Суд
УХВАЛА

09 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 910/2798/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Стратієнко Л.В. - головуючий, судді - Мамалуй О.О., Ткач І.В.,

розглянувши заяву сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Ла Лана",

про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України

(головуючий - Малетич М.М., судді - Владимиренко С.В., Плюшко І.А.)

від 03.10.2017,

за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Ла Лана",

до публічного акціонерного товариства "Златобанк",

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -

1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Лотуре - Агро",

2) ОСОБА_2,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

07.11.2017 сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Ла Лана" подало до Верховного Суду України заяву про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 03.10.2017 у справі №910/2798/17.

Заява про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 03.10.2017 у справі №910/2798/17 подана з підстав невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

На підтвердження зазначених підстав для подання заяви про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 03.10.2017 у справі №910/2798/17 до заяви додано копії постанов Верховного Суду України від 27.04.2016 у справі № 6-62цс16, від 30.11.2016 у справі № 6-2363цс16, від 13.03.2017 у справі № 6-147цс17.

29.12.2017 заяву згідно підпункту 6 пункту 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України передано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

На підставі підпункту 1 пункту 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у господарських справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Обговоривши доводи заяви та дослідивши додані до неї матеріали, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що подана заява є необґрунтованою та її доводи не підтверджуються доданими до неї матеріалами з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 11116 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній до 15.12.2017) підставою для подання заяви про перегляд рішень господарських судів є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі № 910/2798/17, у якій подано заяву про перегляд судового рішення, Вищий господарський суд України погодився з висновком судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову про визнання недійсним договору застави від 02.04.2013. Залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій, Вищий господарський суд виходив з того, що оскільки, при розгляді спору судами не встановлено, а позивачем не доведено, що ПАТ "Златобанк" (третя особа) діяв недобросовісно і нерозумно, знав або за всіма обставинами не міг не знати про наявність будь-яких обмежень у директора СТОВ "Ла Лана" на момент підписання договору застави від 02.04.2013, то обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи у відносинах із третіми особами не має юридичної сили.

У справах № 6-62цс16, № 6-2363цс16 та № 6-147цс17, судові рішення у яких надано для порівняння, Верховний Суд України скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій та направляючи справи на новий розгляд, дійшов висновку, що суди при розгляді спорів у вказаних справах не встановили та не надали оцінки обставинам щодо наявності у діях відповідачів по справах № 6-62цс16, № 6-2363цс16 та № 6-147цс17 обізнаності про відсутність у представника контрагента необхідного обсягу повноважень для укладення оспорюваних правочинів. Також, Верховний Суд України, направляючи справи на новий розгляд, виходив з того, що суди не проаналізували поведінку відповідачів по справах № 6-62цс16, № 6-2363цс16 та № 6-147цс17, а саме чи діяли вони укладаючи оспорювані договори добросовісно і розумно та чи знали вони або за всіма обставинами, проявивши розумну обачність не могли не знати про обмеження повноважень в представників контрагентів (позивачів по справах № 6-62цс16, № 6-2363цс16 та № 6-147цс17).

Проаналізувавши обставини справи викладені в постанові Вищого господарського суду України від 03.10.2017 у справі №910/2798/17 з обставинами зазначеними в постановах Верховного Суду України від 27.04.2016 у справі № 6-62цс16, від 30.11.2016 у справі № 6-2363цс16, від 13.03.2017 у справі № 6-147цс17, Касаційний господарський суд дійшов висновку, що вони не є тотожними, оскільки у рішеннях судів всіх інстанцій по справі № 910/2798/17 досліджено та проаналізовано дії контрагента (банку) на момент укладення оспорюваного правочину, зокрема, судами при перевірці та встановленні всіх обставин справи, зазначено, що позивачем не доведено про обізнаність ПАТ "Златобанк" щодо відсутності у виконавчого органу СТОВ "Ла Лана" необхідного обсягу повноважень. Тобто, у вказаній справі, на відміну від тих, які надані для порівняння, було досліджено аспект добросовісності та розумності.

Таким чином, порівняння змісту зазначених постанов Верховного Суду України зі змістом постанови Вищого господарського суду України від 03.10.2017, про перегляд якої подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що наведена постанова Вищого господарського суду України не відповідає викладеним у постановах Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а тому відсутні передбачені статтею 11121 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017) підстави для відкриття провадження у справі № 910/2798/17.

Відповідно до статті 11121 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній до 15.12.2017) Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись підпунктом 1 пункту 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, статтями 11116, 11121, Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній до 15.12.2017), суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у допуску справи № 910/2798/17 до провадження Касаційного господарського суду.

2. Надіслати копію ухвали разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді О. Мамалуй

І.Ткач