ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2018 р.

м. Одеса

Справа № 916/2966/17

Господарський суд Одеської області у складі судді Волкова Р.В.

секретар судового засідання - Кришталь Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" (вул.Варненська,27, Одеса, Одеська область, 65101);

до відповідача: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петровський" (вул.Петровського,13, Одеса, Одеська область, 65085);

про стягнення 229205,91 грн.;

Представники:

Від позивача: не з`явився.

Від відповідача: не з`явився.

встановив:

Позивач, Комунальне підприємство “Теплопостачання міста Одеси”, звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петровський" про стягнення 229205,91 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію за договором № 3401 від 01.11.2006р. на постачання теплової енергії на об’єкт споживача, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Петровського,13.

В обґрунтування своїх вимог посилається на договір № 3401 від 01.11.2006р. невиконання відповідачем зобов’язань щодо оплати отриманих послуг, виникнення заборгованості у вказаному розмірі за період жовтень 2016р. – березень 2017р.

30.01.2018р. позивач звернувся до господарського суду Одеської області з уточненнями позовних вимог (зареєстровані за вхід. № 1955/18) в яких уточнив період нарахування суми заборгованості, а саме: жовтень 2016р. – березень 2017р.

Відповідач в судове засідання не з‘явився, заперечень суду не представив, тому справу розглянуто за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив наступне.

Між Комунальним підприємством “Теплопостачання міста Одеси” (далі – КП “Теплопостачання міста Одеси”, позивач) та Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Петровський" (далі – ОСББ "Петровський", споживач, відповідач) був підписаний договір № 3401 від 01.11.2006р., на постачання теплової енергії, відповідно до якого позивач взяв на себе зобов’язання щодо постачання теплової енергії, а відповідач – щодо її оплати.

Пунктом 3.2.2 Договору передбачено, що споживач зобов’язаний виконувати умови та порядок оплати теплової енергії в обсягах і в термін, передбачений договором.

Відповідно до п. 5.1 Договору облік споживання теплової енергії на опалення визначається розрахунковим способом.

Згідно п.п.6.2, 6.3, 6.4 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць, споживач за три дні до початку розрахункового періоду сплачує Теплопостачальній організації вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період. Кінцевим терміном розрахунку за спожиту теплову енергію є 20 число місяця наступного за розрахунковим.

Згідно до умов п. 10.4, договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін. Як вбачається з письмових пояснень представника позивача, дія договору неодноразово продовжувалась, за відсутності заперечень жодної із сторін в порядку п. 10.4 договору.

На виконання договірних зобов’язань, позивач відпускав теплову енергію споживачу, проте в порушення своїх обов’язків, визначених у пунктах 3.2.2, 6.2, 6.3, 6.4 Договору, відповідач спожиту теплову енергію не сплачував в повному обсязі, у зв’язку з чим, за період з 01.10.2016 р. по 01.04.2017р. виникла заборгованість на суму 229205,91 грн.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

П.1 ст.202 Цивільного Кодексу України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст.193 ГК України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного Кодексу України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або зміну його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст.629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно п.40 „Правил користування тепловою енергією”, затверджених Постановою КМ України № 1198 від 03.10.2007р., споживач зобов’язаний дотримуватись вимог договору, а саме вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію.

Пунктом 6.6 договору сторони встановили обов’язок відповідача здійснювати оплату не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст.610 ЦК України кваліфікує як порушення зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

В порушення умов договору, відповідач свої зобов’язання щодо оплати належним чином не виконав, внаслідок чого склалась заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 229205,91 грн. за період з 01.10.2016 р. по 01.04.2017 р.

Доказів оплати вказаної суми заборгованості не представлено.

Згідно ч.1 ст.73 Господарського процесуального Кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з п.1 ст.86 Господарського процесуального Кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення 229205,91грн., суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст.123, 129 Господарського процесуального Кодексу України, судові витрати покладаються відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 202, 525, 526, 530, 610, 612, 626, 629, Цивільного Кодексу України, ст.ст. 46, 73, 74, 79, 86, 91, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1) Позов Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" до відповідача: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петровський" про стягнення 229205,91 грн. - задовольнити.

2) Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петровський" (65085, м. Одеса вул.Петровського,13, код 34379608) на користь Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" (65101, м. Одеса, вул.Варненська,27, код 34674102) 229 205/двісті двадцять дев’ять тисяч двісті п’ять/грн. 91 коп. - основного боргу, 3 438 /три тисячі чотириста тридцять вісім/грн. 09 коп. - судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом двадцяти днів з моменту складення повного рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 16.02.2018р.

Повний текст рішення складений та підписаний 16 лютого 2018 р.

Суддя Р.В. Волков