Суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 910/7454/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючий - Стратієнко Л.В.,

судді: Мамалуй О.О., Ткач І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення Господарського суду міста Києва

(суддя - Трофименко Т.Ю.)

від 29.06.2017,

на постанову Київського апеляційного господарського суду

(головуючий - Іоннікова І.А., судді - Тищенко О.В., Тарасенко К.В.)

від 19.09.2017,

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичне Об'єднання "Проект монтаж наладка"

до державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про стягнення 322 783,36 грн

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетичне Об'єднання "Проект монтаж наладка" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом про стягнення із державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" заборгованості в розмірі 322 783,36 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було неналежно виконано умови договору підряду №13/11-ЕО/275/01-11 від 19 жовтня 2011 року, укладеного між ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" та ТОВ "Енергетичне Об'єднання "Проект монтаж наладка" в частині своєчасної та повної остаточної оплати виконаних позивачем робіт за І та ІІ етапами, що становить 5 % від загальної вартості робіт, в зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість. Також позивачем нараховані 3 % проценти річних в розмірі 13 092,83 грн та інфляційні втрати в розмірі 132 694,91 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29 червня 2017 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь ТОВ "Енергетичне Об'єднання "Проект монтаж наладка" заборгованість в розмірі 176 995, 62 грн, 3% річних в розмірі 13 092,83 грн, інфляційні втрати в сумі 132 694,91 грн та судові витрати в розмірі 14 841,75 грн, в тому числі витрати на послуги адвоката позивача в сумі 10 000,00 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19 вересня 2017 року рішення Господарського суду міста Києва від 29 червня 2017 року залишено без змін.

ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" подало касаційну скаргу на вказані судові рішення, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 29 червня 2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 19 вересня 2017 року і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Підставами для скасування судових рішень відповідач зазначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права, зокрема, п. 4 "Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи", затвердженого постановою КМ України № 560 від 11 травня 2011 року, адже строк проведення остаточних розрахунків за договором підряду №13/11-ЕО/275/01-11 від 19.10.2011, на думку відповідача, залежить від затвердження проектної документації Кабінетом Міністрів України. Посилаючись на ч. 3 ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" відповідач також не погоджується із висновками господарських судів про визнання обґрунтованими та стягнення із нього 10 000,00 грн витрат на послуги адвоката позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи і перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Задовольняючи позов, місцевий господарський суд, з яким погодився і суд апеляційної інстанції виходили з того, що на виконання умов договору №13/11-ЕО/275/01-11 від 19.10.2011 позивач виконав проектну документацію з "Реконструкції ПС 330/220/110 кВ "Сімферопольська" з встановлення статистичного тиристорного компенсатора (пристрою адаптивного регулювання потужності) в Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим", що підтверджується підписаними актами здачі-приймання робіт № 25 від 01.03.2012 на суму 1 727 097,41 грн I-го етапу стадії "проект", № 9/05-13 від 25.07.2013 на суму 1 812 815,12 грн II-го етапу стадії "проект", № 7/13-14ПМН від 11.09.2014 на суму 57 243,08 грн ІІІ-го етапу стадії "проведення експертизи" (а.с. 57-59). Всього позивачем виконано робіт на загальну суму 3 597 155,61 грн.

Проте, такі роботи були оплачені відповідачем частково в сумі 3 420 159,99 грн, про що свідчать банківські виписки (а.с. 52-56), зокрема за I-й етап стадії "проект" оплачено 1 640 742,55 грн, за ІI-й етап стадії "проект" оплачено 1 722 174,36 грн, за ІІІ-й етап стадії "проект" оплачено 54 243,08 грн.

У зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість в сумі 176 995,62 грн, яка становить 5 % остаточної оплати, передбачених п. 4.1.3 договору № 13/11-ЕО/275/01-11 від 19.10.2011, в тому числі 86 354,87 грн заборгованості за І етапом стадії "проект" та 90 640,76 грн заборгованості за ІІ етапом стадії "проект".

Також здійснивши перевірку правильності нарахування 3% річних та інфляційних втрат, господарські суди прийшли до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 13 092,83 грн та інфляційних втрат в сумі 132 694,91 грн.

Проте, повністю погодитись з висновками судів неможливо, виходячи з такого.

Одним із основоположних принципів приватноправового регулювання є закріплений в п. 3 ст. 3 та ст. 627 ЦК України принцип свободи договору, відповідно до якого укладення договору носить добровільний характер і ніхто не може бути примушений до вступу в договірні відносини.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 цього Кодексу).

Правовідносини, що склалися між сторонами, за своєю правовою природою є договором підряду на проведення проектних робіт.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали договір підряду, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись, що свідчить як про реалізацію сторонами свободи договору, так і недопущення порушення умов цього договору.

При цьому, сторони повинні розуміти, що виконання однієї умови договору є наслідком виконання іншої, а отже, що ці умови є взаємопов'язаними.

Реалізуючи свою свободу договору, у п.п. 4.1.1, 4.1.2, 4.1.3 договору №13/11-ЕО/275/01-11 від 19.10.2011 сторони погодили, що авансові платежі здійснюються замовником (відповідачем) в розмірі 30 % від вартості етапу робіт, а проміжні платежі -- в розмірі 65 %. Остаточну оплату в розмірі 5% вартості виконаних робіт стадії "проект" замовник проводить протягом 30 банківських днів з дня її затвердження згідно з чинним законодавством на підставі позитивного експертного звіту.

При цьому, п.4.1.3 договору спеціальною нормою щодо виплат 5% від вартості виконаних робіт, які має здійснити відповідач за виконані позивачем роботи при настанні певних умов.

Отже, в договорі строк виконання зобов'язання зі сплати утриманих коштів в розмірі 5 % від вартості виконаних робіт визначений вказівкою на подію, які може настати, а може і ні (затвердження проектної документації згідно з чинним законодавством), що може свідчити про вчинення правочину під відкладальною умовою (ч. 1 ст. 212 ЦК України).

Позитивний експертний звіт щодо розгляду проектної документації "Реконструкція ПС 330/220/110 кВ "Сімферопольська" з встановлення статистичного тиристорного компенсатора (пристрою адаптивного регулювання потужності) в Сімферопольському районі Автономної Республіки Крим" був затверджений 26.05.2014 державним підприємством "Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба української державної будівельної експертизи".

Проте, господарськими судами залишено поза увагою ст. 31 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності", якою передбачено, що затвердження проектної документації на будівництво об'єктів, що споруджуються із залученням бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії, здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок визначений Кабінетом Міністрів України у постанові № 560 від 11 травня 2011 року, якою затверджено "Порядок затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи".

Як вбачається із матеріалів справи, замовником будівництва є державне підприємство, загальна кошторисна вартість об'єкту будівництва складає 276 644,69 тис. грн, що встановлено господарськими судами на підставі експертного звіту № 00-1376/13/ІЗ від 20.05.2014 (а.с. 48-49).

Задовольняючи позов, господарські суди належним чином не дослідили умови договору №13/11-ЕО/275/01-11 від 19.10.2011, не перевірили наявність обставин, з якими п. 4.1.3 вказаного договору пов'язує виплату відповідачем утриманих 5 % від вартості виконаних робіт - затвердження проектної документації згідно з чинним законодавством.

Оцінюючи твердження відповідача про те, що строк остаточних розрахунків за договором не настав у зв'язку з незатвердженням проектної документації, як безпідставні, юридично неспроможні та такі, що не узгоджуються з умовами укладеного між сторонами правочину стосовно порядку та термінів оплати виконаних підрядником робіт, місцевий господарський суд в порушення вимог ст. 84 ГПК України (в редакції до 15.12.2017), не зазначив доказів, які спростовують доводи відповідача та в чому полягає їх юридична неспроможність.

Отже, враховуючи правову природу основного боргу відповідача - 5 % від вартості виконаних робіт, порядок і строк оплати яких врегульований спеціальною нормою договору - п.4.1.3, суди належним чином не встановили наявність чи відсутність вказаної у цьому пункті умови, з настанням якої пов'язується обов'язок обов'язок у відповідача з оплати 176 995, 62 грн.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 32- 34, 43, 82, 84 ГПК України (в редакції до 15.12.2017 ГПК України), визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне та обґрунтоване рішення у справі неможливо.

За таких обставин висновки судів про наявність правових підстав для задоволення позову є передчасними, зроблені без з'ясування всіх істотних обставин справи, тому прийняті у справі судові рішення підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 300 ГПК України Верховний Суд розглядає справи за правилами перегляду судових рішень у касаційному порядку, тому не може встановлювати обставини справи, збирати й перевіряти докази та надавати їм оцінку.

Відсутність у Верховного Суду процесуальної можливості з'ясувати дійсні обставини справи перешкоджає ухвалити нове рішення, а тому справу слід передати на новий розгляд суду першої інстанції.

При новому розгляді суду слід врахувати наведене, з урахуванням правової природи суми основного боргу ( 5 % вартості виконаних робіт), з'ясувати чи настали обставини, передбачені п. 4.1.3 договору №13/11-ЕО/275/01-11 від 19.10.2011, з якими пов'язується обов'язок відповідача сплатити ці кошти позивачу, чи не перешкоджав недобросовісно настанню цих обставин відповідач.

В залежності від встановленого та вимог закону, що регулює спірні правовідносини, постановити законне та обгрунтоване рішення.

З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню підлягає частково, а справа має бути передана на нових розгляд, згідно ст. 129 ГПК України, розподіл судових витрат зі справи, у тому числі витрати на оплату послуг адвоката і сум судового збору за подання скарг про перегляд рішення в апеляційному та касаційному порядку, має здійснити господарський суд, який прийматиме рішення по суті спору, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись п. 13 ст. 8, ст. ст. 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

касаційну скаргу державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду міста Києва від 29 червня 2017року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 19 вересня 2017 року у справі за № 910/7454/17 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді О. Мамалуй

І. Ткач