УХВАЛА

про повернення без розгляду скарги

14.02.2018Справа № 910/3148/13

Суддя господарського суду міста Києва Головіна К.І., розглянувши

скаргу (заяву) проТовариства з обмеженою відповідальністю "Росичі" 1) визнання дій та рішень приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського І.В. у ВП № 55632734 неправомірними, скасування рішень; 2) визнання наказу таким, що не підлягає виконанню;
у справіза позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Росичі" про стягнення заборгованості в розмірі 16 504 392,80 грн.
ВСТАНОВИВ:

09.02.2018 р. до господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Росичі" (далі - ТОВ "Росичі", скаржник (заявник)) зі скаргою на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського І.В. у ВП № 55632734 про визнання дій з відкриття виконавчого провадження і накладення арешту на майно боржника неправомірними та скасування відповідних постанов. У цій же скарзі заявник просить визнати наказ господарського суду міста Києва від 02.09.2013 р. № 910/3148/13 таким, що не підлягає виконанню.

При дослідженні поданих матеріалів судом встановлено, що у вказаній скарзі заявником об'єднано дві окремі заяви, а саме: 1) скарга на дії та рішення приватного виконавця; 2) заява про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, розгляд яких має відбуватись у окремих провадженнях.

Зокрема, статтею 328 ГПК України передбачено розгляд заяв про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, з дослідженням певного кола доказів, що віднесено до розділу V ГПК України щодо вирішення питань, пов'язаних з виконанням судових рішень.

Статтями 339-342 ГПК України регулюється порядок розгляду скарг на дії та рішення державних (приватних) виконавців в порядку судового контролю за виконанням рішення, де судом досліджується інше коло доказів (Розділ VI ГПК України).

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що розгляд скарг на дії та рішення виконавця та розгляд заяв про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, здійснюється в окремих судових провадженнях, із самостійними предметами та межами доказування, при цьому розгляд таких заяв мають різні правові наслідки.

Також необхідно зазначити, що вимоги щодо оскарження дій приватного виконавця та визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, не являють собою основну та похідну одна від одної вимогу, а тому задоволення однієї із них не залежить від задоволення іншої.

Таким чином, як за скаргою на дії приватного виконавця, так і за заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, суду необхідно буде проводити окремі процесуальні дії із визначенням та дослідженням різного кола доказів щодо встановлення обставин, зазначених у заяві та скарзі, що перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин учасників, а тому вимоги за різними підставами (скаргою на дії приватного виконавця та заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню) не можуть бути розглянуті в одному судовому провадженні.

Окремо суд звертає увагу на те, що заявник звернувся до суду зі скаргою з пропуском 10-ти денного строку, передбаченого законом. Так, ТОВ "Росичі" оскаржує дії та рішення приватного виконавця, що були вчинені 24.01.2018 р. (винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт майна у ВП № 55632734), а до суду скаржник звернувся 09.02.2018 р.

Відповідно до статті 341 ГПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

З поданих матеріалів вбачається, що заявник не вказав дату, коли він дізнався про оскаржувані дії та рішення, відповідних доказів на підтвердження цього не надав, тому суд виходить з дня вчинення дії (прийняття рішення), тобто з 24.01.2018 р. За таких обставин, останнім строком подання скарги на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського І.В. у ВП № 55632734 було 05.02.2017 р. (з урахуванням вихідних дней).

Суд зазначає, що встановлений у ч. 1 ст. 341 ГПК України десятиденний строк для подання скарги є процесуальним, тому відповідно до вимог ч. 2 статті 341 ГПК України він може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання.

Проте, клопотання про відновлення пропущеного строку для звернення з даною скаргою із зазначенням поважності причин пропуску строку заявник суду не надав та в самій скарзі таке клопотання не заявив, тому суд вважає, що скаржник пропустив передбачений законом 10-денний строк на звернення до суду зі скаргою без подання заяви на його поновлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що письмову заяву подано без додержання вимог цього кодексу, повертає її заявнику без розгляду.

З урахуванням викладеного, об'єднані скарга на дії та рішення приватного виконавця та заява про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, підлягають поверненню заявнику без розгляду.

При цьому, суд звертає увагу, що при повторному зверненні до суду заявнику слід роз'єднати кожну вимогу окремо (визнання наказу таким, що не підлягає виконанню та скаргу на дії та рішення приватного виконавця)

Керуючись ст.ст. 170, 328, 339-342 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути скаргу (заяву) Товариства з обмеженою відповідальністю "Росичі" про визнання дій та рішень приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського І.В. у ВП № 55632734 неправомірними, скасування рішень та про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через господарський суд м. Києва протягом десяти днів з дня підписання ухвали.

Суддя Головіна К.І.