ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

05 лютого 2018 року Справа № 915/1997/15

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ПЕТРІВНА на рішення державного виконавця Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1 при примусовому виконанні рішення суду в справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ПЕТРІВНА (скаржник),

54002, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код 30737823)

до

відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю Гідромаш ЛТД (боржник),

54031, АДРЕСА_2 (ідентифікаційний код 36579598),

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю ЮТК ОСОБА_2,

54048, м. Миколаїв, вул. Комсомольська, 34 (ідентифікаційний код 35217823),

відповідача-3 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3,

54055, АДРЕСА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1),

відповідача-4 Товариства з обмеженою відповідальністю Кворум-Нафта,

54003, м. Миколаїв, вул. Гречишникова, 52 (ідентифікаційний код 32938047),

відповідача-5 Товариства з обмеженою відповідальністю ШАННА,

54028, м. Миколаїв, вул. Комінтерна, 31 (ідентифікаційний код 36536732),

відповідача-6 Товариства з обмеженою відповідальністю Транс-Арт,

54039, м. Миколаїв, вул. 2-А Набережна, 137/2 (ідентифікаційний код 38247667),

відповідача-7 Товариства з обмеженою відповідальністю ПАНІ Інтерфірма,

54007, м. Миколаїв, вул. Комінтерна, 34 (ідентифікаційний код 36143344),

відповідача-8 Товариства з обмеженою відповідальністю Капітал ОСОБА_4,

54003, м. Миколаїв, вул. Степова, 2 (ідентифікаційний код 36813710),

відповідача-9 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5,

56636, Миколаївська область, Новоодеський район, с. Бузьке, вул. Паркова, 15 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2),

відповідача-10 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6,

57107, Миколаївська область, Миколаївський район, с. Степове, вул. Леніна, 29,

відповідача-11 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_7,

54052, АДРЕСА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3),

відповідача-12 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_8,

57500, АДРЕСА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю Гідромаш ЛТД фізична особа ОСОБА_9,

54055, АДРЕСА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5),

про усунення перешкод у користуванні майном,

особа, дії якої оскаржуються: державний виконавець Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 (54056, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 61),

за участю представників сторін:

від скаржника (стягувача): ОСОБА_10 - довіреність № 2 від 05.02.18,

від боржника: ОСОБА_11 за довіреністю б/н від 02.01.,

державний виконавець: Юріна О.О. за довіреністю № 249 від 04.01.2018,

інші учасники справи (представники): не зявилися.

[05 лютого 2018 року, за результатами проведення судового засідання, суд на підставі ст. ст. 232, 220, 233 Господарського процесуального кодексу України оголосив вступну та резолютивну частини ухвали]

Суть спору:

В порядку, визначеному положеннями Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 1798-XII від 06.11.1991):

13 лютого 2017 року Господарським судом Миколаївської області (суддя Корицька В.О.) прийнято рішення, залишене без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.05.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 26.09.2017, яким вирішено:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Усунути власнику майна Товариству з обмеженою відповідальністю ПЕТРІВНА (ідентифікаційний код 30737823) перешкоди у користуванні майном: 523/1000 нежитлових будівель за адресою: м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, буд. 40/1, які складаються з: старої контори літ. Б-1; виробничо-ремонтної майстерні літ. В-1; гаражу літ. В3, В4; гарячого цеху літ. Г-1; цеху 3БВ літ. Д-1; центрального складу літ. Е-1; прохідної літ. Ж-1; складу ПММ літ. 3-1, гаражу літ. И-1; огорожі та споруди № 9, 10, 11, 13, 14, І.

3. Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю Гідромаш ЛТД (54055, м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, 40/1, ідентифікаційний код 36579598) із займаних нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, буд. 40/1, які складаються з:

старої контори літ. Б-1;

виробничо-ремонтної майстерні літ. В-1;

гаражу літ. В3, В4;

гарячого цеху літ. Г-1;

цеху 3БВ літ. Д-1;

центрального складу літ. Е-1;

прохідної літ. Ж-1;

складу ПММ літ. З-1,

гаражу літ. И-1;

огорожі та споруди № 9, 10, 11, 13, 14, І.

4. Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю ЮТК ОСОБА_2 (54048, м. Миколаїв, вул. Комсомольська, 34, ідентифікаційний код 35217823) із займаних нежитлових приміщень літ. В-1, загальною площею 80 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, буд. 40/1.

5. Виселити фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 (54055, АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) із займаних нежитлових приміщень літ. Е-1 загальною площею 240,0 кв.м., літ. В-1, загальною площею 100 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, буд. 40/1.

6. Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю ШАННА (54028, м. Миколаїв, вул. Комінтерна, 31, ідентифікаційний код 36536732) із займаних нежитлових приміщень літ. Е-1 загальною площею 40,0 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, буд. 40/1.

7. Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю Транс-Арт (54039, м. Миколаїв, вул. 2-А Набережна, 137/2, ідентифікаційний код 38247667) із займаних нежитлових приміщень літ. І загальною площею 300,0 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, буд. 40/1.

8. Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю ПАНІ Інтерфірма (54007, м. Миколаїв, вул. Комінтерна, 34, ідентифікаційний код 36143344) із займаних нежитлових приміщень літ. Б-1 загальною площею 65 кв.м.; літ. В-1 загальною площею 185 кв.м., літ. І загальною площею 1000,0 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, буд. 40/1.

9. Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю Капітал ОСОБА_4 (54003, м. Миколаїв, вул. Степова, 2, ідентифікаційний код 36813710) із займаних нежитлових приміщень літ. І загальною площею 50,0 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, буд. 40/1.

10. Виселити Фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 (56636, Миколаївська область, Новоодеський район, с. Бузьке, вул. Паркова, 15, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) із займаних нежитлових приміщень літ. В-1 загальною площею 50,0 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, буд. 40/1.

11. Виселити Фізичну особу-підприємця ОСОБА_6 (57107, Миколаївська область, Миколаївський район, с. Степове, вул. Леніна, 29) із займаних нежитлових приміщень літ. В-1 загальною площею 78,0 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, буд. 40/1.

12. Виселити Фізичну особу-підприємця ОСОБА_7 (54052, АДРЕСА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) із займаних нежитлових приміщень літ. Г-1 загальною площею 217,8 кв.м.; літ. І загальною площею 40 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, буд. 40/1.

13. Виселити Фізичну особу-підприємця ОСОБА_8 (57500, АДРЕСА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_4) із займаних нежитлових приміщень літ. І загальною площею 50 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, буд. 40/1.

14. Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю Кворум-Нафта (54003, м. Миколаїв, вул. Гречишникова, 52, ідентифікаційний код 32938047) із займаних нежитлових приміщень літ. І загальною площею 300,0 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, буд. 40/1.

15. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Гідромаш ЛТД (54055, м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, 40/1, ідентифікаційний код 36579598) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ПЕТРІВНА (54002, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 30737823) судовий збір у сумі 2436,00 грн. (дві тисячі чотириста тридцять шість грн. 00 коп.)

09 жовтня 2017 року, на виконання вищевказаного рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.02.2017 та постанови Одеського апеляційного господарського суду від 30.05.2017, було видано відповідні накази, зокрема, про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю Гідромаш ЛТД (54055, м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, 40/1, ідентифікаційний код 36579598) із займаних нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, буд. 40/1, які складаються з:

старої контори літ. Б-1;

виробничо-ремонтної майстерні літ. В-1;

гаражу літ. В3, В4;

гарячого цеху літ. Г-1;

цеху 3БВ літ. Д-1;

центрального складу літ. Е-1;

прохідної літ. Ж-1;

складу ПММ літ. З-1,

гаражу літ. И-1;

огорожі та споруди № 9, 10, 11, 13, 14, І.

У звязку з закінченням терміну повноважень (судді Корицької В.О.), згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2017, справу № 915/1997/15 передано на розгляд судді Смородіновій О.Г.

Ухвалою суду від 29.12.2017 справу № 915/1997/15 прийнято до свого провадження суддею Смородіновою О.Г.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України № 2147-VIII від 03.10.2017, яким, зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

22 січня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю ПЕТРІВНА звернулось до Господарського суду Миколаївської області зі скаргою за вих. № 6 від 19.01.2018 на рішення державного виконавця Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1

Відповідно до пп. 9 п. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, яка набрала чинності з 15 грудня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У той же час, виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі Янголенко проти України, no. 14077/05, від 10.12.2009).

Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов'язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, no. 15729/07, від 05.07.2012).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 1798-XII від 06.11.1991, яка була чинна до 15 грудня 2017 року) рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України Про виконавче провадження. Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій виконавця.

Відповідно до приписів статті 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає про процесуальне оформлення переходу на нові правила судового провадження в даній справі.

Отже, і розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ПЕТРІВНА № 6 від 19.01.2018 на рішення державного виконавця здійснюється за правилами, що діють після набрання чинності новим Господарським процесуальним кодексом України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017).

У скарзі № 6 від 19.01.2018 скаржник просить суд:

- визнати неправомірним рішення постанову державного виконавця Інгульського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1 про закінчення виконавчого провадження від 26.12.2017 року по ВП № 55173349;

- скасувати постанову державного виконавця Інгульського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1 про закінчення виконавчого провадження від 26.12.2017 року по ВП № 55173349;

- зобов'язати державного виконавця Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1 поновити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 09.10.2017 № 915/1997/15 про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю Гідромаш ЛТД (54055, м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, 40/1, ідентифікаційний код 36579598) із займаних нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, буд. 40/1, які складаються з: старої контори літ. Б-1; виробничо-ремонтної майстерні літ. В-1; гаражу літ. В3, В4; гарячого цеху літ. Г-1; цеху 3БВ літ. Д-1; центрального складу літ. Е-1; прохідної літ. Ж-1; складу ПММ літ. З-1, гаражу літ. И-1; огорожі та споруди № 9, 10, 11, 13, 14, І.

Скарга ґрунтується на підставі: постанови державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 від 26.12.2017 про закінчення виконавчого провадження; вимоги виконавця №62828 від 071217; акту державного виконавця від 27.11.2017; витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань станом на 26.04.2017; листа КП Миколаївводоканал № 945/36 від 18.05.2017; листа КП Миколаївводоканал № 1439/36 від 8.08.2017; листа ПАТ Миколаївобленерго № 01/24-6275 від 10.11.2017; норм статей 28, 74 Закону України Про виконавче провадження, статей 339, 340 Господарського процесуального кодексу України, та мотивована, таким:

26.12.2017 державним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Стягувач не погоджується з таким рішення державного виконавця, вважає його необґрунтованим та прийнятим передчасно. Оскільки, державний виконавець належним чином не провів виконавчі дії, в звязку з чим прийшов хибних висновків про фактичне повне виконання наказу боржником та прийняв неправомірне рішення.

В порушення ст. 28 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець жодного разу не повідомляв стягувача про заплановані виконавчі дії.

Не надано оцінку, представлених боржником доказам з урахуванням обставин та фактів встановлених рішеннями господарських судів по справі № 915/1997/15 в межах якої видано виконавчий документ.

Скаржник вважає, що надані боржником документи не свідчать про повне фактичне виконання наказу від 09.10.2017 та про фактичне усунення власнику майна перешкод у користуванні майном. Станом на 19.01.2018 стягувач не має можливості вільного доступу до приміщень, не має змоги потрапити на територію, вільно розпоряджатись своїм майном.

За змістом статей 339, 340 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Відповідно до приписів частини 1 статті 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Ухвалою суду від 25.01.2017 справу № 915/1997/15 призначено розгляд скарги ТОВ ПЕТРІВНА за вих. № 6 від 19.01.2018 на 05 лютого 2018 року.

Крім того, суд, у відповідності до приписів ч. 2 ст. 340 ГПК України, за допомогою засобів телефонного звязку повідомив орган ДВС про надходження та про призначення до розгляду в судовому засіданні 05.02.2018 скарги ТОВ ПЕТРІВНА за вих. № 6 від 19.01.2018.

05 лютого 2018 року до суду від Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області надійшов відзив № 4320 від 02.02.2018 на скаргу на рішення державного виконавця, в якому особа, дії якої оскаржуються, просить відмовити у задоволенні скарги, вважаючи свої дії правомірними і такими, що не порушують право заявника та мотивуючи свою позицію наступним:

- на підставі ст. 66 Закону України Про виконавче провадження державним виконавцем з метою перевірки виконання рішення 27.11.2017 та 21.12.2017 були здійснені виходи за адресою: м. Миколаїв, вул. М.Василевського, буд. 40/1, про що складено відповідні акти;

- на підставі положень пункту 9 статті 39 Закону України Про виконавче провадження, державним виконавцем було встановлено фактичне повне виконання рішення боржником та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

05 лютого 2018 року в судове засідання зявились представник скаржника, боржника та державний виконавець.

05 лютого 2018 року в судовому засіданні:

- представник скаржника підтримав вимоги поданої скарги з викладених у ній підстав;

- представник боржника усно заперечив проти задоволення скарги. Зазначив, що постанова про закінчення виконавчого провадження є правомірною та винесена з додержанням вимог законодавства.

- державний виконавець підтримав заперечення, викладені у відзиві на скаргу, а також надав суду для огляду матеріали виконавчого провадження (ВП № 55173349) з примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 09 жовтня 2017 року про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю Гідромаш ЛТД (54055, м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, 40/1, ідентифікаційний код 36579598) із займаних нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, буд. 40/1, які складаються з: старої контори літ. Б-1; виробничо-ремонтної майстерні літ. В-1; гаражу літ. В3, В4; гарячого цеху літ. Г-1; цеху 3БВ літ. Д-1; центрального складу літ. Е-1; прохідної літ. Ж-1; складу ПММ літ. З-1, гаражу літ. И-1; огорожі та споруди № 9, 10, 11, 13, 14, І.

Ознайомившись з наданими суду доказами, заслухавши учасників процесу, суд

В С Т А Н О В И В:

1) Як було зазначено судом вище, 13 лютого 2017 року Господарським судом Миколаївської області прийнято рішення, залишене без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.05.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 26.09.2017, яким, зокрема, виселено Товариство з обмеженою відповідальністю Гідромаш ЛТД (54055, м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, 40/1, ідентифікаційний код 36579598) із займаних нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, буд. 40/1, які складаються з:

старої контори літ. Б-1;

виробничо-ремонтної майстерні літ. В-1;

гаражу літ. В3, В4;

гарячого цеху літ. Г-1;

цеху 3БВ літ. Д-1;

центрального складу літ. Е-1;

прохідної літ. Ж-1;

складу ПММ літ. З-1,

гаражу літ. И-1;

огорожі та споруди № 9, 10, 11, 13, 14, І (п. 3 резолютивної частини рішення).

2) 09 жовтня 2017 року, на виконання (п. 3 резолютивної частини) вищевказаного рішення Господарського суду Миколаївської області від 13.02.2017 та постанови Одеського апеляційного господарського суду від 30.05.2017, було видано відповідні накази, зокрема, про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю Гідромаш ЛТД (54055, м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, 40/1, ідентифікаційний код 36579598) із займаних нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, буд. 40/1, які складаються з:

старої контори літ. Б-1;

виробничо-ремонтної майстерні літ. В-1;

гаражу літ. В3, В4;

гарячого цеху літ. Г-1;

цеху 3БВ літ. Д-1;

центрального складу літ. Е-1;

прохідної літ. Ж-1;

складу ПММ літ. З-1,

гаражу літ. И-1;

огорожі та споруди № 9, 10, 11, 13, 14, І.

3) 16 листопада 2017 року державний виконавець Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1, розглянувши заяву стягувача, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України Про виконавче провадження, виніс постанову, якою відкрив виконавче провадження (ВП № 55173349) з виконання наказу № 915/1997/15, виданого 09.10.2017 Господарським судом Миколаївської області.

Вищевказана постанова була скерована сторонам виконавчого провадження супровідним листом № 58294 від 16.11.2017.

4) В ході примусового виконання наказу № 915/1997/15, виданого 09.10.2017 Господарським судом Миколаївської області, 27 листопада 2017 року за адресою: м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, буд. 40/1, державним виконавцем за результатами перевірки виконання рішення суду, у присутності представника боржника, було складено та підписано акт державного виконавця.

5) 07 грудня 2017 року державним виконавцем оформлено вимогу виконавця № 62828, в якій виконавець вимагав: бути присутнім керівника ТОВ Гідромаш ЛТД ОСОБА_3 за адресою: м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, буд. 40/1, 21.12.2017 року, у період часу з 08:00 по 12:00 з метою виконання наказу № 915/1997/15 від 09.10.2017 року, виданого Господарським судом Миколаївської області.

За свідченнями виконавця дана вимога була направлена учасникам простою коиспонденцією.

6) 21 грудня 2017 року за адресою: м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, буд. 40/1, державним виконавцем, у присутності лише представника боржника, було складено та підписано акт державного виконавця.

7) 26 грудня 2017 року державним виконавцем було встановлено фактичне виконання рішення боржником та керуючись п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України Про виконавче провадження з прийняттям постанови (ВП № 55173349) про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 915/1997/15, виданого 09.10.2017 Господарським судом Миколаївської області, про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю Гідромаш ЛТД (54055, м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, 40/1, ідентифікаційний код 36579598) із займаних нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, буд. 40/1, які складаються з: старої контори літ. Б-1; виробничо-ремонтної майстерні літ. В-1; гаражу літ. В3, В4; гарячого цеху літ. Г-1; цеху 3БВ літ. Д-1; центрального складу літ. Е-1; прохідної літ. Ж-1; складу ПММ літ. З-1, гаражу літ. И-1; огорожі та споруди № 9, 10, 11, 13, 14, І.

Вищевказана постанова була скерована сторонам виконавчого провадження супровідним листом № 67117 від 26.12.2017.

Наведену постанову скаржник отримав 10 січня 2018 року.

Скарга № 6 від 19.01.2018 оформлена Товариством з обмеженою відповідальністю ПЕТРІВНА та подана до господарського суду 22.01.2018, тобто в межах процесуального строку визначеного ст. 341 Господарського процесуального кодексу України.

Предметом даної скарги виступила немайнова вимога до державного виконавця відносно оскарження рішення останнього від 26 грудня 2017 року про закінчення виконавчого провадження.

Спірні відносини, які виникли між учасниками, регулюються положеннями Закону України Про виконавче провадження.

Дослідивши обставини заявленої скарги в сукупності з матеріалами справи, оцінивши докази у відповідності до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов таких висновків:

У відповідності до положень Закону України Про виконавче провадження, основними стадіями виконавчого провадження є: 1) відкриття виконавчого провадження; 2) підготовка до примусового виконання; 3) вжиття заходів примусового виконання рішення; 4) закінчення виконавчого провадження.

Відкриття виконавчого провадження це стадія, яка полягає у діях державного виконавця, що спрямовані на визначення підстав для відкриття виконавчого провадження.

Підготовка до примусового виконання це дії державного виконавця, спрямовані на встановлення місця знаходження (проживання) боржника, наявності рухомого або нерухомого майна, грошових коштів в установах банків, пропозиції виконати рішення добровільно, створення умов для подальшого виконання виконавчого документу. Мета цієї стадії створити належні умови для своєчасного й ефективного виконання документів, що надійшли до державного виконавця, а також забезпечити умови для добровільного виконання рішення боржником.

Примусове виконання (застосування заходів примусового виконання рішення) це вжиття державним виконавцем заходів щодо реалізації припису юрисдикційного акта способами, які визначено законом, із покладанням на боржника виконавчого збору та інших витрат, пов'язаних із виконанням.

Закінчення виконавчого провадження це дія державного виконавця, що полягає у завершенні проведення виконавчих дій у певному виконавчому провадженні, за певним виконавчим документом.

Отже, здійснення державним виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження стягувача та боржника.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. ч. 5, 6 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

У відповідності до змісту статті 66 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про його виселення.

У разі невиконання боржником рішення про його виселення самостійно, державний виконавець виконує його примусово.

Державний виконавець призначає день і час примусового виселення, про що письмово інформує боржника. Боржник вважається повідомленим про його примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем.

Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового виселення, під час виконання рішення про виселення боржника не є перешкодою для його виселення.

Примусове виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та у забороні боржнику користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Примусове виселення здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції.

Якщо виконання рішення здійснюється за відсутності боржника, державний виконавець зобовязаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання стягувачу або іншій особі, визначеній державним виконавцем.

Якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про його виселення, державний виконавець накладає на нього штраф у порядку, визначеному цим Законом.

Про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове виселення.

Приписами статті 19 Закону № 1404-VIII визначені права і обов'язки сторін. Так, зокрема:

Сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом. Право вибору предявлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Сторони зобовязані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обовязкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник фізична особа також про зміну місця роботи.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

З пояснень державного виконавця та матеріалів виконавчого провадження вбачається, що:

1) Держаним виконавцем при виконанні судового наказу № 915/1997/15 від 09.10.2017 на запити було одержані ОСОБА_10 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань відповідно до яких, станом як на 27.02.2017 так і 26.04.2017 місцезнаходженням юридичної особи ТОВ Гідромаш ЛТД є 54031, АДРЕСА_6.

2) Відповідно до отриманої 16.11.2017 інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна будь-яке нерухоме майно у юридичної особи (ідентифікаційний код 36579598) виявлено не було.

3) 23 листопада 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю Гідромаш ЛТД подало до Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області лист б/н від 23.11.2017, в якому боржник повідомив відділ ДВС про те, що ТОВ Гідромаш ЛТД за адресою виселення (м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, буд. 40/1) не знаходиться, підприємницьку діяльність не здійснює.

4) 27 листопада 2017 року за адресою: м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, буд. 40/1, державним виконавцем, у присутності представника боржника, було складено та підписано акт державного виконавця, з якого вбачається, що державним виконавцем було здійснено вихід за зазначеною адресою з метою перевірки виконання рішення суду у справі № 915/1997/15 про виселення ТОВ Гідромаш ЛТД із займаних нежитлових приміщень за даною адресою.

Державний виконавець дійшов висновку про неможливість виконання наказу № 915/1997/15 від 09.10.2017 у звязку з тим, що боржник ніякої діяльності не веде, майно знаходиться у третьої особи згідно акту приймання-передавання нежилих приміщень від 31 січня 2017 року від орендаря до орендодавця.

5) 07 грудня 2017 року державним виконавцем оформлено вимогу виконавця № 62828, в якій останній вимагав керівника ТОВ Гідромаш ЛТД ОСОБА_3 бути присутнім за адресою: м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, буд. 40/1, 21.12.2017 року, у період часу з 08:00 по 12:00 з метою виконання наказу № 915/1997/15 від 09.10.2017 року, виданого Господарським судом Миколаївської області.

Скаржник зазначає, що стягувач вказаний документ не отримував.

В судовому засіданні 05.02.2018 під час огляду матеріалів виконавчого провадження (ВП № 55173349) судом разом з учасниками судового процесу було встановлено відсутність доказів направлення цієї вимоги сторонам. Крім того досліджено, що вимога виконавця № 62828 від 07.12.2017 помилково скерована на неправильну адресу стягувача, а саме: АДРЕСА_7, хоча правильною адресою стягувача є - АДРЕСА_8. Державний виконавець в судовому засіданні усно зазначив, що вимога надсилалась адресатам простою кореспонденцією, щодо невірно зазначеної адреси стягувача - то державний виконавець визнав, що ним дійсно було допущено помилку при оформленні даної вимоги.

6) 21 грудня 2017 року за адресою: м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, буд. 40/1, державним виконавцем, у присутності представника боржника, було складено та підписано акт державного виконавця, з якого вбачається, що державним виконавцем було здійснено вихід за зазначеною адресою з метою перевірки виконання рішення суду у справі № 915/1997/15 та було встановлено, що ТОВ Гідромаш ЛТД господарську діяльність за адресою: м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, буд. 40/1, не веде.

Державний виконавець встановив, що згідно договору оренди № А-2 від 18.6.2017 за адресою: м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, буд. 40/1, приміщення орендує ТОВ Шедар, код 41347028, що було надано представником.

7) На підставі вищевказаних документів та проведених державним виконавцем дій, 26 грудня 2017 року державним виконавцем було встановлено фактичне виконання рішення боржником та керуючись п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України Про виконавче провадження, прийнято постанову (ВП № 55173349) про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 915/1997/15, виданого 09.10.2017 Господарським судом Миколаївської області.

05 лютого 2018 року в судовому засіданні державний виконавець повідомив суд, що вищенаведені обставини, встановлені ним під час здійснення виконавчих дій при примусовому виконанні наказу Господарського суду Миколаївської області від 09.10.2017 № 915/1997/15 (ВП № 55173349), дозволили державному виконавцю дійти висновку про фактичне виконання рішення боржником.

З огляду оригіналів матеріалів виконавчого провадження (ВП № 55173349) щодо примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 09.10.2017 № 915/1997/15, виступу стягувача, державного виконавця та боржника, аналізу вищенаведених норм та дослідження обставин скарги, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні.

Так, відповідно до частини 3 статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Отже, до повноважень державного виконавця відноситься встановлення факту виконання судового рішення. Разом із тим до компетенції державного виконавця не входить надання правової оцінки та встановлення факту чинності угод, наданих йому юридичними особами під час проведення виконавчих дій, оскільки даними повноваженнями наділені саме судові органи.

Надані органом ДВС докази в обґрунтування викладених заперечень свідчать, що дії державного виконавця проведені в рамках виконавчого провадження (ВП № 55173349) та узгоджуються з нормами Закону України Про виконавче провадження.

Порушення процедури державним виконавцем при вчиненні відповідних виконавчих дій при закінченні 26.12.2017 виконавчого провадження (ВП № 55173349) судом не встановлено.

Щодо зазначення державним виконавцем неправильної адреси стягувача на вимозі виконавця № 62828 від 07.12.2017, то суд зазначає, що дана обставина не впливає на весь обсяг доказів на підставі яких державним виконавцем було зроблено висновок про фактичне виконання рішення боржником та винесено оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження від 26.12.2017.

Суд також відхиляє аргумент скаржника про те, що останній не має змоги потрапити до приміщень, оскільки жодних доказів ким та коли йому чинились відповідні перешкоди суду не надано.

Разом із тим, суд звертає увагу на те, що виселенню підлягають виключно особи зазначені у виконавчому документі.

Частиною 1 статті 74 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтями 339, 340 (ч. 1) Господарського процесуального кодексу України закріплено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

За приписами частин 1 та 2 статті 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтями 76, 77 (ч. 1), 78 та 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За вищенаведених норм, виходячи із сукупності зазначених обставин, суд дійшов висновку, що скаржником не доведено належними і допустимими доказами викладені в скарзі обставини, у звязку з чим судом не встановлено підстав для визнання незаконними дій державного виконавця та, як наслідок, визнання неправомірною та скасування прийнятої ним постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.12.2017 по ВП № 55173349.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 86, 220, 233, 234, 235, 339, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю ПЕТРІВНА у задоволенні скарги (вих. №6 від 19.01.2018) на рішення державного виконавця під час виконання судового рішення по праві №915/1997/15.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано судом 09 лютого 2018 року.

Суддя О.Г. Смородінова