ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2018 р. м. Київ Справа № 911/3270/17

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Марценюк О.М.

розглянувши справу № 911/3270/17

за позовом Бородянської селищної ради Київської області, смт. Бородянка

до Фізичної особи-підприємця Амбарян Людмили Володимирівни, смт. Бородянка

про стягнення 81 800,27 грн.

Представники:

від позивача: Шевченко Н.О., представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Бородянська селищна рада Київської області (позивач) звернулась до господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Амбарян Людмили Володимирівни (відповідач) про стягнення 81 800,27 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору оренди земельної ділянки від 28.07.2005 та Додаткових угод до нього, в частині своєчасного внесення орендних платежів, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в сумі 81 800,27 грн.

Ухвалою суду від 07.11.2017 порушено провадження у справі № 911/3270/17, розгляд справи призначений в судовому засіданні на 22.11.2017.

Ухвалами суду від 22.11.2017 та 06.12.2017 розгляд справи відкладався на 06.12.2017 та 27.12.2017 відповідно, у зв'язку із неявкою в судове засідання відповідача та витребування додаткових доказів у справі.

15.12.2017 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, яким Господарський процесуальний кодексу України викладено у новій редакції.

Пунктом 9 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у редакції, яка діє з 15.12.2017 передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою суду від 27.12.2017 розгляд справи № 911/3270/17 призначений в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 17.01.2018; зобов'язано учасників провадження остаточно визначитись із предметом та характером спірних відносин; надати відзив на позов, в порядку визначеному новим Господарським процесуальним кодексом України.

У підготовчому засіданні 17.01.2018 судом проведено дії відповідно до частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України, роз'яснено стороні обмеження строків на подання ним заяв по суті справи та доказів початком стадії розгляду справи по суті та встановлено порядок з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, з урахуванням судових засідань, що вже були проведені у даній справі, представником позивача заявлено про відсутність бажань на подання нових письмових заяв по суті справи і нових доказів та готовність переходити до розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 17.01.2018 закрито підготовче провадження у справі № 911/3270/17, справу призначено до розгляду по суті на 07.02.2018.

В судових засіданнях 22.11.2017, 06.12.2017, 27.12.2017, 17.01.2018, 07.02.2018 представником позивача підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Відповідач або його представник в судові засідання 22.11.2017, 06.12.2017, 27.12.2017, 17.01.2018, 07.02.2018 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, проте як про час і місце судових засідань повідомлений належним чином, витребувані документи, в тому числі відзив на позов, до суду не надіслав. При цьому, суд відзначає, що ухвали суду направлялись відповідачу на вказану в позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу місцезнаходження відповідача, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, судом враховано абзац 3 підпункту 3.9.1 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», де зазначено, що у разі, якщо ухвалу суду про порушення провадження у справі надіслано за належною адресою і повернуто підприємством зв'язку, зокрема, з посиланням на відсутність адресата або закінчення терміну зберігання, вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

28.07.2005 між Бородянською селищною радою (позивач, орендодавець) та ФОП Амбарян Людмилою Володимирівною (відповідач, орендар) укладений Договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов п.п. 1, 1.1 якого, на підставі рішення 19 сесії 4 скликання Бородянської селищної ради від 28.04.2005, орендар приймає в оренду земельну ділянку, загальною площею 0,2550 га, строком на 5 років, за рахунок земель загального користування, згідно з кадастровим планом користування. Земельна ділянка, що передається у користування, знаходиться на території Бородянської селищної ради в межах смт. Бородянка по вул. Леніна, 242 Бородянського району Київської області.

Грошова оцінка земельної ділянки становить 43 421,40 грн. Сума договору становить 43 421,40 грн. (п.п. 5.1, 5.2 договору).

Розмір річної орендної плати за користування земельною ділянкою становить 10 % від нормативної грошової оцінки - 4 342,14 грн. (п. 5.3 договору).

В подальшому, 03.03.2011 між позивачем та відповідачем укладена Додаткова угода № 1, на підставі рішення 38 сесії V скликання від 15.07.2010, рішення 4 сесії VІ скликання від 24.11.2011, рішення 5 сесії VІ скликання від 24.03.2011 Бородянської селищної ради, якою між сторонами погоджено, поновити договір оренди від 28.07.2005, на умовах оренди, строком на 30 років, під будівництво магазину. Орендна плата нараховується відповідно до вимог Податкового кодексу України. Орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності, вноситься орендарем щомісячно та встановлюється в грошовій формі в розмірі 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік.

Разом з цим, 31.08.2013 між позивачем та відповідачем, на підставі рішення 24 сесії VІ скликання від 28.02.2013, рішення 28 сесії VІ скликання від 27.06.2013 Бородянської селищної ради, укладено Додаткову угоду № 1, якою погоджено, що орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності встановлюється в грошовій формі в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік в сумі 23 619,78 грн. Орендна плата вноситься щомісячно орендарем виключно в грошовій формі в розмірі 1 968,32 грн. на розрахунковий рахунок Бородянської селищной ради.

Так, позивач належним чином та в повному обсязі виконав взяті на себе, за умовами договору зобов'язання, надавши відповідачу у строкове платне користування й володіння земельну ділянку, загальною площею 0,2550 га, що знаходиться за адресою: м. Леніна, 242, смт. Бородянка Бородянського району Київської області.

Проте, відповідач порушуючи умови договору неналежним чином та не в повному обсязі виконував взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного внесення орендних платежів, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в сумі 81 800,27 грн.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 760 Цивільного кодексу України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (ч. 1 ст. 761 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата сплачується орендарем незалежно від результатів його господарської діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Нормами ст. 21 названого Закону визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Статтею 24 Закону визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Статтею 289 Податкового кодексу України визначено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою:

Кi = І : 100,

де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Матеріали справи містять витяги з технічної документації з нормативно грошової оцінки земельної ділянки, проведені у 2005 та 2011. Так, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, переданої відповідачу та яка проведена у 2005 становить 56 360,98 грн., в 2011 - 787 325,89 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач у судові засідання не з'явився, відзиву на позов, контррозрахунку суми боргу або доказів оплати заборгованості за Договором оренди земельної ділянки від 28.07.2005 суду не надав.

Отже, факт порушення відповідачем зобов'язань судом встановлений та по суті відповідачем не спростований.

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем, в частині своєчасного внесення орендних платежів, передбачених умовами Договору оренди землі від 28.07.2005, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 81 800,27 грн. заборгованості визнається судом та підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Амбарян Людмили Володимирівни (07800, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Бородянської селищної ради (07801, Київська область, Бородянський район, смт. Бородянка, вул. Центральна, 230, ; р/р 0125, банк отримувача ГУ ДКС СУ у Київській області, МФО 821018, КОД ) 81 800 (вісімдесят одну тисячу вісімсот) грн. 27 коп. заборгованості та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 12.02.2018.

Суддя О.О. Христенко