РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2018Справа № 910/14972/17

За позовом Зентіва , к.с. (Zentiva, k.s.)

до 1) Міністерства економічного розвитку і торгівлі України

2) Приватного підприємства "Альянс краси"

про дострокове припинення дії свідоцтва України № 168112 на торговельну марку "bio CRYSTAL" повністю

Суддя Гумега О.В.

при секретарі судового засідання

Багнюк І.І.

Представники учасників справи:

від позивача: Єрьомін С.В., довіреність № б/н від 22.08.2017,

від відповідача-1: Фінагіна В.Б., довіреність № 2434-03/69 від 02.02.2018,

від відповідача-2: Мохнюк Д.М., довіреність № б/н від 28.09.2017

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Компанія Зентіва, к.с. (Zentiva, k.s.) (позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (відповідач-1) та до Приватного підприємства "Альянс краси" (відповідач-2) про дострокове припинення дії свідоцтва України № 168112 на торговельну марку "bio CRYSTAL" щодо усіх товарів 3 та 5 класу МКТП, для яких вона зареєстрована, та зобов'язання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України внести відповідні зміни до Державного реєстру свідоцтв на знаки для товарів і послуг, про що здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені "Промислова власність".

Позовні вимоги компанії Зентіва, к.с. (Zentiva, k.s.) обґрунтовані тим, що зазначена торговельна марка не використовується в Україні більше ніж протягом останніх трьох років щодо усіх товарів, для яких вона зареєстрована, що дає підстави для дострокового припинення дії свідоцтва України № 168112 від 25.03.2013 повністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2017 порушено провадження у справі № 910/14972/17 та призначено розгляд справи на 02.10.2017 о 12:00 год.

02.10.2017 через відділ діловодства суду від представника відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач-2 просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову з таких підстав: позивачем не доведено факту порушення його прав; відповідач-2 використовує торговельну марку "bio CRYSTAL" шляхом: а) продажу товару під торговельною маркою "bio CRYSTAL", б) нанесенням торговельної марки "bio CRYSTAL" на товар, в) застосуванням торговельної марки "bio CRYSTAL" в мережі Інтернет; позивачу можуть відмовити в реєстрації його торговельної марки з огляду на наявність інших зареєстрованих торговельних марок, окрім торговельної марки ПП "Альянс краси"; позивач має намір використовувати торговельну марку лише для 5 класу МКТП. В якості додатків до відзиву відповідачем-2 додані докази використання ним спірної торговельної марки.

В судовому засіданні, призначеному на 02.10.2017, представники відповідача-1 подали відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що Мінекономрозвитку не передбачено здійснення контролю за використанням знаків для товарів і послуг їх власниками, водночас, Мінекономрозвитку здійснює державну реєстрацію та ведення державних реєстрів щодо об'єктів інтелектуальної власності та видає в установленому порядку охоронні документи на ці об'єкти. Таким чином, у разі припинення дії свідоцтва України № 168112 на спірний знак, рішення суду може вплинути на обов'язок Мінекономрозвитку щодо внесення змін до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг та опублікування відповідних відомостей в офіційному бюлетені "Промислова власність". На думку відповідача-1, для вирішення даного спору щодо дострокового припинення дії спірного свідоцтва України на знаки для товарів і послуг позивач повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а відповідач-2 повинен довести безпосереднє та фактичне використання або зазначити поважні причини невикористання спірного знаку протягом трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або від іншої дати після цієї публікації стосовно товарів і послуг, для яких він зареєстрований. В якості додатків до відзиву відповідача-1 суду надано копії матеріалів заявок № m 2015 21429, № m 2015 21430 та виписку з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно свідоцтва України № 168112.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2017 продовжено строк вирішення спору, відкладено розгляд справи на 13.11.2017 об 11:20 год., зобов'язано Державну фіскальну службу України надати інформацію стосовно митного оформлення органами державного митного контролю товарів під торгівельною маркою "bio CRYSTAL", дати здійснення оформлення товарів та осіб експортерів/імпортерів таких товарів.

09.11.2017 через відділ діловодства суду від Державної фіскальної служби України надійшов лист № 18759/5/99-99-07-03-01-16 від 03.11.2017 про надання інформації стосовно митного оформлення органами державного митного контролю товарів під торгівельною маркою "bio CRYSTAL", дати здійснення оформлення товарів та осіб експортерів/імпортерів таких товарів.

В судовому засіданні 13.11.2017 представник позивача подав пояснення щодо відзивів на позовну заяву відповідача-1 та відповідача-2, в яких зазначив, що погоджується з позицією відповідача-1 про необхідність дотримання чинного законодавства при вирішенні даної справи. Щодо позиції відповідача-2 позивач зазначив, що: для правильного вирішення даного спору істотне значення має з'ясування фактичних обставин, пов'язаних з існуванням на ринку України товарів маркованих спірною торговельною маркою; відповідач-2 не надав жодного доказу використання ним спірної торговельної марки щодо товарів класу 5 МКТП; стосовно заявленого відповідачем-2 використання спірної торговельної марки для бальзамів для миття посуду, то така торговельна марка не зареєстрована для вказаних товарів; стосовно заявленого відповідачем-2 використання спірної торговельної марки для солі для ванн чи ополіскувачів для порожнини рота, то само по собі зображення етикетки товару не підтверджує реального використання торговельної марки, а саме продажу товару під цією торговельною маркою; відповідно до офіційного сайту відповідача-2 весь перелік продукції бренду "bio CRYSTAL" обмежується бальзамами для миття посуду; вказані відповідачем-2 у відзиві на позовну заяву інші знаки для товарів і послуг не перешкоджають позивачу в реалізації його прав та інтересів для отримання правової охорони знаків позивача; оскільки споріднені товари 3 класу МКТП, для яких зареєстрована спірна торговельна марка, перешкоджають реєстрації знаків позивача, то позивач просить достроково припинити дію свідоцтва України № 168112 щодо усіх товарів 3 та 5 класів МКТП, для яких вона зареєстрована.

Враховуючи клопотання відповідача-2 про відкладення розгляду справи та положення ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд ухвалою від 13.11.2017 відклав розгляд справи на 21.11.2017 о 10:10 год.

В судовому засіданні 21.11.2017 судом задоволено клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи належним чином засвідченої виписки з торгівельного реєстру щодо Зентіва, к.с. (Zentiva, k.s.); виписки з Державного реєстру свідоцтв України на знак для товарів і послуг стосовно свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 168112 та довідки Державного експертного центру МОЗ України № 7/58/п від 15.11.2017.

В судовому засіданні 21.11.2017 представник відповідача-1 подав пояснення щодо дострокового припинення дії свідоцтва на знак для товарів і послуг, згідно яких вважає, що з огляду на набрання чинності 01.09.2017 Угодою про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі - Угода про асоціацію), до відносин щодо дострокового припинення дії свідоцтва України на знаки для товарів і послуг з підстави його невикористання мають застосовуватись положення статті 198 Угоди про асоціацію, з урахуванням яких дія свідоцтва України може бути достроково припинена у разі, якщо знак для товарів і послуг без поважних причин безперервно не використовується щодо частини або всіх товарів та/або послуг, внесених до реєстру, протягом п'яти років, від дати публікації про видачу свідоцтва або від іншої дати.

Враховуючи клопотання відповідача-2 про відкладення розгляду справи та положення ч. 3 ст. 77 ГПК України, суд оголосив перерву в судовому засіданні 21.11.2017 до 05.12.2017 о 10:50 год.

05.12.2017 через відділ діловодства суду від представника відповідача-2 надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких відповідач-2, враховуючи набрання чинності 01.09.2017 Угодою про асоціацію, зазначив, що, на його думку, позовні вимоги про дострокове припинення дії свідоцтва України № 168112 на торгівельну марку "bio CRYSTAL" є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

05.12.2017 через відділ діловодства суду від представника відповідача-2 надійшло клопотання про долучення доказів нанесення торгівельної марки на товар до матеріалів справи.

05.12.2017 через відділ діловодства суду від представника відповідача-2 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи листа ДП "Укрпатент" від 01.11.2017 № 1613/1.1 щодо відсутності рішення за результатом розгляду заявок позивача на реєстрацію торгових марок "Crystal" та "Кристал".

В судовому засіданні 05.12.2017 представник позивача подав пояснення по справі, якими просив суд позовні вимоги задовольнити, при цьому стосовно пояснень відповідача-1 про застосування Угоди про асоціацію зазначив, що така угода передбачає поступове та послідовне наближення законодавства сторін цієї угоди у сфері інтелектуальної власності, а не таке, що має відбутись одразу після 01.09.2017, з урахуванням чого вважає, що до правовідносин сторін у даній справі підлягає застосуванню чинний Закон України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг".

Враховуючи нез'явлення представника відповідача-1 в судове засідання та положення ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд ухвалою від 05.12.2017 відклав розгляд справи на 18.12.2017 об 11:30 год.

Судове засідання, призначене на 18.12.2017, не відбулось у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному.

15.12.2017 набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), відповідно до пункту 9 частини 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту п. 4 ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо захисту прав інтелектуальної власності.

Спір у справі № 910/14972/17 стосується захисту прав інтелектуальної власності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2017 постановлено здійснювати розгляд справи № 910/14972/17 у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 22.01.2018 о 12:00 год., учасники справи викликані у підготовче засідання, їх явку визнано обов'язковою.

22.01.2018 через відділ діловодства суду від представника відповідача-2 надійшло клопотання про приєднання доказів, відповідно до якого відповідач-2 просив суд долучити до матеріалів справи відповідь Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності Національної академії наук України від 29.12.2017 № 372 щодо належності такого товару як "бальзам для миття посуду" до 3 класу МКТП.

22.01.2018 через відділ діловодства суду від представника відповідача-2 надійшло клопотання про приєднання речових доказів, відповідно до якого відповідач просив суд долучити до матеріалів справи бальзам для миття посуду Juicy Lemon 500 мл торгової марки "bio CRYSTAL".

Відповідно до ч. 1 ст. 183 ГПК України підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196 - 205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених главою 3 ГПК України.

У підготовче засідання, призначене на 22.01.2018, з'явились представники позивача та відповідача-2.

Представник відповідача-1 у підготовче засідання, призначене на 22.01.2018, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, по дату, час і місце цього засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи.

Представник відповідача-2 у підготовчому засіданні, призначеному на 22.01.2018, подав клопотання про призначення судової експертизи у справі № 910/14972/17, відповідно до якого просив суд призначити у даній справі судову експертизу у сфері інтелектуальної власності, запропонував питання, яке слід поставити на розгляд та вирішення експерта, до клопотання додав об'єкт, який підлягає дослідженню - бальзам для миття посуду Juicy Lemon 2 л торгової марки "bio CRYSTAL", вказав експертну установу, якій просив доручити проведення експертизи.

У підготовчому засіданні 22.01.2018 суд вчинив дії, визначені частиною другою статті 182 ГПК України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, зокрема, вирішив подані представником відповідача-2 клопотання.

Клопотання представника відповідача-2 про приєднання доказів до матеріалів справи, подане 22.01.2018 через відділ діловодства суду, судом задоволене.

Клопотання представника відповідача-2 про приєднання речових доказів до матеріалів справи, подане 22.01.2018 через відділ діловодства суду, судом задоволене.

Клопотання представника відповідача-2 про призначення судової експертизи у справі № 910/14972/17, подане в підготовчому засіданні 22.01.2018, судом відхилене як безпідставне з огляду на відсутність сукупності умов, визначених частиною 1 статті 99 ГПК України, зокрема, відповідачем-2 не доведено суду, що для з'ясування обставин, що на його думку мають значення для справи, необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2018 суд постановив закрити підготовче провадження та призначити справу № 910/14972/17 до судового розгляду по суті на 12.02.2018 о 11:40 год., учасники справи викликані у судове засідання, їх явку визнано обов'язковою.

29.01.2018 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Клопотання судом задоволене.

02.02.2018 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі, відповідно до яких позивач зазначив про поступове та послідовне наближення законодавства сторін Угоди про асоціацію у сфері інтелектуальної власності, позивач також вважає, що судові витрати у справі мають бути повністю покладені на відповідача-2, оскільки останній відмовився від пропозицій позивача мирно вирішити даний спір.

09.02.2018 через відділ діловодства суду від представника відповідача-2 надійшло клопотання про приєднання доказів, відповідно до якого відповідач-2 просив суд долучити до матеріалів справи лист Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 23.01.2018 вих. № 2402-05/2780-07 щодо застосування норм Угоди про асоціацію як норм прямої дії.

У судове засідання, призначене на 12.02.2018, з'явились представники позивача, відповідача-1 та відповідача-2.

В судовому засіданні 12.02.2018 судом здійснювався розгляд справи по суті.

Відповідно до ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

При розгляді справи по суті в судовому засіданні 12.02.2018 судом відповідно до ст. 208 ГПК України заслухано вступне слово позивача, відповідача-1, відповідача-2.

Позивач повністю підтримав заявлені ним у позовній заяві вимоги про дострокове припинення дії свідоцтва України № 168112 на торговельну марку "bio CRYSTAL" щодо усіх товарів 3 та 5 класу МКТП, для яких вона зареєстрована, та зобов'язання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України внести відповідні зміни до Державного реєстру свідоцтв на знаки для товарів і послуг та здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені "Промислова власність", з підстав не використання відповідачем-2 в Україні торговельної марки за наведеним свідоцтвом протягом останніх трьох років щодо усіх товарів, для яких вона зареєстрована.

На підтвердження не використання в Україні торговельної марки за спірним свідоцтвом протягом останніх трьох років щодо усіх товарів, для яких вона зареєстрована, позивач зазначив, що:

- товари класів 3 та 5 МКТП під торговельною маркою відповідача-2 не рекламувались в Україні впродовж останніх трьох років, що підтверджується листом ТОВ "Індустріальний Телевізійний Комітет" № 1007-01 від 10.07.2017, згідно якого в період з 07 липня 2014 року по 07 липня 2017 року за даними дослідження телевізійної аудиторії (ТВ Панелі) фактів виходу рекламної компанії торговельної марки "bio CRYSTAL" на телевізійних каналах не виявлено;

- товари класів 3 та 5 МКТП під торговельною маркою відповідача-2 не сертифікувались в Україні, що підтверджується листом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 3433-08/24304-07 від 14.07.2017, згідно якого сертифікати відповідності на продукцію під торговельною маркою "bio CRYSTAL" в Реєстрі державної системи сертифікації не зареєстровано;

- ліцензії на використання торговельної марки відповідача-2 не видавались, що підтверджується довідкою № 1010/24 від 14.07.2017, виданою ДП "Український інститут інтелектуальної власності", згідно якої станом на 14.07.2017 до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг не вносились відомості щодо видачі ліцензій на використання знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України № 168112;

- лікарські засоби з торговою назвою "Віо Crystal", "Био Кристал", "Біо Кристал" та "Біо Крістал" не зареєстровані, що підтверджується довідкою Державного експертного центру МОЗ України №14/123/Б від 17.07.2017, згідно якої станом на 14.07.2017 препарати з торговою назвою Bio Crystal, Био Кристал, Біо Кристал та Біо Крістал як лікарські засоби в Україні не зареєстровані.

Позивач вважає, що до правовідносин сторін у даній справі підлягає застосуванню чинний Закон України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", а не Угода про асоціацію, яка передбачає поступове та послідовне наближення законодавства сторін цієї угоди у сфері інтелектуальної власності, а не таке, що має відбутись одразу 01.09.2017 після набрання чинності цією угодою.

Відповідач-1 вважає, що до спірних правовідносин про дострокове припинення дії свідоцтва України на знак для товарів і послуг з підстав невикористання знаку для товарів і послуг мають застосовуватись положення статті 198 Угоди про асоціацію.

Відповідач-2 проти задоволення позовних вимог заперечував, оскільки спірне свідоцтво України № 168112 на торговельну марку "bio CRYSTAL" зареєстровано в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг 25.03.2013, а тому, в силу ст. 198 Угоди про асоціацію, для дострокового припинення цього свідоцтва позивачем має бути належним чином доведений факт невикористання відповідачем-2 вказаної торговельної марки в період з 25.03.2013 по 24.03.2018, у зв'язку з чим заявлені позивачем позовні вимоги вважає передчасними та такими, що задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні 12.02.2018 судом відповідно до ст.ст. 208-210 ГПК України з'ясовано обставини справи та досліджено наявні в матеріалах справи докази (письмові та речові), після чого суд перейшов до судових дебатів (ст.ст. 217, 218 ГПК України).

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 12.02.2018 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Заслухавши учасників справи, з'ясувавши обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши в судовому засіданні докази, якими сторони обґрунтовували відповідні обставини, суд

ВСТАНОВИВ:

Зентіва, к.с.( Zentiva, k.s.) (далі - позивач) є юридичною особою, яка створена та діє відповідно до законодавства Чеської Республіки, що підтверджується наявним в матеріалах справи Витягом з торгового реєстру, який веде Міський суд м. Праги, відділ А, справа № 64046, стосовно вказаної юридичної особи.

Позивач має комерційний інтерес та намір зареєструвати знаки "Crystal" та "Кристал" в якості торговельних марок для товарів 5-го класу Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків (далі - МКТП), а саме для ліків, лікарських засобів, фармацевтичних засобів, препаратів та речовин для людини, у зв'язку з чим 25.11.2015 подав до Державної служби інтелектуальної власності України заявки № m 2015 21429 та № m 2015 21430.

17.03.2017 Державна служба інтелектуальної власності України повідомила позивача про можливу відмову у реєстрації вказаних знаків відносно усього переліку товарів і/або послуг (повідомлення ДП "Український інститут інтелектуальної власності" Державної служби інтелектуальної власності України № 26692/ЗМ/17 від 17.03.2017, № 26702/ЗМ/17 від 17.03.2017).

Підставою для попередньої відмови в наданні правової охорони вказаним знакам позивача стало те, що вони є схожими настільки, що їх можна сплутати з комбінованим знаком "bio CRYSTAL", раніше зареєстрованим в Україні згідно свідоцтва України № 168112 від 25.03.2013 на ім'я Приватного підприємства "Альянс краси" щодо споріднених товарів 3 та 5 класів МКТП.

Рішення за результати розгляду заявок позивача на знаки для товарів і послуг № m 2015 21429 та № m 2015 21430 станом на 31.10.2017 не прийняті, вказані заявки перебувають на стадії кваліфікаційної експертизи, що підтверджується наявним в матеріалах справи листом ДП "Український інститут інтелектуальної власності" (Укрпатент) Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 01.11.2017 № 1613/1.1.

Водночас, як стверджує позивач, знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 168112 не використовується Приватним підприємством Альянс краси" в Україні протягом останніх трьох років щодо товарів 3 та 5 класів МКТП, для яких він зареєстрований, а відтак, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (відповідач-1), Приватного підприємства"Альянс краси" (відповідач-2) з наступними вимогами:

- достроково припинити дію свідоцтва України № 168112 на торговельну марку "bio CRYSTAL" щодо усіх товарів 3 та 5 класу МКТП, для яких вона зареєстрована;

- зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести відповідні зміни до Державного реєстру свідоцтв на знаки для товарів і послуг, про що здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені "Промислова власність".

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 365 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов'язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого він звернувся до господарського суду, полягає в тому, що дія свідоцтва України № 168112 на знак для товарів і послуг "bio CRYSTAL", виданого на ім'я відповідача-2 щодо товарів 3 та 5 класів МКТП, є перешкодою для позивача в реєстрації знаків "Crystal" та "Кристал" в якості торговельних марок щодо ліків, лікарських засобів, фармацевтичних засобів, препаратів та речовин для людини.

В якості підстави заявлених позовних вимог позивач послався, зокрема, на п. 4 ст. 18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", приписами якої передбачено право будь-якої особи звернутися до суду із заявою про дострокове припинення дії свідоцтва повністю або частково, якщо знак не використовується в Україні повністю або щодо частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг протягом трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або від іншої дати після цієї публікації.

Як встановлено судом, станом на час звернення позивача з позовом до суду та станом на час розгляду справи по суті власником свідоцтва України № 168112 на знак для товарів і послуг "bio CRYSTAL" є Приватне підприємство "Альянс краси" (відповідач-2), що підтверджується випискою з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відносно свідоцтва № 168112 станом на 29.09.2017, наявною в матеріалах справи.

Наведеною випискою з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відносно свідоцтва № 168112 підтверджується, що датою реєстрації знаку за вказаним свідоцтвом є 25.03.2013, дата публікації відомостей про видачу свідоцтва - 25.03.2013, Бюлетень № 6, знак за вказаним свідоцтвом зареєстровано для товарів 3 та 5 класів МКТП.

Оцінивши в сукупності вище встановлені обставини, врахувавши наведені норми права, суд відхиляє як безпідставні доводи відповідача-2 про те, що оскільки позивачу не відмовили в державній реєстрації його знаків, а лише зазначили про можливу відмову в такій реєстрації, то останнім не доведено факту порушення його прав. При цьому суд відзначає, що підставою позову у даній справі є невикористання спірної торговельної марки відповідачем-2 протягом останніх трьох років, у зв'язку з чим порушується охоронюваний законом інтерес позивача стосовно реєстрації на його ім'я знаків "Crystal" та "Кристал" в якості торговельних марок щодо ліків, лікарських засобів, фармацевтичних засобів, препаратів та речовин для людини.

Крім того, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача-2 про те, що позивач має намір використовувати торговельну марку лише за 5 класом МКТП, тоді як заявив позовні вимоги про дострокове припинення дії свідоцтва України № 168112 на торговельну марку, яка зареєстрована не лише для товарів 5-го класу, а й для товарів 3-класу МКТП. Суд відзначає, що позивач не позбавлений права звернутися до суду з позовними вимогами про дострокове припинення дії свідоцтва України № 168112 на торговельну марку "bio CRYSTAL" щодо усіх товарів 3 та 5 класу МКТП, для яких вона зареєстрована.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Господарського кодексу України, відносини, пов'язані з використанням у господарській діяльності та охороною прав інтелектуальної власності, регулюються Господарським кодексом України та іншими законами.

До відносин, пов'язаних з використанням у господарській діяльності прав інтелектуальної власності, застосовуються положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України та іншими законами (ч. 2 ст. 154 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 418 ЦК України визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним відповідно до ч. 3 ст. 418 ЦК України. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

До об'єктів права інтелектуальної власності, відповідно до ч. 1 ст. 420 ЦК України, зокрема, належать торговельні марки (знаки для товарів і послуг).

Судом враховано що у застосуванні законів про охорону прав інтелектуальної власності одночасно вживаються деякі відмінні один від одного, але тотожні за своїм правовим змістом терміни, якими визначають окремі об'єкти права інтелектуальної власності, як-от "знаки для товарів і послуг" і "торговельні марки".

Відповідно до ст. 492 ЦК України, торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів.

Згідно ст. 1 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", знак - це позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб.

Право інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом у випадках і порядку, передбачених законом (ч. 1 ст. 157 Господарського кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 494 ЦК України, набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом, умови та порядок видачі якого встановлюються законом.

Як передбачено ст. 495 ЦК України та відображається у ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку, зокрема, є право на її використання, виключне право дозволяти використання торговельної марки, виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання, інші майнові права інтелектуальної власності.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", власник свідоцтва повинен добросовісно користуватися правами, що випливають із свідоцтва.

Згідно з п. 4 ст. 18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" (в редакції, чинній станом на час розгляду спору по суті), якщо знак не використовується в Україні повністю або щодо частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг протягом трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або від іншої дати після цієї публікації, будь-яка особа має право звернутися до суду із заявою про дострокове припинення дії свідоцтва повністю або частково.

У цьому разі дія свідоцтва може бути припинена повністю або частково лише за умови, що власник свідоцтва не зазначить поважні причини такого невикористання. Такими поважними причинами, зокрема є:

обставини, що перешкоджають використанню знака незалежно від волі власника свідоцтва, такі як обмеження імпорту чи інші вимоги до товарів і послуг, встановлені законодавством;

можливість введення в оману щодо особи, яка виробляє товари або надає послуги, під час використання знака особою, що звернулася до суду, чи іншою особою щодо товарів і послуг, відносно яких висунута вимога про припинення дії свідоцтва.

Для цілей цього пункту використанням знака власником свідоцтва вважається також використання його іншою особою за умови контролю з боку власника свідоцтва (п. 4 ст. 18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг").

Отже, з урахуванням положень п. 4 ст. 18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", достроково може бути припинена повністю або частково дія свідоцтва, знак за яким не використовується в Україні протягом більше ніж трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або від іншої дати після цієї публікації.

Відповідно до ч. 1 ст. 426 ЦК України, способи використання об'єкта права інтелектуальної власності визначаються Цивільним кодексом України та іншим законом.

Використанням торговельної марки у сфері господарювання, відповідно до ч. 2 ст. 157 Господарського кодексу України, визнається застосування її на товарах та при наданні послуг, для яких вона зареєстрована, на упаковці товарів, у рекламі, друкованих виданнях, на вивісках, під час показу експонатів на виставках і ярмарках, що проводяться в Україні, у проспектах, рахунках, на бланках та в іншій документації, пов'язаній з впровадженням зазначених товарів і послуг у господарський (комерційний) обіг.

Відповідно до п. 4 ст. 16 Закон України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" використанням знака визнається:

- нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення);

- застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано;

- застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет.

Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака (п. 4 ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг").

Водночас, 01.09.2017 набула чинності Угода про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі - Угода про асоціацію та Сторони), яка була вчинена 21.03.2014 та 27.06.2014 в м. Брюсселі та ратифікована Україною 16.09.2014 згідно Закону України від 16.09.2014 № 1678-VII "Про ратифікацію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони".

Відповідно до статті 158 Угоди про асоціацію для цілей цієї Угоди права інтелектуальної власності включають зокрема, торговельні марки.

Угодою про асоціацію встановлені окремі стандарти, які доповнюють та уточнюють права і зобов'язання Сторін згідно з Угодою про торговельні аспекти прав інтелектуальної власності (ТРІПС) та іншими міжнародними договорами у сфері інтелектуальної власності, зокрема, щодо торговельних марок.

Статтею 198 Угоди про асоціацію визначено, що сторони передбачають, що реєстрація торговельної марки підлягає анулюванню, якщо протягом безперервного п'ятирічного періоду вона не була введена у використання на відповідній території для товарів або послуг, стосовно яких вона зареєстрована, і відсутні належні причини для невикористання; проте жодна особа не може заявити, що права власника на торговельну марку мають бути анульовані, якщо протягом проміжку часу між закінченням п'ятирічного періоду і поданням заяви про анулювання розпочалося або було поновлено реальне використання торговельної марки; початок використання або його поновлення протягом трьохмісячного періоду, що передує заяві про анулювання, яке розпочалося відразу після закінчення безперервного п'ятирічного періоду невикористання, не беруться до уваги, якщо підготовка до початку або поновлення використання здійснюється лише у зв'язку з тим, що власник усвідомлює можливість подання заяви про анулювання.

Таким чином, наведені норми ст. 198 Угоди про асоціацію передбачають анулювання реєстрації торговельної марки, якщо протягом безперервного п'ятирічного періоду вона не була введена у використання на відповідній території для товарів або послуг, стосовно яких вона зареєстрована, і відсутні належні причини для невикористання, тоді як згідно чинних норм п. 4 ст. 18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" достроково може бути припинена повністю або частково дія свідоцтва, знак за яким не використовується в Україні повністю або щодо частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг протягом трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або від іншої дати після цієї публікації. Наведене свідчить про невідповідність в зазначеній частині правого акту - Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" міжнародному договору - Угоді про асоціацію.

Статтею 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Порядок укладення, виконання та припинення дії міжнародних договорів України з метою належного забезпечення національних інтересів, здійснення цілей, завдань і принципів зовнішньої політики України, закріплених у Конституції України та законодавстві України встановлює Закон України "Про міжнародні договори України" (преамбула наведеного Закону України).

Відповідно до абзацу 6 статті 1 Закону України "Про міжнародні договори України", а також пункту (b) статті 2 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів 1969 року (далі - Конвенція ПМД) "ратифікація" - є однією з форм надання згоди держави (України) на обов'язковість для неї міжнародного договору. Також, відповідно до положень статті 26 Конвенції ПМД одним із основних принципів діяльності держав у сфері права міжнародних договорів є загальновизнана норма pacta sunt servanda (договори повинні виконуватися). Також, положеннями статті 27 Конвенції ПМД закріплено, що учасник не може посилатися на положення свого внутрішнього права як виправдання для невиконання ним договору.

Статтею 19 Закону України "Про міжнародні договори України" визначено, що чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору. Аналогічні приписи містить стаття 10 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності правового акта міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір України.

Враховуючи наведені норми права, а також те, що Законом України від 16.09.2014 № 1678-VII ратифіковано Угоду про асоціацію, яка набрала чинності 01.09.2017, наведена Угода є частиною чинного українського законодавства і не суперечать Конституції України, а також є нормами міжнародного договору, які мають пріоритет над нормами, встановленими Законами України та іншими нормативно-правовими актами, суд дійшов висновку, що станом на час розгляду справи по суті до спірних правовідносин щодо дострокового припинення дії свідоцтва України на знаки для товарів і послуг з підстав його невикористання мають застосовуватися положення Угоди про асоціацію, зокрема, статті 198 цієї Угоди.

Стосовно доводів позивача про те, що до правовідносин сторін у даній справі підлягає застосуванню чинний Закон України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", а не Угода про асоціацію, яка передбачає поступове та послідовне наближення законодавства сторін цієї угоди у сфері інтелектуальної власності, а не таке, що має відбутись одразу після 01.09.2017, суд відзначає наступне.

Угода про асоціацію дійсно передбачає поступове та послідовне наближення законодавства сторін цієї угоди у сфері інтелектуальної власності і такі твердження позивача є справедливими.

Однак, стаття 198 Угоди про асоціацію може застосовуватися як норма прямої дії, оскільки вона встановлює нові стандарти захисту прав інтелектуальної власності. Крім того, у главі 9 "Інтелектуальна власність" розділу 4 "Торгівля і питання, пов'язані з торгівлею" Угоди про асоціацію списку законодавства і термінів імплементації не встановлено.

Таким чином, з урахуванням ст. 198 Угоди про асоціацію, реєстрація торговельної марки підлягає анулюванню, якщо протягом безперервного п'ятирічного періоду вона не була введена у використання на відповідній території для товарів або послуг, стосовно яких вона зареєстрована, і відсутні належні причини для невикористання.

Як встановлено судом, свідоцтво України № 168112 на торговельну марку "bio CRYSTAL" щодо якого позивачем заявлена вимога про його дострокове припинення щодо усіх товарів 3 та 5 класу МКТП, було зареєстровано в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг 25.03.2013.

Отже, зважаючи на приписи ст. 198 Угоди про асоціацію, для дострокового припинення свідоцтва України № 168112 на торговельну марку "bio CRYSTAL" позивачем має бути належним чином доведений факт невикористання відповідачем-2, як власником спірного свідоцтва, вказаної торгової марки в період з 25.03.2013 по 25.03.2018. Натомість, оскільки станом на час розгляду справи по суті вказаний п'ятирічний період є таким, що триває (не закінчився), то суд дійшов висновку, що звернення з позовною вимогою позивача до Приватного підприємства "Альянс краси" (відповідача-2) про дострокове припинення дії свідоцтва України № 168112 на торговельну марку "bio CRYSTAL" щодо усіх товарів 3 та 5 класу МКТП, для яких вона зареєстрована, є передчасним.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.ст. 76-79 ГПК України).

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про дострокове припинення дії свідоцтва України № 168112 на торговельну марку "bio CRYSTAL" щодо усіх товарів 3 та 5 класу МКТП, для яких вона зареєстрована, задоволенню не підлягає.

Стосовно позовної вимоги до відповідача-1 про зобов'язання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України внести відповідні зміни до Державного реєстру свідоцтв на знаки для товарів і послуг, про що здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені "Промислова власність", то суд також дійшов висновку про відмову у її задоволенні, оскільки така вимога має похідний характер від основної вимоги про дострокове припинення дії свідоцтва України № 16812.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Перелік витрат, пов'язаних з розглядом справи, містить ч. 3 ст. 123 ГПК України.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Сторонами не подано попереднього розрахунку суми судових витрат в порядку ст. 124 ГПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду наведені приписи п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України та відмову в позові повністю, судовий збір повністю покладається на позивача. При цьому доводи позивача щодо покладення судових витрат на відповідача-2, оскільки останній відмовився вирішити даний спір мирно без звернення до суду, судом відхиляються як такі, що не відповідають приписам ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 201, 208-210, 217-219, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

Відмовити в позові повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку, передбаченому ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 14.02.2018.

Суддя Гумега О.В.