ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

09.02.2018 м ХарківСправа № 922/278/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

розглянувши матеріали

Управління праці та соціального захисту населення Куп'янської міської ради Харківської області, м. Куп'янськ
до Фізичної особи - підприємця Бринцова Сергія Віталійовича, м. Куп'янськ
про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

07.02.2018 року Управління праці та соціального захисту населення Куп'янської міської ради Харківської області (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Бринцова Сергія Віталійовича (відповідач), в якому просить суд:

1. Визнати недійсним укладений між позивачем та відповідачем договір №1-п від 11.04.2016р. на виплату компенсації на покриття фактично понесених збитків від перевезень окремих категорій громадян, що відповідно до чинного законодавства України мають право на пільговий проїзд міськими автобусними маршрутами.

2. Застосувати на підставі ч. 1 ст. 216 ЦК України наслідки недійсності правочину.

Позивач також просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви і додані до неї документи, дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Предметом позову є вимога позивача про визнання недійсним укладеного між позивачем та відповідачем договору №1-п від 11.04.2016р. на виплату компенсації на покриття фактично понесених збитків від перевезень окремих категорій громадян, що відповідно до чинного законодавства України мають право на пільговий проїзд міськими автобусними маршрутами та вимога про застосування на підставі ч. 1 ст. 216 ЦК України наслідки недійсності правочину.

Згідно з пунктом 2.2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо позовну заяву про визнання договору (правочину) недійсним подано без вимоги застосування наслідків, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України чи частиною другою статті 208 Господарського кодексу України, судовий збір сплачується за ставками, передбаченими для позовних заяв немайнового характеру.

З огляду на викладене, позовна вимога про визнання недійсним укладеного між позивачем та відповідачем договору №1-п від 11.04.2016р. є немайновою вимогою, а позовна вимога про застосування наслідків недійсності правочину на підставі ч. 1 ст. 216 ЦК України є майновою вимогою.

Відповідно до пункту 2.10 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013р. у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп.1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі - 1762 гривень.

Таким чином, судовий збір, який підлягає сплаті за вимогу немайнового характеру про визнання недійсним укладеного між позивачем та відповідачем договору №1-п від 11.04.2016р., становить 1762,00 грн.

При цьому суд не має можливості встановити точну суму судового збору, який підлягає сплаті за вимогу майнового характеру про застосування наслідків недійсності правочину на підставі ч. 1 ст. 216 ЦК України, оскільки у позовній заяві позивачем взагалі не зазначено, які саме наслідки недійсності правочину він просить застосувати на підставі ч. 1 ст. 216 ЦК України.

Позивачем до позовної заяви позивачем додано платіжне доручення №17 від 25.01.2018р. про сплату судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Зважаючи на те, що судовий збір, який підлягає сплаті за вимогу немайнового характеру про визнання недійсним договору №1-п від 11.04.2016р., становить 1762,00 грн., суд вважає додане позивачем до позовної заяви платіжне доручення №17 від 25.01.2018р. про сплату судового збору у розмірі 1762,00 грн. належним доказом сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі за дану вимогу немайнового характеру.

Однак, позивачем в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви не додано документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі за вимогу майнового характеру про застосування наслідків недійсності правочину на підставі ч. 1 ст. 216 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи те, що позивачем було подано позовну заяву без додержання вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу час на усунення відповідних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Управління праці та соціального захисту населення Куп'янської міської ради Харківської області без руху.

2. Встановити Управлінню праці та соціального захисту населення Куп'янської міської ради Харківської області строк на усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Визначити Управлінню праці та соціального захисту населення Куп'янської міської ради Харківської області спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- надання до позовної заяви документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі за вимогу майнового характеру про застосування наслідків недійсності правочину на підставі ч. 1 ст. 216 ЦК України.

4. Попередити позивача про те, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, згідно частини четвертої статті 174 ГПК України має наслідком визнання заяви не поданою і повернення її позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана 09.02.2018р.

Суддя В.В. Рильова