ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2018м. ДніпроСправа № 904/9900/17
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудовська І.А.

за участю секретаря судового засідання Кандиби Н.В.

У справі:

за позовом Приватного підприємства "Дніпромашінструмент", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - Виробничого підприємства "Укрремколіямаш", м. Дніпро

про стягнення 91 372,57 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № б/н від 09.11.2017р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Приватне підприємство "Дніпромашінструмент" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - Виробничого підприємства "Укрремколіямаш" (далі - відповідача) про стягнення 42 567,96 грн. - боргу, 3649,00 грн. - 3 % річних, 33 888,51 грн. - інфляційних, 11 267,10 грн. - пені та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору підряду № 23/П на виготовлення та поставку продукції (виконання послуг) від 21.02.2012 р. в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2017 р. по справі № 904/9900/17 порушено провадження, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 14.12.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 р. розгляд справи відкладено на 16.01.2018 р.

Згідно з пунктом 9 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2017 р. справу № 904/9900/17 визначено розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі та призначено підготовче засідання на 16.01.2018 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2018 р. в порядку п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.02.2018 р.

Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволені позовних вимог, просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судові засідання не з'явився про місце, дату та час судових засідань повідомлений належним чином, доказами чого є поштові повідомлення (судові повістки) про вручення ухвал Господарського суду Дніпропетровської області (а.с. 59, 65).

Стаття 202 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але відповідач не скористався своїм правом на участь свого представника у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 08.02.2018 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.02.2012 р. між Приватним підприємством "Дніпромашінструмент" (підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Науково - Виробничого підприємства "Укрремколіямаш" (замовник) укладений Договір підряду № 23/П на виготовлення та поставку продукції (виконання послуг) далі Договір, відповідно до умов п. 1.1. якого підрядник зобовязується виготовити продукцію (виконати послуги) у суворій відповідності з конструкторською документацією (додаток №1) та здати її замовнику. Замовник зобовязується прийняти продукцію (послуги) та здійснити оплату.

Відповідно до п. 2.1. Договору замовник оплачує підряднику виготовлену продукцію (виконання послуг) за цінами, які вказані у Специфікації (Додаток №2).

Пунктом 2.5. Договору сторони визначили порядок оплати: замовник здійснює передоплату продукції (послуг) відповідно до Специфікації протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання сторонами Специфікації по рахунку, виставленому підрядником. Розмір передоплати обговорюється Специфікацією. Остаточна оплата за виготовлену продукцію (виконання послуги) здійснюється після підписання сторонами акта здачі-приймання відповідно до п. 4 даного Договору та остаточного приймання відповідно п. 4.5. але не пізніше 5-ти банківських днів.

На виконання умов Договору позивач виконав відповідачу послуги вартістю 42 567,96 грн., що підтверджується наступними документами, а саме: - актом приймання-передачі робіт № 10/06 згідно з рахунком № СФ-0000208 від 16.07.2012 року на суму 11 112,00 грн.; - актом приймання-передачі робіт № 5/09-1 згідно з рахунком № СФ-0000271 від 05.09.2012 р. на суму 12 396,00 грн.; - накладною № СФ-0000305 від 16.12.2013 р. на суму 11 979,96 грн.; - накладною № СФ-0000306 від 14.11.2013 р. на суму 7080,00 грн., копії яких долучено до матеріалів справи.

Відповідач в порушення прийнятих на себе за Договором зобов'язань не виконав, внаслідок чого в нього утворилась заборгованість в розмірі 42 567,96 грн., що і стало підставою для звернення позивача за захистом його порушеного права та нарахування відповідачу 3 % річних, інфляційних та пені, що є підставою виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського процесуального кодексу України).

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобовязань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 853 Цивільного процесуального кодексу замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

З огляду на наведені вище положення законодавства, умови пункту 2.5. Договору, строк виконання замовником своїх зобовязань з оплати наданих послуг та у спірній сумі, є таким, що настав.

На момент розгляду справи борг відповідача складає 42 567,96 грн., докази погашення якого в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Водночас, порушення зобовязання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За вимогами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки. Договірна неустойка встановлюється за згодою сторін, тобто її розмір та умови застосування визначаються виключно на їх власний розсуд.

Відповідно до статті 549 названого Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Пунктом 6.4. Договору встановлено, що при недотриманні передбачених даними Договором строків платежів замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від не перерахованої в строк суми за кожен день прострочки, але не більше 10 % вказаної суми неоплат.

На підставі п. 6.4. Договору позивачем нараховано відповідачу до сплати пеню в розмірі 11 267,10 грн. (за період з 09.11.2016 р. - по 09.11.2017 р.)

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань по Договору, позивачем відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано за період з 01.01.2015 р. по 09.11.2017 р. до сплати відповідачу 3 % річних в сумі 3649,00 грн. та інфляційних в сумі 33 888,51 грн.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування розміру пені, 3 % річних та інфляційних, суд визнає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ч.1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 42 567,96 грн. - боргу, 3649,00 грн. - 3 % річних, 33 888,51 грн. - інфляційних, 11 267,10 грн. - пені.

Судовий збір, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - Виробничого підприємства "Укрремколіямаш" (49000, м. Дніпро, Аеродром; ) на користь Приватного підприємства "Дніпромашінструмент" (49000, м. Дніпро, Запорізьке шосеАДРЕСА_1; ) 42 567,96 грн. (сорок дві тисяч п'ятсот шістдесят сім грн. 96 коп.) - боргу, 3649,00 грн. (три тисячі шістсот сорок дев'ять грн. 00 коп.) - 3 % річних, 33 888,51 грн. (тридцять три тисячі вісімсот вісімдесят вісім грн. 51 коп.) - інфляційних, 11 267,10 грн. (одинадцять тисяч двісті шістдесят сім грн. 10 коп.) - пені, 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) - судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_2

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК

України "13" лютого 2018 р.