КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2018 р. Справа№ 910/13072/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Жук Г.А.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання Степанці О.В.,

від позивача - Сахно Р.М.,

від відповідача - Данилова Т.А.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги

публічного акціонерного товариства "Платинум Банк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2017 року

по справі № 910/13072/17 (суддя - Підченко Ю.О.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Платинум Банк", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "Арсенал Лайф", м. Київ

про відшкодування заборгованості 405 910,15 грн.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року публічне акціонерне товариство "Платинум Банк" звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "Арсенал Лайф" про відшкодування заборгованості 405 910,15 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що станом на 27.07.2017 року відповідач не сплатив позивачу суми винагороди за листопад та грудень 2016 року відповідно до договору доручення, в результаті чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 405 910, 15 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.11.2017 року в позові відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд зазначив, що позивачем не доведено факту надання відповідачеві агентських послуг за договором доручення № 01102014-1/Д від 01.10.2014 року.

Не погодившись із вказаним рішенням, публічне акціонерне товариство "Платинум Банк" подало до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 24.11.2017 року по справі №910/13072/17 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що місцевим господарським судом було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, невідповідність судом першої інстанції висновків, викладених у рішенні обставинам справи. Зокрема скаржник зазначає, що акт наданих послуг №16 до договору доручення за період з 01.12.2016 року по 31.12.2016 року є належним доказом на підтвердження факту надання відповідачу послуг. Крім того, апелянт звертає увагу, що на виконання вимог суду першої інстанції відповідач прибув за адресою місцезнаходження банку та здійснив перевірку усіх 488 договорів страхування на предмет їх укладення. В підтвердження чого, банк надає розписку відповідача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.12.2017 року апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" прийнято до провадження колегією суддів у складі: Агрикова О.В. - головуючий суддя, судді: Жук Г.А., Чорногуз М.Г. та призначено її розгляд на 25.01.2018 року.

17.01.2018 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) позивачем було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

25.01.2018 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з укладанням договору про надання правової допомоги від 24.01.2018 року з адвокатом Даниловою Т.А. для надання адвокату часу на ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2018 року розгляд справи відкладено на 08.02.2018 року.

В судовому засіданні 08.02.2018 року представник позивача надав усні пояснення по суті спору, просив задовольнити апеляційну скаргу, представник відповідача надав усні пояснення по суті спору, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) справи у судах апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності редакцією цього Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів досліджено матеріали справи та не встановлено порушення норм процесуального прав або неправильного застосування норм матеріального права, тому суд апеляційної інстанції розглядає дану справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Місцевим господарським судом вірно встановлено, що підтверджується матеріалами справи, що 01.10.2014 року між публічним акціонерним товариством "Платинум Банк" (надалі за Договором - Повірений) та товариством з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "Арсенал Лайф" (надалі за Договором - Довіритель) укладено договір доручення № 01102014-1/Д. (далі договір; а.с. 15-17).

Відповідно до п. 2.1. договору Повірений зобов'язується надавати Довірителю агентські послуги (далі - Послуги), пов'язані з реалізацією страхових продуктів, відповідно до програм страхування Довірителя, визначених в Додатку №1 до цього Договору, а саме:

2.1.1 доводити до потенційних страхувальників інформацію про наявні та діючі умови страхування довірителя.

2.1.2 укладати договори страхування від імені та за дорученням довірителя з потенційними страхувальниками, які мають бажання та можливість укладати договори страхування, включаючи їх оформлення.

2.1.3 одержувати від страхувальників страхові платежі та у відповідності до умов, визначених довірителем та згідно з чинним законодавством України щодо умови робота з готівкою, перераховувати страхові платежі на поточний рахунок довірителя №6301, відкритий в ПАТ "Платинум Банк" , Код банку 380388, протягом 2 (двох) робочих днів з дня отримання страхових платежів від страхувальників за договорами страхування.

2.1.4 консультувати страхувальників щодо здійснення страхових виплат та страхових відшкодувань.

Відповідно до п.2.2. договору довіритель зобов'язується сплачувати повіреному винагороду за надання ним послуг на умовах цього договору (надалі - винагорода).

Згідно з п.4.2.1. договору, повірений зобов'язаний звітувати перед довірителем про укладені договори страхування, а саме: щоденно та щодекадно в електронному вигляді надсилати на електронну адресу: довірителю відомості про укладені договори страхування та розміри сплачених страхувальником через повіреного довірителю страхових платежів у вигляді звітів, згідно з формою, що міститься у додатку № 2 до договору (надалі - "Звіт").

Як передбачено п. 4.2.1.2. договору паперова форма звітів складається, підписується повіреним та передається довірителю кожного 12-го числа (за період з 1 по 10 число місяця), 22-го числа (за період з 11 по 20 число місяця) та 02-го числа місяця, наступного за звітним (за період з 21 по 28 (29, 30, 31 число звітного місяця). У випадку, якщо 12, 22 або 01число місяця є вихідним або неробочим днем, в такому випадку датою надання звітів є дата першого за вихідним або неробочим днем робочого дня. Протягом 2 (двох) робочих днів з дати отримання звітів, довіритель підписує їх паперову форму, скріплює своєю печаткою та надсилає на адресу повіреного по 1 (одному) примірнику.

Пунктом 4.1.4. всі документи, довірителю відправляються повіреним рекомендованим листом з повідомленням про його вручення довірителю.

Згідно з п. п. 5.2.1 п.5.2. договору доручення (в редакції договору про внесення змін №1 до договору доручення), за надання послуг, передбачених цим договором, довіритель сплачує повіреному винагороду згідно умов цього договору, у розмірі, що встановлюється, як певний відсоток, визначений у додатку №1 до цього договору від сум сплачених страхувальниками та отриманих довірителем у звітному періоді страхових платежів, відповідно до укладених за посередництвом повіреного договорів страхування та розраховується від різниці між сумою страхових платежів, які фактично надійшли на рахунок довірителя за укладеними повіреним протягом звітного місяця договорами страхування та сумою страхових платежів, повернутих страхувальникам протягом звітного місяця, за укладеними повіреним договорами страхування, що були достроково припинені. Довіритель не сплачує Повіреному винагороду за укладені за його посередництва Договори страхування, які в подальшому були розірвані з ініціативи страхувальників, а винагорода, яка була сплачена до розірвання таких Договорів страхування, підлягає поверненню Повіреним на користь Довірителя з урахуванням положень ст. 5.2.5. цього Договору.

Відповідно до п.5.2.2. договору доручення, розрахунок і сплата довірителем зазначеної винагороди на користь повіреного здійснюється у наступному порядку:

5.2.2.1 в перший робочий день календарного місяця, наступного за звітним, повірений надсилає на електронну адресу: звіт (-и), згідно з формою, що міститься (-яться) у Додатку № 2.1. до договору (надалі - "Щомісячний звіт").

5.2.2.2 щомісячний звіт складається на підставі щодекадних звітів та тільки за умови наявності факту укладення повіреним одного і більше договору страхування протягом звітного місяця (при цьому, у разі наявності або відсутності факту дострокового припинення страхувальником (-ами) договору (-ів) страхування, укладеним (-их) повіреним, щомісячний звіт складається).

5.2.2.3 щомісяця не пізніше 2 (другого) робочого дня місяця, наступного за днем отримання в електронному вигляді довірителем щомісячного звіту від повіреного, за відсутності заперечень щодо даних, викладених у щомісячному звіті, довіритель складає у двох примірниках акти наданих послуг за формою, викладеною у додатку № 3 до договору (надалі - "Акт") окремо до кожного отриманого щомісячного звіту за видами страхування відповідно до додатку №1, та надсилає акти на електронну адресу відповідальної особи повіреного (перелік електронних адрес повірений надсилає на електронну адресу довірителя протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту укладання цього договору).

5.2.2.4 відповідальна особа повіреного протягом 2 (двох) робочих днів з дати отримання актів звіряє суму винагороди.

5.2.2.5 за відсутності зауважень до актів повірений надсилає довірителю підписані і скріплені печаткою оригінали 2 (двох) примірників актів.

5.2.2.6 протягом 2 (двох) робочих днів з дати отримання актів, довіритель надсилає акти на адресу повіреного по 1 (одному) примірнику, що підписані та скріплені печатками сторін.

Згідно до п. п. 5.2.2.7. Договору, Довіритель зобов'язаний здійснити оплату винагороди на користь Повіреного у розмірах, вказаних в актах, протягом 5 (п'яти) робочих днів (термін оплати винагороди може змінюватись за згодою Сторін) з дати отримання підписаних з боку Повіреного актів, шляхом безготівкового перерахування відповідних сум винагороди на рахунок Повіреного, що зазначені в акті (додаток №3 до Договору).

Отже, як вбачається з умов договору позивач мав надіслати звіт, а відповідач перевіряє отриманий від позивача звіт і за відсутності зауважень і заперечень підписує його і вже на підставі підписаного звіту складає та направляє на електрону адресу позивача для підписання підготовлений акт наданих послуг, який є підставою для сплати комісійної винагороди.

Відповідно до ст. 297 ГК України за агентським договором одна сторона зобов'язується надати послуги другій стороні в укладанні угод чи сприяти їх укладанню від імені цього суб'єкта та за його рахунок.

Згідно до ст.301 ГК України комерційний агент відповідно до агентського договору одержує агентську винагороду за посередницькі операції, що здійснені ним в інтересах суб'єкта, якого він представляє, у розмірі, передбаченому договором.

Стаття 1000 ЦК України також встановлює, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Страхова діяльність в Україні може провадитися за участю страхових посередників. Страховими посередниками можуть бути страхові або перестрахові брокери, страхові агенти. Страхові агенти - фізичні особи або юридичні особи, які діють від імені та за дорученням страховика і виконують частину його страхової діяльності, а саме: укладають договори страхування, одержують страхові платежі, виконують роботи, пов'язані із здійсненням страхових виплат та страхових відшкодувань. Страхові агенти є представниками страховика і діють в його інтересах за винагороду на підставі договору доручення із страховиком. (ч.ч.1,7 ст.15 Закону України "Про страхування").

Звертаючись з даним позовом, банк зазначає, що ним було направлено підписані та скріплені печаткою 2 (два) примірника актів наданих послуг за грудень 2016 року, однак всупереч п. 5.2.2.6. договору відповідач не повернув банку один підписаний та скріплений печаткою акт наданих послуг протягом двох робочих днів з дати його отримання.

Як зазначає позивач, останнім було надіслано відповідачу претензію №10/4894-Л від 06.06.2017 року (а.с. 67) та лист-вимогу №10/5487-Л від 23.06.2017 року (а.с. 69). При цьому, банк в своїй апеляційний скарзі зазначає, що разом з листом №№10/5487-Л було відправлено акти наданих послуг за грудень 2016 року №16.

Як доказ перерахування суми страхових платежів згідно укладених за посередництва договорів страхування в розмірі 1 187 756, 79 грн. позивачем долучено виписку по особовому рахунку відповідача №6301. (а.с. 60-66).

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивачем не доведено факту надання відповідачеві агентських послуг за договором доручення № 01102014-1/Д від 01.10.2014 року виходячи з наступного.

Як вже встановлено вище, відповідно до умов договору, а саме ст. 4 та ст. 5 договору саме на позивача покладено обов`язок надсилати щомісячні звіти відповідачу. Відповідач в свою чергу за відсутності зауважень і заперечень підписує його і вже на підставі підписаного звіту складає та направляє на електрону адресу позивача для підписання підготовлений акт наданих послуг, що й є підставою для сплати комісійної винагороди.

В матеріалах справи відсутні докази надсилання позивачем щомісячних звітів, при цьому відповідно до п. 5.2.2.2. договору такі звіти складаються тільки за умови наявності факту укладення повіреним одного і більше договору страхування, з чого виникають сумніви взагалі щодо укладення таких договорів позивачем за спірний період враховуючи відсутність складання та надсилання таких звітів.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на той факт, що надана позивачем в якості доказу перерахування сум страхових платежів, виписка з особового рахунку відповідача, не може бути прийнята судом, як належним та допустимим доказом, оскільки виписка банку з особистого рахунку, це документ який відображає рух грошових коштів на поточному рахунку та по суті є регістром аналітичного обліку за операціями на поточному рахунку є документом бухгалтерського обліку.

Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видання або відсилання клієнту (п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 18.06.03 р. До їх обов'язкових реквізитів віднесено: назву документа (форми); дату й місце складання; назву підприємства (банку), що склало документ; зміст й обсяг операції (короткий зміст операції та підстава для її здійснення), одиницю її виміру; посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; особистий підпис (електронний цифровий підпис) й інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Окрім них, до обов'язкових реквізитів первинних документів, що використовуються для розрахунків (окрім перелічених вище), також належать: назва одержувача коштів; номери рахунків; назва банку (одержувача та платника коштів); сума операції (цифрами й словами) - суму операції може бути відображено лише цифрами, якщо цей документ формують за допомогою програмного забезпечення в автоматизованому режимі або якщо це передбачено нормативно-правовими актами НБУ. Будь-яке перерахування (крім сплати податків і зборів до бюджету) повинно мати підставу, підтверджену документально. Документами, що підтверджують правомірність платежу, можуть бути: договір, акт (виконаних робіт, наданих послуг, результатів перевірки фондами, податковими органами, звіряння тощо), накладна, рахунок-фактура, товаротранспортна накладна, лист, наказ, інше.

Зі змісту наданої позивачем виписки не можливо ідентифікувати особу, яка здійснювала переказ коштів, на підставі якого документа та за що, здійснювались перекази.

Одночасно колегія суддів враховує пояснення відповідача, що вказаний рух коштів здійснювався на підставі договору №6301 банківського рахунку від 19.06.2014 року (а.с. 82-88) відповідно до умов якого банк зобов`язується приймати та зараховувати грошові кошти, що надходять клієнту, для зберігання і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надана позивачем виписка з банківського рахунку відповідача не може слугувати належним доказом виконання позивачем зобов'язань з надання відповідачеві агентських послуг за договором доручення № 01102014-1/Д від 01.10.2014 року.

Долучений акт №16 від 22.07.2017 року колегією суддів не береться до уваги, оскільки останній підписаний лише з боку позивача, складений після шести місяців звітного періоду, а також з підстав відсутності доказів надсилання останнього відповідачу.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п. 9.1. договору всі повідомлення, що надсилаються сторонами одна одній відповідно до цього договору, повинні бути здійснені в письмовій формі і будуть вважатися наданими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом, доставлені особисто або кур`єрською поштою за поштовими адресами сторін, зазначеними в ст. 10 договору, якщо інший спосіб не передбачений договором. Повідомлення, передані телеграфом, телетайпом, телефаксом вважатимуться надісланими належним чином, якщо одночасно будуть надсилатися ці ж повідомлення рекомендованим листом , доставлятимуться особисто (кур`єрською поштою) за зазначеними поштовими адресами сторін.

Отже, п. 4.1.4. та п. 9.1. договору передбачено надсилання всіх повідомлень та документів рекомендованим письмом з повідомленням про вручення поштового відправлення, що позивачем не було зроблено.

Щодо долученої до апеляційної скарги розсипки відповідача з якої, як зазначає апелянт вбачається, що відповідач здійснив перевірку всіх 488 договорів страхування на предмет їх укладення, колегія суддів дослідивши вказану розпису зазначає, що зі змісту останньої лише вбачається, що представником відповідача перевірено договори проте підписати акт звірки представник відмовився оскільки в останнього виникли питання щодо наявності окремих договорів страхування.

Відтак, неможливо встановити які саме договори перевірялися представником відповідача, чи мають значення ці договори до обставин даної справи враховуючи відмову у підписанні акту звірки, а тому колегією суддів відхиляється вказаний доказ.

Відтак позивачем не доведено факту надання відповідачеві агентських послуг за договором доручення № 01102014-1/Д від 01.10.2014 року, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача боргу.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Відповідно до ч. 4, ст. 74 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Отже, відмова місцевого господарського суду у задоволенні позову є обґрунтованою, а доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції та відповідно підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення бути не можуть.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

постановив:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2017 року залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2017 року у справі № 910/13072/17 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/13072/17.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 08.01.2018 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді Г.А. Жук

М.Г. Чорногуз