ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" лютого 2018 р.Справа № 922/3776/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Флора Косметик" про забезпечення позову (вх. № 3369 від 06.02.2018 р.)

по матеріалам справи

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Флора Косметик", м. Київ
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Астат Фарм", м. Мерефа Харківської області
простягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Флора Косметик", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Астат Фарм" заборгованість в сумі 13848,96 грн. за договором поставки № АК-01/09 від 01.09.2013 р. Також просить суд стягнути з Відповідача понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 1600,00 грн.

Прийняте ухвалою суду від 18 січня 2018 року заяву Позивача про збільшення позовних вимог до розгляду щодо стягнення з Відповідача загальної суми боргу у розмірі 15 651,15 грн., що складається з: - заборгованість в сумі 13848,96 грн. за договором поставки № АК-01/09 від 01.09.2013 р.; - пеню за прострочення оплати за товар у сумі 1 123,2 грн.; - інфляційні втрати внаслідок знецінювання не отриманих грошей, що супроводжуються ростом цін на товари і послуги у сумі 553,96 грн.; - три відсотки річних від простроченої суми боргу у розмірі 125,21 грн.

Представником Позивача було надано заяву про забезпечення позову (вх. № 3369 від 06.02.2018 р.) щодо накладення арешту на грошові кошти Відповідача в розмірі заборгованості 15 651,15 грн. з урахуванням пені, 3% річних та інфляційних витрат, а також суми судового збору у розмірі 1 600,00 грн.

Дослідивши заяву про забезпечення позову (вх. № 3369 від 06.02.2018 р.) щодо накладення арешту на грошові кошти Відповідача в розмірі заборгованості 15 651,15 грн. з урахуванням пені, 3% річних та інфляційних витрат, а також суми судового збору у розмірі 1 600,00 грн., які знаходяться на поточних рахунках Відповідача, зокрема на поточному рахунку ТОВ "Астат Фарм" №3504 в ПАТ "УКРСОЦБАНК", МФО 300023, суд дійшов до висновку про відмову у його задоволенні з наступних підстав.

Стаття 136 ГПК України визначені підстави для забезпечення позову, де господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У першому із зазначених випадків заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Позивач звертаючись до суду з відповідною заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти посилається на неналежне виконання Відповідачем (Покупцем) умов договору, що призвело до утворення заборгованості, а на претензії Позивача відповіді не надавались.

Також Позивач зазначає, що з моменту звернення до суду за захистом, Відповідач жодного разу до судового засідання не з'явився, позов не визнав, жодних дій щодо погашення заборгованості не проводив, а лише затягує процесу не з'являючись у судові засідання та надаючи клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно п. 3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заява Позивача ґрунтована на припущеннях. Позивач не надав жодних доказів, з чого б можна було зробити висновок про те, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, а також не надано доказів належного виконання договірних зобов'язань, чи порушень Відповідачем цих зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Так ч. 6 ст. 140 ГПК України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Флора Косметик" про забезпечення позову (вх. № 3369 від 06.02.2018 р.) щодо накладення арешту на грошові кошти Відповідача в розмірі заборгованості 15 651,15 грн. з урахуванням пені, 3% річних та інфляційних витрат, а також суми судового збору у розмірі 1 600,00 грн. - відмовити.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 08 лютого 2018 року.

Суддя ОСОБА_1