ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2018 р. Справа № 911/3287/17

за позовом Заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури,

м. Бориспіль, в інтересах держави в особі Баришівської районної ради, смт. Баришівка,

до відповідачів: 1) Управління освіти, молоді та спорту Баришівської районної державної адміністрації Київської області, смт. Баришівка,

2) фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, смт. Баришівка,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Баришівський центр позашкільної роботи "Мрія" Баришівської районної ради Київської області, смт. Баришівка,

про зобов'язання звільнити та повернути приміщення

Суддя О.В. Конюх

за участю представників:

від прокуратури: Нестеренко Є.І., посвідчення від 17.09.2014 № 028904;

від позивача: не з'явився;

від відповідача 1: Аштема О.М., довіреність від 14.11.2017;

від відповідача 2: ОСОБА_2, особисто;

від третьої особи: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Заступник керівника Бориспільської місцевої прокуратури звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 03.11.2017 №34-01-15633вих17 в інтересах держави в особі Баришівської районної ради до Управління освіти, молоді та спорту Баришівської районної державної адміністрації Київської області та фізичної особи підприємця ОСОБА_2, в якому просить суд:

- зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 звільнити та повернути частину нежитлового приміщення Баришівського центру позашкільної роботи "Мрія" вартістю 812 608,00 грн., загальною площею 198,8 кв. м., розташованого в будівлі по вул. Комсомольська 21 в смт. Баришівка Київської області, згідно договору оренди майна спільної власності територіальних громад Баришівського району від 29.12.2012 №444 укладеного між відділом освіти молоді та спорту Баришівської районної державної адміністрації Київської області та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2;

Позовні вимоги прокуратура обґрунтовує тим, що Баришівський відділ Бориспільської місцевої прокуратури, опрацювавши інформацію Управління освіти, молоді та спорту Баришівської районної державної адміністрації, виявив порушення вимог чинного законодавства України, яке регулює відносини у сфері оренди комунального майна та освіти, в частині збереження мережі освітніх закладів, а саме використання приміщень закладів освіти для цілей, не пов'язаних з навчально-виховним процесом та дозвіллям дітей.

Так, 28.12.2012 між відділом освіти Баришівської районної державної адміністрації Київської області та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено договір оренди майна спільної власності територіальних громад району № 444 зі строком дії до 01.01.2018, за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування підвальне приміщення загальною площею 198,8 кв.м., яке розташовано в триповерховій будівлі Баришівського центру позашкільної роботи «Мрія» за адресою: Київська область, смт. Баришівка, вул. Комсомольська, 21 з метою розміщення чемпіонського культурно-спортивного клубу сімейного дозвілля "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Прокурор наголошував на тому, що відповідно до ч.2 ст. 640 ЦК України якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Спеціальною нормою, що регулює спірні правовідносини, є ст. 795 ЦК України, яка визначає, що передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору, і з цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Однак, акт прийому-передачі приміщення, що є предметом спірного Договору не складався, хоча згідно п.3.3 Договору є його невід'ємною і складовою частиною.

Так, прокурор вказує, що спірний договір оренди є неукладеним, у зв'язку з чим заявляє вимогу про повернення комунального майна із незаконного володіння.

Крім того, прокурор зазначає, що Баришівський центр позашкільної роботи "Мрія" належить до позашкільних навчальних закладів, як це визначено приписами ст. 39 Закону України "Про освіту". Оскільки приміщення, яке передано в оренду є частиною будівлі навчального закладу, то воно може передаватись в оренду виключно для діяльності, пов'язаної з навчальним процесом. Однак, в орендованому приміщення функціонує чемпіонський культурно-спортивний клуб сімейного дозвілля "ІНФОРМАЦІЯ_1", який здійснює свою діяльність без отримання у встановленому порядку сертифікатів про державну акредитацію закладу чи відповідної ліцензії. Прокурор твердить, що чемпіонський культурно-спортивний клуб сімейного дозвілля "ІНФОРМАЦІЯ_1", засновником якого є фізична особа-підприємець ОСОБА_2 не є навчальним закладом, а є приватним підприємством, яке надає послуги у тому числі з надання діяльності у сфері спорту та організація інших видів відпочинку та розваг.

Враховуючи вищевикладене, прокурор твердить, що відповідачами порушено вимоги ч.5 ст. 63 Закону України "Про освіту", п. 2.5 Державних норм та правил "Гігієнічні вимоги до улаштування, утримання і режиму спеціальних загальноосвітніх шкіл (шкіл-інтернатів) для дітей, які потребують корекції фізичного та (або) розумового розвитку, та навчально-реабілітаційних центрів", затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України №144 від 20.02.2013, ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна".

Також, прокурор твердить, що відповідачами порушено вимоги п.19 ч.1 ст. 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", оскільки договір оренди укладено без відповідного рішення Баришівської районної ради.

Таким чином, на думку прокуратури, фізичну особу - підприємця ОСОБА_2 необхідно зобов'язати повернути орендоване нежитлове приміщення, площею 198,8 кв.м. розташованого в приміщенні будівлі за адресою: Київська області, смт. Баришівка, вул. Комсомольська, 21, шляхом звільнення та підписання акту приймання-передачі із Баришівським центром позашкільної роботи "Мрія" та балансоутримувачем, а саме управлінням освіти, молоді та спорту Баришівської районної державної адміністрації Київської області.

Представництво інтересів держави в особі Баришівської районної ради прокурор обґрунтовує тим, що відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Так, відповідно до частини 3 вищевказаної статті, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Через незаконні дії відповідачів, які не належним чином здійснюють правомочність з розпорядження комунальним майном закладів освіти, прокурор самостійно звертається з позовною заявою на захист інтересів держави, зокрема, у зв'язку із порушенням вимог чинного законодавства під час користування об'єктами комунального майна, що входить до навчально-виховного фонду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2, ч 2 ст. 29 ГПК України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві, і в такому випадку прокурор набуває статусу позивача.

Прокурор зазначає, що використання майна позашкільного навчального закладу не за цільовим призначенням завдає шкоди інтересам держави щодо ефективного та сталого розвитку системи освіти та забезпечення якісного виховання і навчання дітей, збереження мережі навчальних закладів, а відтак порушує інтереси держави.

Разом з тим, незважаючи на те, що ухилення управління освіти, молоді та спорту Баришівської районної державної адміністрації від імперативних приписів законодавства стосовно цільового використання приміщень позашкільного навчального закладу призвело до порушення інтересів держави у сфері охорони дитинства та освіти, органом місцевого самоврядування, до компетенції яких віднесено повноваження у вказаній сфері - Баришівською районною радою Київської області самостійно не вжито заходів з метою захисту інтересів держави.

Більше того, уповноважені органи, не дивлячись на імперативні приписи закону, не вбачають порушень інтересів держави при використанні приміщень закладів освіти в цілях не пов'язаних з навчально-виховним процесом, що тягне за собою обов'язок прокурора звернутися до суду з метою захисту порушених інтересів держави.

Ухвалою суду від 10.11.2017 прийнято до розгляду заяву заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури в особі Баришівської районної ради, порушено провадження у справі №911/3287/17, розгляд справи в засіданні господарського суду призначено на 04.12.2017. Цією ж ухвалою суду до участі у справі допущено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Баришівський центр позашкільної роботи "Мрія".

04.12.2017 від Бориспільської місцевої прокуратури до господарського суду Київської області надійшли додаткові письмові пояснення від 04.12.2017 №34-17153, в яких прокурор додатково обґрунтовує позовні вимоги, зокрема щодо:

відповідача 1 вказує, що враховуючи, що у даному випадку Управління освіти, молоді та спорту Баришівської районної державної адміністрації Київської області є стороною оспорюваного договору оренди, і водночас є балансоутримувачем орендованого майна, то прокуратурою визначено Управління освіти молоді та спорту Баришівської районної державної адміністрації Київської області відповідачем 1 по справі.

відповідача 2 зазначає, що враховуючи, що у даному випадку ФОП ОСОБА_2 є стороною оспорюваного договору оренди, і має повернути спірне орендоване нежитлове приміщення на користь Управління освіти, молоді та спорту Баришівської районної державної адміністрації Київської області, прокуратурою визначено ФОП ОСОБА_2 відповідачем 2 по справі.

Крім того, прокурор зазначає, що оспорюване нежитлове приміщення є комунальним майном, що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селища Баришівського району, а тому Бориспільською місцевою прокуратурою позивачем визначено саме Баришівську районну раду Київської області, в інтересах якої і заявлено прокуратурою даний позов.

04.12.2017 від фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до господарського суду Київської області надійшли супровідні листи з додатками.

Ухвалою суду від 04.12.2017 в судовому засіданні оголошено перерву до 18.12.2017.

18.12.2017 від прокуратури Київської області до господарського суду Київської області надійшли письмові пояснення, в яких прокурор зазначає, що укладення договору оренди від 28.12.2012 між відділом освіти Баришівської районної державної адміністрації Київської області та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 суперечить наступним вимогам законодавства: вимогам п.19 ч.1 ст. 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (договір оренди укладено без рішення Баришівської районної ради); вимогам ч.5 ст. 63, ст. 18 Закону України "Про освіту" (використання не за призначенням, без відповідної ліцензії); вимогам ч.2 ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст. ст. 640, 795 ЦК України (не укладено акт приймання-передачі майна згідно договору оренди від 28.12.2012).

18.12.2017 від Баришівської районної ради Київської області до господарського суду Київської області надійшов супровідний з додатками, в тому числі з письмовими поясненнями, в яких позивач зазначає, що підтримує позовні вимоги та просить зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 звільнити та повернути приміщення загальною площею 198,8 кв.м., яке розташовано за адресою: Київська область, смт. Баришівка, вул. Комсомольська 21.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147VІІІ, чинної з 15.12.2017, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою суду від 18.12.2017 постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження; підготовче засідання призначено 15.01.2018.

05.01.2018 від фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до господарського суду Київської області надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що відповідно до п.7.1 договору обов'язок передавати майно в оренду по акту прийому-передачі покладений на орендодавця - відділ освіти, молоді та спорту Баришівської РДА, а тому ФОП ОСОБА_2 не може відповідати за зобов'язаннями іншої сторони.

Про укладення договору оренди позивач був обізнаний, оскільки виконкомом Баришівської селищної ради 30.09.2008 було прийнято рішення №133.1, яким за погодженням із власником клубу «ІНФОРМАЦІЯ_1» зазначеному клубу було встановлено режим роботи. Відповідач твердить, що орендоване приміщення потребувало ремонту, який відповідачем був здійснений, після чого в 2012 році договір оренди було переукладено з балансоутримувачем - відділом освіти. Відповідач твердить, що протягом строку оренди сумлінно виконував обов'язки, сплачуючи орендну плату, утримуючи приміщення та використовуючи його для організації дозвілля дітей, а згідно Закону України «Про освіту» робота культурно-спортивних клубів сімейного дозвілля не підлягає ліцензуванню. Також відповідач заявляє про застосування у справі позовної давності, яке є підставою для відмови у позові. Так відповідач твердить, що відлік строку позовної давності згідно ст. 261 ЦК України починається з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. З огляду на те, що приміщення було передано в оренду в 2003 році, відповідач твердить, що строк позовної давності для звернення прокурора з даним позовом сплив.

Ухвалою суду від 15.01.2018 постановив підготовче провадження закрити; призначити справу до судового розгляду по суті на 29.01.2018.

25.01.2018 від Баришівської районної ради Київської області до господарського суду Київської області надійшли пояснення, в яких позивач зазначає, що 01.01.2018 строк договору оренди від 28.12.2012 між відділом освіти Баришівської РДА Київської області та ФОП ОСОБА_2 закінчився. Рішення про його продовження Баришівською районною радою не приймалось. Зазначає, що на даний час діє рішення Баришівської районної ради від 23.11.2017 №607-24-07 "Про порядок передачі в оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селища Баришівського району (комунальної власності)" у відповідність до якого мають бути приведені всі існуючі договори з обов'язковим розглядом даного питання на сесії районної ради. Так, зокрема п.6 вищезазначеного рішення передбачено, що підприємствам , установам, організаціям спільної власності територіальних громад сіл та селища Баришівського району, які є орендодавцями майна спільної власності територіальних громад сіл та селища Баришівського району при передачі майна в оренду керуватись прийнятим рішенням та протягом місяця з дня його прийняття привести діючі договори оренди майна у відповідність до затвердженого типового договору оренди.

В судове засідання 29.01.2018 з'явився прокурор, відповідач 1 та відповідач 2. Позивач та третя особа своїх уповноважених представників в судове засідання 29.01.2018 не скерували, хоча про день, час та місце розгляду справи №91/3287/17, повідомлялись судом належним чином.

Згідно до частин 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши позов заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Баришівської районної ради до Управління освіти, молоді та спорту Баришівскої районної державної адміністрації Київської області (далі - Баришівське управління ОМС), фізичної особи підприємця ОСОБА_5 (далі - ФОП ОСОБА_2), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Баришівського центру позашкільної роботи "Мрія" Баришівської районної ради Київської області (далі - Баришівський ЦПР "Мрія") про зобов'язання звільнити та повернути приміщення, всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про місцеве самоврядування" право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Згідно ч. 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування" право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. (ч.5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування".)

Згідно довідки АБ №788855 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України Баришівський центр позашкільної роботи "Мрія" Баришівської районної ради Київської області є комунальною організацією.

Як вбачається з технічного паспорту на центр позашкільної роботи "Мрія" (вул. Комсомольська, 21, смт. Баришівка) Баришівського БТІ від 28.12.2012 та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.12.2012 (копія додана до звіту про оцінку нерухомого майна та міститься в матеріалах справи), власником нежитлової будівлі центру позашкільної роботи "Мрія" є територіальна громада сіл та селищ Баришівського району в особі Баришівської районної ради.

Відповідно до Статуту Баришівського центру позашкільної роботи "Мрія" Баришівської районної ради Київської області, затвердженого рішенням сесії Баришівської районної ради №347-13-07 від 15.12.2016 (копія якого залучена до матеріалів справи) Баришівський центр позашкільної роботи "Мрія" Баришівської районної ради Київської області створено на підставі розпорядження Баришівської районної державної адміністрації від 10.02.1998 №24. Належить до об'єктів спільної власності територіальної громади сіл та селища Баришівського району. (пункт 1.1 статуту). Засновником закладу є Баришівська районна рада (пункт 1.4 статут). У своїй діяльності центр підпорядкований управлінню освіти, молоді та спорту Баришівської районної державної адміністрації і працює як районний навчальний заклад (пункт 2.1 статуту).

Відповідно до п.1 Положення про управління освіти, молоді та спорту Баришівської районної державної адміністрації Київської області, затвердженого розпорядженням Баришівської районної державної адміністрації від 24.11.2016 №569 (копія якого залучена до матеріалів справи), Управління освіти, молоді та спорту Баришівської районної державної адміністрації, який утворюється головою районної державної адміністрації, входить до її складу і в межах району забезпечує виконання покладених завдань.

Пунктом 5 Положення визначено, що Управління освіти молоді та спорту Баришівської районної державної адміністрації є правонаступником прав та обов'язків відділу освіти, відділу фізичної культури та спорту, відділу сім'ї та молоді в частині реалізації освітньої, молодіжної державної політики, фізичної культури та спорту Баришівської РДА.

Підпунктом 12.14 Положення визначено, що одним із основних завдань Управління є управління навчальними закладами, що є комунальною власністю і перебувають у безпосередньому підпорядкуванні.

Факт перебування об'єкту оренди на балансі Управління освіти, молоді та спорту Баришівської районної державної адміністрації Київської області підтверджується інвентарною карткою обліку основних засобів в бюджетних установах №1 (копія якої залучена до матеріалів справи).

Враховуючи наведене, судом встановлено, що нежитлова будівля Баришівського центру позашкільної роботи "Мрія", який знаходиться за адресою смт. Баришівка вул. Комсомольська, 21 є власністю територіальної громади сіл та селищ Баришівського району в особі Баришівської районної ради (код 05408852) та знаходиться на балансі Управління освіти, молоді та спорту Баришівської районної державної адміністрації (код 38674085).

28.12.2012 між відділом освіти Баришівської РДА (правонаступником якого є відповідач 1 Управління освіти молоді та спорту Баришівської РДА) укладено договір №444 оренди нежитлового приміщення, відповідно до умов якого:

- орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування приміщення (назване в подальшому - приміщення, що орендується) (пункт 1.1 договору);

- адреса будинку, в якому знаходиться приміщення, що орендується: смт. Баришівка, вул. Комсомольська, 21 (пункт 1.2 договору);

- загальна площа приміщення, що орендується: 198,8 кв. м. підвальне приміщення (пункт 1.3 договору);

- приміщення, що орендується, надається орендарю для розміщення Чемпіонського культурно-спортивного клубу сімейного дозвілля "ІНФОРМАЦІЯ_1" (пункт 2);

- приміщення та майно, що орендується, повинні бути передані орендодавцем та прийняті орендарем протягом одного дня з моменту укладення цього договору (пункт 3.1 договору);

- передачі приміщення і майна, що орендується, здійснюється за актом прийому передачі, підписання якого свідчить про фактичну передачу таких в оренду (пункт 3.3 договору);

- строк оренди складає 5 років з моменту прийняття приміщення, що орендується за актом прийму-передачі (пункт 4.1 договору);

- орендна плата встановлюється рішенням сесії Баришівської районної ради №380-28-05 від 27.03.2009 "Про встановлення ставок орендної плати" і становить 8 грн. за 1 м.кв. на місяць (пункт 5.1 договору);

- після закінчення строку оренди орендар зобов'язаний передати орендодавцю приміщення, що орендується, протягом 15 календарних днів з моменту закінчення строку оренди за актом передачі (пункт 8.1 договору);

- цей договір укладено строком на 5 років, що діє з 01.01.2013 по 01.01.2018.

Відносини сторін за правовою природою є договором найму (оренди). Відносини сторін даного Договору, регулюються Законом України "Про оренду державного та комунального майна", який є спеціальним законом з питань оренди комунального та державного майна та, відповідно до частин першої та другої ст. 1, регулює організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Прокурор твердить, що договір оренди нежитлового приміщення від 28.12.2012 №444, який укладений між відділом освіти Баришівської райдержадміністрації (орендодавець) та ОСОБА_2 є неукладеним, а відтак такий правочин не може бути визнаний недійсним, у зв'язку з чим звернувся до суду лише з вимогою про повернення комунального майна з незаконного володіння.

Свою позицію щодо того, що договір оренди віл 28.12.2012 №444 є неукладеним, а тому не підлягає визнанню недійсним, обґрунтовує наступним:

згідно ч.2 ст. 640 ЦК України якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Спеціальною нормою, що регулює спірні правовідносини, є ст. 795 ЦК України, яка визначає, що передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, враховуючи наведене, момент вчинення договору найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) відповідно до ст. 640 та ст. 795 ЦК України пов'язується з передачею майна у найм шляхом підписання сторонами відповідного документу.

Так, сторони договору про оренду від 28.12.2012 №444 акту прийому передачі не складали, а від так, на думку прокурора, вказаний договір є неукладеним.

Також, прокурор наголошує на тому, що договір оренди від 28.12.2012 суперечить наступним вимогам законодавства, зокрема п.19 ч.1 ст. 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" - договір оренди укладено без відповідного рішення Баришівської районної ради, ч.2 ст.10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" - договір оренди від 28.12.2012 №444 не відповідає умовам типового договору оренди та вимогам ч.5 ст. 63, ст. 18 Закону України "Про освіту" - використання об'єкту оренди не за призначенням та без відповідної ліцензії.

Суд не погоджується з твердженням прокурора про те, що вказаний договір оренди є неукладеним, з огляду на те, що поняття неукладений договір є тотожним договору, що не відбувся.

Визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору в разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх його істотних умов, а не за наслідками виконання договору сторонами.

Договір оренди від 28.12.2012 №444 виконувався, тобто відповідач 2 фактично отримав в користування орендоване приміщення, користувавсяч ним та сплачував за нього орендну плату.

Так, факт користування відповідачем 2 орендованим приміщенням за договором від 28.12.2012 №444 сторонами у справі визнається. Більше того, передання майна орендарю відбулось задовго до 28.12.2012, оскільки укладенню зазначеного договору з балансоутримувачем Відділом освіти Баришівської РДА передувало укладення договорів оренди нежилого приміщення безпосередньо із Баришівським центром позашкільної роботи «Мрія», а саме договору від 01.11.2003, за яким ФОП ОСОБА_2 було передано підвальне приміщення площею 22.кв.м., та договору від 01.01.2008, за яким ФОП ОСОБА_2 будо передано підвальне приміщення площею 172, кв.м.

За таких обставин, визначення договору (який фактично виконувався) як неукладеного не може мати місце, а відтак зазначені твердження прокурора спростовуються фактичними обставинами та є безпідставними та необґрунтованими.

Разом із тим, статтею 203 ЦК України визначено перелік загальних умов, необхідних для чинності правочину. Відповідно до частин 1, 2, 3, 4, 5 зазначеної статті, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Суд погоджується з доводами прокурора в частині, що договір оренди від 28.12.2012 на момент укладення суперечив законодавству України, зокрема вказаний договір оренди укладений без проведення конкурсу на право оренди, що суперечить ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", без відповідного рішення власника Баришівської районної ради Київської області, що суперечить п.19 ч.1 ст. 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", не відповідає умовам типового договору, що суперечить ч.2 ст.10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Разом з тим, суд наголошує на тому, що необхідно розмежовувати види недійсності правочинів, а саме: нікчемні правочини, недійсність яких встановлена законом, і оспорювані, які можуть бути визнані недійсними лише в судовому порядку за позовом однієї з сторін, іншої заінтересованої особи, прокурора. За змістом частини другої ст. 215 ЦК України нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним в силу закону, незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду.

Як вбачається з умов договору оренди від 28.12.2012 №444, копії технічного паспорту об'єкту, звіту про оцінку нерухомого майна, договір оренди укладений між сторонами строком на 5 років (пункт 10.1 договору) відносно відокремленого приміщення з окремим входом - частини капітальної споруди Баришівського центру позашкільної роботи «Мрія» - підвального приміщення площею 198,8 кв.м.

Відповідно до ст. 793 Цивільного кодексу України (в редакції чинній на момент укладення договору) договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ст. 794 Цивільного кодексу України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладений на строк не менше ніж на три роки, підлягає державній реєстрації.

Враховуючи наведене, договір оренди від 28.12.2012 №444 підлягав нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Як вбачається з вказаного договору оренди від 28.12.2012 №444, вимоги закону щодо нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору оренди окремої частини капітальної споруди, укладеного на строк 5 років, відповідачами дотримано не було.

Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Тобто, у відповідності до вимог ст. 220, 794 ЦК України, вказаний договір оренди від 28.12.2012 №444 є нікчемним, відтак визнання його недійсним в судовому порядку не вимагається.

Згідно зі ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, які пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину.

В даному випадку мова йде не про реституцію як повернення сторонами отриманого за недійсним або нікчемним правочином, а про вимогу власника - територіальної громади сіл та селищ Баришівського району в особі Баришівської районної ради - повернути майно від особи, яка без належної правової підстави володіє ним (ст. 387 ЦК України).

Таким чином, враховуючи вище викладене, вимога прокурора про зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 звільнити та повернути власнику частину нежитлового приміщення Баришівського центру позашкільної роботи "Мрія", розташованого в будівлі по вул. Комсомольська, 21 в смт. Баришівка Київської області, є обґрунтованою та законною, то суд дійшов висновку про її задоволення.

Суд критично оцінює твердження прокурора про використання відповідачем 2 орендованого приміщення для цілей, не пов'язаних із навчально-виховним процесом та організацією дозвілля дітей, оскільки такі твердження не підтверджені належними доказами. Разом із тим, зазначене не спростовує факт того, що договір оренди укладений з грубим порушенням чинного законодавства та є нікчемним в силу закону, а відтак не створює для його сторін жодних бажаних наслідків.

Щодо підстав представництва прокурором інтересів держави у даній справі суд зазначає, що статтею 140 Конституції України та ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сі, селища, міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до частин 4, 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об'єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Згідно з ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

За змістом ч.ч.1, 3 та 6 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійснення процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави , у випадку та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави , якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження, зокрема звертатись до суду з позовом (заявою, поданням).

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві , в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза таким інтересам. Інтереси держави можуть збігатись повністю, частково або не збігатись зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств, організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання.

Звертаючись із вказаним позовом до суду, прокурор зазначав, що протягом тривалого часу Баришівською районною радою як представницьким органом територіальної громади не вживаються заходи щодо захисту її інтересів щодо спірних відносин користування комунальним майном. Власне бездіяльність районної ради як органу місцевого самоврядування, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, і є підставою для представництва прокурором інтересів громади в суді з метою їх захисту у спорі щодо повернення власнику об'єкта комунальної власності відповідно до вимог ч.3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Матеріали справи містять попереднє повідомлення Бориспільської місцевої прокуратури від 05.10.2017 №14176вих17, направлене до Баришівської районної ради в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» щодо наміру здійснювати представництво інтересів держави в суді.

Щодо заяви відповідача про застосування у справі позовної давності, суд зазначає, що в даному випадку має місце триваюче порушення прав власності територіальної громади сіл та селищ Баришівського району, яке полягає у триваючому користуванні фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 комунальною власністю - частиною приміщення Баришівського центру позашкільної роботи «Мрія», без наявних правових підстав, у зв'язку з чим заява про застосування у справі позовної давності є безпідставною. Так, Баришівською районною радою рішень про передачу спірного майна в оренду відповідачу 2 не приймалось, доказів звернення орендодавця - відділу освіти Баришівської РДА до власника про надання дозволу на передачу майна в оренду матеріали справи не містять. Посилання відповідача на рішення №133.1 від 30.09.2008 «Про встановлення режиму роботи культурно-спортивного клубу «ІНФОРМАЦІЯ_1» є безпідставним, оскільки зазначене рішення було прийняте виконкомом Баришівської селищної ради, а не особою, що здійснює правомочності власника щодо спірного майна - Баришівською районною радою.

У зв'язку із задоволенням позову судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача 1 та відповідача 2.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури задовольнити повністю.

2. Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) звільнити та повернути власнику територіальній громаді сіл та селищ Баришівського району в особі Баришівської районної ради (код 05408852) на баланс Управління освіти, молоді та спорту Баришівської районної державної адміністрації (код 38674085) нежитлове підвальне приміщення Баришівського центру позашкільної роботи "Мрія" Баришівської районної ради площею 198,8 кв.м., розташоване за адресою 07500, Київська обл. Баришівський район, смт. Баришівка, вул. Богдана Хмельницького, буд. 21.

3. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 ( 07500, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

на користь Прокуратури Київської області (01601, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2, )

800,00 грн. (вісімсот гривень нуль копійок) судового збору;

4. Стягнути з Управління освіти, молоді та спорту Баришівської районної державної адміністрації (07501, Київська обл., Баришівський район, смт. Баришівка, провулок Банний, буд. 3, код 38674085)

на користь Прокуратури Київської області (01601, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2, )

800,00 грн. (вісімсот гривень нуль копійок) судового збору;

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст рішення підписано 13.02.2018.

Суддя О.В. Конюх