ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" лютого 2018 р.Справа № 922/4096/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Семенову О.Є.

розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" на бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро", м.Обухів Київської області
до Фізичної особи-підприємця Кондратюка Анатолія Степановича, смт. Орілька Харківської області
про стягнення коштів у сумі 99795,84грн.
за участю представників:

від позивача (стягувача): не з'явився

від відповідача (боржника): не з'явився

від ВДВС: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.11.2014 у даній справі задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" (далі за текстом - позивач, стягувач) до Фізичної особи-підприємця Кондратюка Анатолія Степановича (далі за текстом- відповідач, боржник) про стягнення заборгованості за договором № 67-ЛЗ від 01.04.2013 у розмірі 99795,84грн.

25 листопада 2014 року господарським судом Харківської області видано відповідний наказ про стягнення з відповідача на користь позивача 99795,84грн. заборгованості та 1995,92грн. витрат зі сплати судового збору.

29 січня 2018 року до господарського суду Харківської області від стягувача надійшла скарга на бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі за текстом - ВДВС), в якій він просить: 1) Визнати незаконною бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області при примусовому виконанні наказу господарського суду Харківської області у справі №922/4096/14 від 25.11.2014 за період із 14.09.2016; 2) З метою виконання наказу господарського суду Харківської області у справі №922/4096/14 від 25.11.2014 зобов'язати Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області вжити заходів, щодо виявлення рахунків боржника відкритих у банківських установах та накласти арешт на грошові кошти, які на них містяться; надіслати постанови про арешт грошових коштів боржника до банківських установ, де боржником відкрито рахунки; надіслати до банківських установ, де боржником відкрито рахунки, платіжні вимоги на примусове списання коштів; вжити заходів, щодо перевірки майнового стану боржника у порядку та строки встановлені ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження"; звернути стягнення на майно боржника (провести опис, арешт та реалізацію майна боржника); здійснити виклик боржника та відібрати у нього пояснення з приводу невиконання судового рішення; звернутися до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон до виконання судового рішення; звернутися до органу доходів і зборів із запитом з метою отримання інформації про дебіторську заборгованість боржника; подати запит до Державного підприємства "Національні інформаційні системи" (вулиця Бульварно-Кудрявська, 4, Київ, 04053), щодо наявності зареєстрованих в Єдиних та Державних реєстрах довіреностей виданих від імені боржника на користь третіх осіб, щодо користування та розпорядження майном боржника.

Представник стягувача в судове засідання не з'явився, направив суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

ВДВС свого представника в судове засідання не направив, надіслав 05.02.2018 суду клопотання про відкладення розгляду скарги, яке мотивоване неможливістю підготовки заперечення на скаргу у зв'язку із пізнім (05.02.2018) отриманням ухвали про призначення скарги до розгляду.

Суд відхиляє дане клопотання, оскільки відповідно до статті 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк. Крім того, суд зазначає, що скарга направлялася до ВДВС стягувачем під час звернення до суду, а тому орган виконання був обізнаний про оскарження його бездіяльності та не був позбавлений можливості заздалегідь підготуватися до розгляду скарги судом. Натомість, ВДВС отримавши ухвалу суду про призначення скарги до розгляду 05.02.2018, тобто за два дні до судового засідання, обмежився лише поданням клопотання про перенесення її розгляду без наведення будь-яких заперечень щодо доводів скаржника.

Боржник у судове засідання не з'явився, пояснень щодо скарги не надав, про час і місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши скаргу стягувача на бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, суд встановив наступне.

Частиною 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

З наданої стягувачем інформаційної довідки від 24.01.2018 про хід виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 25.11.2014 №922/4096/14 вбачається, що вищевказаний наказ господарського суду знаходиться на виконанні з 16.12.2014 та до даного часу не виконаний.

Ухвалою від 13.09.2016 у даній справі задоволено скаргу стягувача, визнано незаконною бездіяльність ВДВС Лозівського міськрайонного управління юстиції при примусовому виконанні наказу господарського суду Харківської області у справі №922/4096/14 від 25.11.2014, зобов'язано ВДВС вжити заходів щодо виявлення рахунків боржника, відкритих у банківських чи інших кредитно-фінансових установах та накласти арешт на грошові кошти, які на них містяться, зобов'язано ВДВС виконати наказ.

Ухвалою від 11.01.2017 провадження у справі щодо розгляду скарги стягувача на дії Лозівського міськрайонного ВДВС припинено у зв'язку із тим, що після подання скарги оскаржувана стягувачем постанова органу виконання від 24.11.2016 про повернення виконавчого документа була скасована самим ВДВС та виконавче провадження відновлено.

З наведеного вище вбачається, що стягувач неодноразово обґрунтовано звертався до суду зі скаргами на дії чи бездіяльність ВДВС.

Відповідно до наявної у справі інформаційної довідки про хід виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 25.11.2014 №922/4096/14 вбачається, що після останнього звернення стягувача зі скаргою до суду органом виконання вчинені наступні виконавчі дії:

- 26.04.2017 доручено Березнівському районному ВДВС ГТУЮ у Рівненській області: провести перевірку інформації щодо наявності боржнику майна (житлового будинку за адресою: Рівненська область, Березнівський район, с.Зірне, вул.Садова, буд.49); за результатами проведених виконавчих дій скласти акт та направити до Лозівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Харківській області.

- 14.07.2017 винесені постанови про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження; про передачу матеріалів виконавчого провадження.

Інших дій щодо примусового виконня рішення ВДВС не вчинялося, до даного часу наказ господарського суду Харківської області не виконано.

Суд погоджується з доводами скаржника про неправомірну бездіяльність ВДВС, виходячи з наступного.

Згідно статті 10 Закону України "про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Зокрема, згідно частини 3 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження", вбачається, що платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

ВДВС не надано та в матеріалах справи відсутні докази вжиття заходів щодо арешту грошових коштів боржника, про що свідчить відсутність відповідної постанови у АСВП, та доказів надсилання до банківської установи, у якій боржником відкрито рахунок, платіжних вимог про примусове списання коштів.

Згідно п. п. 3, 4 ч. 5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", боржник зобов'язаний: за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчою провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема, про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (ч.5 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження").

З урахуванням того, що на день набрання чинності новою редакцією Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження уже було відкрито, для реалізації зазначених норм державний виконавець з 05.10.2016 зобов'язаний був витребувати у боржника надання декларації про доходи та майно та зобов'язати повідомляти про зміну відомостей зазначених у останній.

Проте, зазначені дії зі сторони державного виконавця також не вчинено.

Відповідно до ст.48 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувана, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке що із законом не може бути накладено стягнення.

Статтею 50 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Згідно ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ст. 53 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов'язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку.

Як зазначає позивач, матеріали виконавчого провадження свідчать, що боржник має у приватній власності: квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно ч.5 ст.24 Закону України "Про виконавче провадження" у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об'єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об'єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам (ч. 1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження").

Як зазначалося вище, 26.04.2017 ВДВС було винесено постанову про доручення Березнівському районному ВДВС ГТУЮ у Рівненській області проведення перевірки зазначеної інформації.

Проте матеріали виконавчого провадження не містять факту здійснення опису та арешту зазначеного майна боржника та не містять інформації, щодо вжиття перевірки такого майна боржника.

Пунктами 3, 14, 18, 19 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Крім того, відповідно до статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до органів доходів і зборів.

Проте докази здійснення всіх вищевказаних заходів державним виконавцем в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

З урахуванням викладеного, суд вважає допущену ВДВС бездіяльність при примусовому виконанні наказу від 25.11.2014 неправомірною.

Разом із тим, суд зазначає, що боржник у скарзі просить також зобов'язати виконавця вжити низку заходів, направлених на примусове виконання рішення.

Однак, згідно пункту 7 постанови пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби (наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених ст.35 Закону N606-XIV), проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом або скоротити його (ч. 3 ст. 36 Закону N 606-XIV).

Крім того, визначені стягувачем заходи потребують встановлення певних обставин, зокрема, щодо наявності чи відсутності коштів на рахунках, видачі ним довіреностей тощо. Вказані рішення можуть бути прийняті державним виконавцем лише на підставі зібраних відомостей при виконавчому провадженні. Отже, на даний час зобов'язання ВДВС виконати ці дії суд вважає передчасним.

До того ж, положення частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" містять перелік дії, які виконавець має право вчиняти. Отже, законодавство не передбачає обов'язкового виконання цих дій, та наділяє виконавця повноваженнями на їх вчинення, залежно від результатів вчинених ним інших дій, зокрема, щодо розшуку майна боржника.

Посилання скаржника на статтю 75 Закону України "Про виконавче провадження" є безпідставними, оскільки не стосується рішень судів про стягнення грошових коштів.

Доводи скарги про невинесення постанови про стягнення виконавчого збору також не приймаються судом, оскільки вони не свідчать про порушення прав стягувача. Крім того, згідно частини 3 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі припинення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня припинення виконавчого провадження (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, постанова про стягнення виконавчого збору може бути винесена за наслідками закінчення або припинення виконавчого провадження.

Відповідно до статті 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги та, оскільки судовий наказ у даній справі від 25.11.2014 до даного часу не виконано, що є суттєвим порушенням прав та охоронюваним законом інтересів стягувача, вважає за необхідне визнати бездіяльність ВДВС неправомірною та зобов'язати його усунути порушення шляхом здійснення заходів примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України "Про виконавче провадження".

Керуючись статтями 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" на бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області при примусовому виконанні наказу господарського суду Харківської області від 25.11.2014 у справі №922/4096/14.

Зобов'язати Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області усунути порушення та здійснити заходи щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 25.11.2014 у справі №922/4096/14 у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України "Про виконавче провадження".

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена в установленому законодавством порядку.

Ухвалу підписано 12.02.2018.

Суддя М.В. Калантай