіс з воротами), позначеної в плані під літерою Г-1, загальною площею 170,2 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, 28; нежитлового приміщення (контрольно-пропускний пункт), позначеного в плані під літерою Г-1, загальною площею 151,8 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, 28.

В судовому засіданні представник відповідача позов визнав повністю.

Третя особа явку представника в судове засідання не забезпечила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, суд встановив наступне.

31.05.2013 року між Публічним акціонерним товариством «МІЖНАРОДНИЙ ОСОБА_1» (іпотекодержатель) та Приватним підприємством «Едель» (іпотекодавець) було укладено іпотечний договір №00006.13-CBD/PL.108, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим номером №1456.

Іпотекою за цим договором забезпечуються вимоги іпотекодержателя до іпотекодавця, що випливають з кредитного договору №00006.13-CBD.108 від 31.05.2013, укладеного між іпотекодавцем та іпотекодержателем (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.3. іпотечного договору, предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: виробнича будівля, позначена в плані під літерою К-1-2, загальною площею 2 670,3 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, 28; нежитлова будівля (навіс з воротами), позначена в плані під літерою Г-1, загальною площею 170,2 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, 28; нежитлове приміщення (контрольно-пропускний пункт), позначений в плані під літерою Г-1, загальною площею 151,8 кв.м; що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, 28.

Як вбачається із наданої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за №102978240 від 08.11.2017, в реєстр 13.10.2017 за №22812474 внесено запис про арешт всього нерухомого майна ПП «Едель» (ідентифікаційний код 13837490, Львівська область, м. Львів, вул. Конюшинна, 28). Підставою внесення відповідного запису є постанова державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 13.10.2017 (виконавче провадження №53891454) про арешт майна.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобовязань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 2 ст. 575 ЦК України).

Абзацом 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання.

Загальний порядок звернення стягнення на майно передбачено розділом 7 Закону України «Про виконавче провадження». Статтею 48 цього закону встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Частиною 2 даної статті встановлено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо:

1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів;

2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю;

3) наявна письмова згода заставодержателя.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі.

Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як вбачається із матеріалів справи, підставою внесення запису про накладення арешту на майно відповідача, в тому числі, і майно, яке перебуває в іпотеці, є постанова державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 11.10.2017 (ВП №53891454) про арешт майна боржника, винесена під час примусового виконання вимоги ОСОБА_2 обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Львівській області про сплату боргу (недоїмки) №Ю-1599-25-У від 11.04.2017, якою стягнуто з ПП «Едель» (ідентифікаційний код 13837490) 141 348 грн. 13 коп.

З наведеного випливає, що рішення про стягнення з боржника (відповідача) коштів було винесене після виникнення права застави іпотечний договір було укладено 31.05.2013.

Відповідно до п. 1.4. іпотечного договору предмет іпотеки сторони оцінили в 11 956 100 грн. 00 коп. Балансова вартість предмета іпотеки становить 812 652 грн. 44 коп.

Відповідно до довідки Публічного акціонерного товариства «МІЖНАРОДНИЙ ОСОБА_1» за вих. №2584/ІV від 09.11.2017, станом на 01.11.2017 заборгованість Приватного підприємства «Едель» по кредитному договору №00006.13-CBD.108 від 31.05.2013 перед Публічним акціонерним товариством «МІЖНАРОДНИЙ ОСОБА_1» становить 1 719 016,56 доларів США та 23 817 525 грн. 22 коп.

З огляду на викладене, вартість предмета іпотеки є меншою від розміру заборгованості іпотекодавця перед іпотекодержателем.

Як встановлено судом, позивач згоди на арешт предмета іпотеки не надавав.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами та підлягають до задоволення повністю.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати по розгляду справи відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 11, 509, 572, 575, 626 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 48, 51, 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.ст. 2, 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 326, 327 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити.

2. Зняти арешт з нерухомого майна Приватного підприємства «Едель», м. Львів, вул. Конюшинна, 28 (ідентифікаційний код 13837490), накладений постановою державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 11.10.2017 (ВП №53891454), а саме: виробничої будівлі, позначеної в плані під літерою К-1-2, загальною площею 2 670,3 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, 28; нежитлової будівлі (навіс з воротами), позначеної в плані під літерою Г-1, загальною площею 170,2 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, 28; нежитлового приміщення (контрольно-пропускний пункт), позначеного в плані під літерою Г-1, загальною площею 151,8 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, 28.

3. Стягнути з Приватного підприємства «Едель», м. Львів, вул. Конюшинна, 28 (ідентифікаційний код 13837490) на користь Публічного акціонерного товариства «МІЖНАРОДНИЙ ОСОБА_1», м. Київ, вул. Лаврська, 16 (ідентифікаційний код 35810511) 1 600 грн. 00 коп. судового збору.

4. Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.

5. Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні 29.01.2018 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 06.02.2018.

Суддя Мазовіта А.Б.