ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13 лютого 2018 р. Справа № 903/901/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сеа Електротехніка"

до відповідача: Комунального підприємства "АвтоПаркСервіс"

про стягнення 56 344,00 грн.

Суддя Шум М.С.

Секретар судового засідання Кобись Є.О.

Представники сторін:

від ТОВ"Сеа Електротехніка": ОСОБА_1, довіреність № 1 від 15.01.2018р.

від КП"АвтоПаркСервіс": ОСОБА_2, довіреність № довір .18/01/10 від 15.01.2018р.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Сеа Електротехніка" звернулось з позовом до Комунального підприємства "АвтоПаркСервіс" про стягнення 45 374,40 грн. за поставлений товар згідно договору поставки №855 від 09.12.2016р.

Ухвалою суду від 22.01.2018р. підготовче засідання призначено на 13.02.2018р. на 09:30 год.

09.02.2018р. на адресу суду від відповідача надійшла заява про визнання позову.

13.02.2018р. на адресу суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог до 56 344,00 грн.

13.02.2018р. в судовому засіданні представник відповідача подав заяву про визнання позову з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивача.

Суд, в порядку ст.46 ГПК України, розглянувши заяву позивача про збільшення позовних вимог, приймає її.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, встановив:

09.12.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сеа Електротехніка" та Комунальним підприємством "АвтоПаркСервіс" укладено договір про закупівлю автоматів паркувальних №855.

Згідно п.1.1. договору постачальник (ТОВ "Сеа Електротехніка") зобов'язався передати у власність покупця товар, а покупець (КП"АвтоПаркСервіс") зобовязався прийняти товар та оплатити його.

Пунктами 1.1, 1.2 договору передбачено, що передача постачальником товару покупцю відбувається у строки визначені у специфікації, яка є невідємною частиною договору.

Пунктами 3.4, 3.4.1 та 3.4.2 сторони передбачили, що оплата товару здійснюється в грошовій одиниці України - гривні. Оплата здійснюється в безготівковій формі шляхом передплати у розмірі 30% від вартості товару протягом 5 днів з дати рахунок-фактури, а оплата решти 70% вартості товару здійснюється рівними платежами протягом 12 (дванадцяти) місяців з моменту поставки товару відповідно до графіку платежів, що є невідємною частиною договору.

Відповідно до пункту 3.1 договору, сторони, керуючись ст.524, 533 Цивільного кодексу України, встановили в специфікаціях до договору еквівалент ціни товару в іноземній валюті долар США курс гривні до іноземної валюти, що склався на міжбанківському валютному ринку та дату, на яку він встановлений.

Згідно видаткової накладної №1856 від 27.12.2016р. постачальник передав, а покупець прийняв у власність обладнання зазначене у специфікації на загальну суму 188 064,00 грн.

19.12.2016р. відповідач на виконання п.3.4.1 договору перерахував на рахунок позивача передоплату в сумі 56 420 грн.

Відповідно до графіку здійснення оплат підписаного 09.12.2016р., сторони визначили строк оплати за товар до 06 числа кожного місяця починаючи з 06.01.2017р. закінчуючи 06.12.2017р. з щомісячним платежем в сумі 420 дол. США, тобто на суму 5 040,00 дол. США (відповідно до п.3.6 Договору).

Однак, відповідач лише частково виконав взяті на себе зобовязання по оплаті товару, всього на суму 75 300,00 грн. та неоплаченою залишилась сума 45 374,60 грн. за чотири місяці згідно графіку здійснення оплат.

Вимогою від 06.10.2017р. №490 ТОВ"Сеа Електротехніка" просило КП"АвтоПаркСервіс" перерахувати суму заборгованості в розмірі 35 295,19 грн. протягом 7 днів з моменту предявлення цієї вимоги.

Листом відповіддю від 17.10.2017р. №17/10/07 КП"АвтоПаркСервіс" повідомило, що прострочило виконання оплат у звязку із скрутним фінансовим становищем.

Згідно розрахунку позивача від 20.11.2017р. сума заборгованості становила 45 374,40 грн., що еквівалентно 1737,15 дол. США.

Згідно заяви про збільшення позовних вимог позивачем донараховано 10 970 грн. за грудень 2017р., за останній місяць згідно графіку здійснення оплат. Тобто загальна сума боргу становить 56 344,00 грн.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки

Згідно ст.144 Господарського кодексу України (далі ГК України), майнові права та майнові обовязки субєктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно ст.193 ГК України та статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищевикладене, а також визнання представником відповідача позовних вимог, вимога позивача про стягнення з відповідача 56 344,00 грн. заборгованості за договором про закупівлю автоматів паркувальних №855 від 09.12.2016р. обґрунтована і підлягає до задоволення.

Згідно ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість , достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оскільки спір до суду було доведено з вини відповідача, судові витрати в порядку ст.ст. 129 ГПК України слід покласти на нього.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 129, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "АвтоПаркСервіс" (43000, м. Луцьк, вул. Винниченка, 39, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сеа Електротехніка" (02094, м. Київ, вул. Краківська, 13-Б, офіс 128, ) 56 344,00 грн. та 1762 грн. витрат позивача по оплаті судового збору.

Повний текст рішення складено

20.02.2018

Суддя М. С. Шум