ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2018 р. Справа № 917/2060/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н. В., суддя Медуниця О.Є, суддя Пушай В.І.,

при секретарі Бєлкіній О.М.,

за участю представників сторін:

позивача – не з’явився,

1-го відповідача – не з’явився,

2-го відповідача – не з’явився,

третьої особи – не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №231 П/3) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 13.12.2017 у справі № 917/2060/17 (суддя Ціленко В.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД", м. Дніпро,

до 1) Приватного сільськогосподарського підприємства "Нагода", с. Крута Балка, Новосанжарський район, Полтавська область,

2) Приватного підприємства "Нагода+", с. Крута Балка, Новосанжарський район, Полтавська область,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, м. Полтава,

про визнання правочину недійсним

ВСТАНОВИЛА:

11 грудня 2017 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" звернувся до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до відповідачів - Приватного сільськогосподарського підприємства "Нагода" та Приватного підприємства "Нагода+", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про визнання недійсним договору підряду від 29.02.2016.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 13.12.2017 у справі №917/2060/17 позовні матеріали повернуто позивачу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України (в редакції чинній на момент винесення ухвали).

Позивач, ТОВ "Агросфера ЛТД", подав апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду, в якій вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального та матеріального права, у зв’язку з чим, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду по суті до господарського суду Полтавської області. Позивач вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необгрунтованою, такою, що перешкоджає провадженню у справі, а відтак вказана ухвала підлягає скасуванню відповідно до положень статті 280 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Господарського процесуального кодексу України від 15.12.2017).

В судове засідання представник позивача не з’явився, про причини неявки суд не сповістив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання.

1-й відповідач в призначене судове засідання свого представника також не направив, причини нез’явлення в судове засідання не зазначив, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином.

2-й відповідач також в судове засідання не прибув, 13.02.2018 на адресу суду від нього електронною поштою надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що ТОВ "Агросфера ЛТД" не надано жодного належного та допустимого доказу, що він є належним позивачем за цим позовом та що існування спірного договору підряду, якимось чином порушує його права. Отже, як вважає 2-й відповідач, висновок суду першої інстанції про повернення без розгляду позовної заяви ТОВ "Агросфера ЛТД" є таким, що відповідає нормам процесуального права та обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Третя особа відзиву на апеляційну скаргу не надала, в судове засідання не з’явилась та про причини неявки суд не сповістила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце судового засідання.

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, а саме, повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с. 118-119, 127-128). Однак, сторони наданими їм процесуальними правами не скористалися та в судове засідання не з'явились, своїх повноважних представників не направили. Заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, зокрема, шляхом припинення дії, яка порушує право.

Так, встановлено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" звернувся до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до відповідачів - Приватного сільськогосподарського підприємства "Нагода" та Приватного підприємства "Нагода+", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про визнання недійсним договору підряду від 29.02.2016.

Повертаючи позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, місцевий господарський суд виходив з того, що до позовної заяви не надано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, а саме докази удаваності правочину, а також у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтувався позов, а саме який правочин фактично укладено та приховано відповідачами.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 54 ГПК України, у редакції, чинній на момент звернення, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Позовна заява повинна містити:

1) найменування господарського суду, до якого подається заява;

2) найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб - платників податків);

21) документи, що підтверджують за громадянином статус суб'єкта підприємницької діяльності;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; суми договору (у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів);

4) зміст позовних вимог; якщо позов подано до кількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору якщо такі проводилися;

61) відомості про вжиття запобіжних заходів відповідно до розділу V1 цього Кодексу;

7) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, якщо вони необхідні для правильного вирішення спору.

Тобто, законодавець зобов'язує позивача у своїй позовній заяві, зокрема, здійснити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги і зазначити докази, що підтверджують позов.

Дані вимоги Закону були виконані позивачем при подачі зазначеної позовної заяви. Зокрема, обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги викладені позивачем в позовній заяві та відокремлені у відповідний розділ, який має відповідну назву "Обставини" і розміщений на першій сторінці позовної заяви, та в якому позивачем розписано сукупність обставин, які необхідно встановити та перевірити судом. Також, позовна заява містить розділи, які мають назву "Щодо удаваності правочину" та "Щодо протиправності правочину" (стор. 4 позову). Крім того, позивач зазначив у позовній заяві про наявні у нього докази по справі на кожний виявлений ним факт щодо заявленого предмету спору, і долучив ті, які на його думку були наявні на момент подання позовної заяви.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що при поданні позовної заяви до місцевого господарського суду позивачем було дотримано вимоги щодо її форми та змісту, як того вимагають положення статті 54 (Форма і зміст позовної заяви) Господарського процесуального кодексу України (у редакції, яка була чинна на момент пред'явлення позову до суду).

Також, колегія суддів звертає увагу на п.3.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду №18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції" від 26 грудня 2011 року, згідно якого суд не вправі повернути позовну заяву на підставі пункту 3 частини першої статті 63 ГПК з мотиву неподання документів, що є доказами, або подання не засвідчених належним чином копій документів, оскільки позивач може їх подавати до закінчення розгляду справи.

Тобто, не додання відповідних доказів, а так само і невідповідність їх встановленим вимогам, які діяли на час винесення зазначеної ухвали, не є підставою для повернення поданої позовної заяви без розгляду у відповідності з вищевказаною нормою, оскільки зазначені недоліки можуть бути усунуті шляхом витребування судом відповідних документів та матеріалів, належним чином засвідчених їх копій в порядку підготовки справи до розгляду.

В п. 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду №18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції" від 26 грудня 2011 року зазначено, що згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК та статтею 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів.

Отже, якщо подані сторонами докази є недостатніми, господарський суд відповідно до ст. 38 ГПК України (в редакції чинній на момент винесення ухвали) зобов'язаний витребувати від підприємств та організацій незалежно від їх участі у справі документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, а також з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя першої інстанції на етапі порушення провадження у справі може вчиняти дії по підготовці справи до розгляду, передбачені ст. 65 ГПК України.

Тому, судова колегія вважає безпідставним висновок суду першої інстанції, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України (в редакції чинній на момент винесення ухвали).

Водночас, місцевий господарський суд при вирішенні питання про прийняття позовної заяви повинен був керуватися нормами ст. 65 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент винесення ухвали), згідно з якими суддя з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору вчиняє в необхідних випадках дії по підготовці справи до розгляду у суді першої інстанції, зокрема: з'ясовує, які матеріали може бути подано додатково; зобов'язує сторони, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи, їх посадових осіб виконати певні дії, витребовує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомиться з такими матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження; вчиняє інші дії, спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи.

Згідно ст.ст. 74, 77, 78 ГПК України (в редакції Господарського процесуального кодексу України від 15.12.2017), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно із п. 6 ч.1 ст. 275 ГПК України (в редакції, що діє з 15.12.2017), апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України (в редакції, що діє з 15.12.2017) підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України (в редакції, що діє з 15.12.2017) встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Тому, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД" підлягає задоволенню, а ухвалу господарського суду Полтавської області від 13.12.2017 у справі № 917/2060/17 слід скасувати і справу №917/2060/17 передати на розгляд місцевому господарському суду.

У зв’язку зі скасуванням ухвали господарського суду Полтавської області від 13.12.2017 у справі № 917/2060/17 про повернення позовної заяви, розподіл судових витрат, пов'язаних з розглядом даної апеляційної скарги, слід здійснити судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст.ст. 129, 130 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269-276, 280, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера ЛТД", м. Дніпро, на ухвалу Полтавської області від 13.12.2017 у справі № 917/2060/17 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 13.12.2017 у справі № 917/2060/17 скасувати.

Справу № 917/2060/17 передати на розгляд до господарського суду Полтавської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 19.02.2018

Головуючий суддя Гребенюк Н.В.

Суддя Медуниця О.Є.

Суддя Пушай В.І.