ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2018 року Справа № 915/1221/17

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Алексєєва А.П., при секретарі судового засідання Степановій І.С.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, дов. № 1615 від 20.03.2017 року,

від відповідача ОСОБА_2, дов. № 365 від 01.09.2017 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: державного підприємства Адміністрація морських портів України , 01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14 (),

в особі Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту),

54020, м. Миколаїв, вул. Заводська, 23 (),

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство Нібулон, 54002, м. Миколаїв, Каботажний спуск, 1 (),

про стягнення 25469,73 грн.

21.11.2017 року господарським судом Миколаївської області порушено провадження у справі і призначено розгляд справи на 01.12.2017 року.

01.12.2017 року на підставі клопотання представника позивача судове засідання було відкладено на 19.12.2017 року.

19.12.2017 року у звязку із набранням чинності новою редакцією ГПК України судом за клопотаннями представників сторін було розпочате підготовче провадження по справі та проведено підготовче засідання.

19.12.2017 року у підготовчому засіданні було оголошено перерву до 10.01.2018 року.

10.01.2018 року судом оголошено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 29.01.2018 року.

29.01.2018 року судом відхилено клопотання представника відповідача від 26.01.2018 року щодо долучення до справи додаткових доказів через не обґрунтування представником поважності причин їх ненадання у підготовчому провадженні.

29.01.2018 року судом розпочато слухання справи по суті.

02.02.2018 року після перерви у судовому засіданні судом продовжено розгляд справи по суті.

02.02.2018 року судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що відповідач при експорті зернових культур навантажує великотоннажні судна на зовнішньому рейді Миколаївського морського порту, який розташований в районі банки Трутаєва, біля м. Очаків та входить до меж акваторії Миколаївського морського порту визначених постановою Кабінету Міністрів України «Про межі акваторії морського порту ОСОБА_3» № 934 від 22.10.2008 року.

Для виконання вантажних операцій по дозавантаженню великотоннажного судна на зовнішньому рейді суднами відповідача (буксирами, баржами, крановим судном) з 03.12.2014 року по 05.12.2014 було здійснено 9 заходжень (вхід та вихід) на зовнішній рейд порту.

Вказане позивач підтверджує документами, а саме

- довідками, які підписані представниками позивача та Інспекцією державного потового нагляду;

- загальними деклараціями;

- здавальними актами на відвантаження;

- коносаментами.

Таким чином, позивач стверджує, що у звязку із заходженням суден відповідача на зовнішній рейд для здійснення вантажних операцій, у нього виникло зобов'язання по сплаті портових зборів, а саме корабельного, адміністративного та санітарного.

Як на правову підставу своїх вимог позивач послався на приписи:

- ст.85 Кодексу торговельного мореплавства України, згідно положень якої будь-яке судно під час перебування в морському порту зобовязане дотримувати чинних законів і правил України, у тому числі ті, що зокрема стосуються портових зборів;

- на приписи ст. 22 Закону України «Про моськи порти України», згідно яких у морському порту справляються портові збори такі як корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний;

- на Порядок справляння та розміри ставок портових зборів, який затверджений наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 року № 316;

- на п. 37 ч. 2 ст. 29 Бюджетного кодексу України про те, що портовий адміністративний збір належить до доходів загального фонду Державного бюджету України;

- на приписи ст. 625 Цивільного кодексу України щодо обовязку боржника у разі прострочення виконання грошового зобовязання сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом;

- на приписи ст. ст. 525, 526 ЦК України за якими зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Суму портових зборів було включено позивачем до рахунку від 08.12.2014 року за №64071512, які відповідач отримав факсом та поштою.

Так, розмір оплати адміністративного збору за заходження суден відповідача на зовнішній рейд порту за розрахунками позивача становить 1548, 53 грн. з ПДВ.

За вхід суден в акваторію морського порту (на зовнішній рейд) і вихід з неї корабельний збір позивач обрахував у розмірі 11965, 70 грн.

Санітарний збір в розмірі 391,63 відповідачем було сплачено, а адміністративний та корабельний збір залишився не сплаченим.

У звязку з простроченням оплати адміністративного портового збору позивачем нараховані втрати від інфляції в розмірі 1232,78 грн., 3 % річних в розмірі 137,13 грн., а по корабельного збору втрати від інфляції в розмірі 9525,94 грн., 3% річних в розмірі 1059,65 грн.

Позивач просить стягнути грошові кошти з відповідача в розмірі 25469,73 грн. та суму судового збору в розмірі 1600 грн.

Відповідач надав відзив на позов, у якому зазначив, що він не підлягає задоволенню. Вказав, що ним було сплачено портові збори ще у 2015 році. Послався на ст. 599 ЦК України, згідно якої зобовязання припиняється виконанням проведеним належним чином. По всім суднам, що здійснювали перевезення з терміналів відповідача до зовнішнього рейду порту ОСОБА_3 і зворотнє повернення судна в баласті до терміналу відповідача було сплачено 1 ставку корабельного збору за вхід в акваторію порту, 1 ставку корабельного збору за вихід з акваторії порту, 1 ставку адміністративного збору за заходження в порт.

Позивачем було надано відповідь на відзив (т. 2 а.с. 1-12).

Відповідачем надано заперечення на відповідь на відзив позивача (т. 3 а.с. 12-139).

Розглянувши справу суд встановив наступне.

У листопаді 2014 року ТОВ СП Нібулон звернулось до Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів (адміністрація Миколаївського морського порту) з листом №13823/3-14/33 від 25.11.2014 року, в якому просило надати якірну стоянку на зовнішньому рейді морського порту ОСОБА_3 для дозавантаження судна DONA ZOITSA кукурудзою в приблизному обсязі 20000 т. із залученням власних плавзасобів (т.1 а.с. 21).

03.12.2014 року судно DONA ZOITSA вийшло з морського терміналу ТОВ СП «НІБУЛОН» на зовнішній рейд Миколаївського морського порту (Очаків) з 45098,938 т кукурудзи для дозавантаження, що підтверджується наданими позивачем копіями загальної декларації від 03.12.2014 року та довідки №56 від 03.12.2014 року (т.1 а.с. 39, 40).

Для проведення та виконання вантажних операцій на зовнішньому рейді Миколаївського морського порту (Очаків) відповідачем було застосовано кранове судно ОСОБА_3, буксири Лідіївський, Нібулон-6, баржі NBL-008, NBL-017, NBL- 018, NBL-010.

На підтвердження вказаних обставин позивачем були надані суду копії загальних декларацій на вхід та вихід судна DONA ZOITSA (т.1 а.с. 39, 85), коносаментів (т.1 а.с. 22-30), здавальних актів (т.1 а.с. 59-62), вантажного маніфесту (т.1 а.с 63), доручень на відвантаження (т.1 а.с. 30-34), акту наданих послуг (виконаних робіт) №64071512 від 08.12.2014 року (т. 2 а.с. 219), рахунком №64071512 від 08.12.2014 року (т. 1 а.с. 88).

Відповідач підписав акт наданих послуг (виконаних робіт) від 08.12.2014 року №64071512 із зауваженнями, які полягали у тому, що судна відповідача не робили, а ні входів до акваторії порту ОСОБА_3, а ні виходів.

В подальшому позивач виставив відповідачу рахунок №64071512 від 08.12.2014 року на загальну суму 13905,86 грн., з яких 1548,53 грн. адміністративного збору, 11965,70 корабельного збору та 391,63 грн. санітарного збору.

Відповідач вказаний рахунок сплатив вже під час розгляду справи в суді 09.01.2018 року частково на суму 7423,94 грн., про що свідчить платіжне доручення №1140 ( т.3 а.с. 34).

До своїх заперечень, відповідач надав суду копію рахунку №64081512 від 08.12.2014 року (т. 3 а.с. 32) та платіжне доручення №63217 від 09.11.2015 року на суму 5768,06 грн., пояснивши, що позивач здійснив нарахування ставки корабельного збору за проходження суден відповідача "Святий Миколай", буксирів Лідіївський, Нібулон-6, барж NBL-008, NBL- 018, NBL-010 з зовнішнього рейду Миколаївського морського порту до морського терміналу відповідача.

Господарський суд не приймає як доказ сплати портових зборів по наданому відповідачем рахунку №64081512 відповідне платіжне доручення №63217 від 09.11.2015 року, оскільки предметом розгляду даної справи є залишок заборгованості саме за рахунком позивача №64071512 від 08.12.2014 року.

Обставини здійснення дозавантаження відповідачем кукурудзи на судно DONA ZOITSA у грудні 2014 року на зовнішньому рейді Миколаївського морського порту (Очаків) фактично не заперечуються відповідачем та підтверджені матеріалами справи.

Відповідач у наданих до суду відзиві та запереченні на відповідь на відзив позивача заперечує нарахування позивачем двох ставок корабельного збору за вхід та вихід суден до зовнішнього рейду Миколаївського морського порту, окрім входу та виходу баржі НБЛ-017, оскільки правовий режим акваторії морського порту ОСОБА_3 розповсюджується на всі його складові частини. Корабельний збір за вхід та вихід баржі НБЛ-017 з зовнішнього рейду морського порту ОСОБА_3 було сплачено відповідачем у повному обсязі з огляду на те, що баржа, виходячи з рейду, прямувала не до морського терміналу ТОВ СП «Нібулон».

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.

Відповідно ст. 22 Закону України "Про морські порти України" у морському порту справляють такі портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний. Розміри ставок портових зборів для кожного морського порту встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, відповідно до затвердженої нею методики. Порядок справляння, обліку та використання коштів від портових зборів, крім використання коштів від адміністративного збору, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту. Портові збори сплачуються адміністрації морських портів України, крім випадків, визначених цим Законом. Корабельний збір справляється на користь користувача портової акваторії, а також власника операційної акваторії причалу (причалів), збудованої до набрання чинності цим Законом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 1 Закону України Про морські порти України, морський порт - визначені межами територія та акваторія, обладнані для обслуговування суден і пасажирів, проведення вантажних, транспортних та експедиційних робіт, а також інших пов'язаних з цим видів господарської діяльності. Акваторія морського порту (портова акваторія) - визначена межами частина водного об'єкта (об'єктів), крім суднового ходу, призначена для безпечного підходу, маневрування, стоянки і відходу суден.

Норми ч.ч. 1,6 ст. 8 вказаного Закону визначають, що межами морського порту є межі його території та акваторії. Територія та акваторія морського порту можуть включати відокремлені від основної території та акваторії земельні ділянки та водні обєкти (їх частини), які мають однаковий з основною територією та акваторією правовий режим використання.

Враховуючи викладене, зважаючи на наявне визначення акваторії Миколаївського морського порту, для визначення та підтвердження факту входу/виходу судна до порту достатньо визначення меж акваторії порту.

Межі акваторії морського порту ОСОБА_3 встановлені постановою Кабінету Міністрів України №934 від 22.10.2008 року. Згідно вказаної постанови акваторія включає в себе ділянки водного простору з визначеними географічними координатами.

Позивачем було надано витяг з паспорту акваторії порту, який було розроблено на підставі постанови Кабінету Міністрів України №934 від 22.10.2008 року (т. 2 а.с. 75-90).

Так, згідно загальної схеми розташування ділянок акваторії (т. 2 а.с. 79) акваторія включає в себе ділянки водного простору порту ОСОБА_3, порту Очаків, ділянки зовнішнього рейду в районі банки Трутаєва.

Стосовно правових підстав нарахування позивачем корабельного збору господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 2.1 Порядку справляння та розміри ставок портових зборів, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 року №316, із суден груп А, Б і Г корабельний збір справляється за одиницю умовного об'єму судна (за 1 куб. м обєму судна) за кожний вхід в акваторію морського порту, операційну акваторію причалу (причалів), а також вихід з акваторії морського порту, операційної акваторії причалу (причалів) за ставками, наведеними у додатку 2 до цього Порядку.

Згідно додатку № 1 до наказу до суден групи А належать вантажні судна, що заходять для виконання вантажних операцій, та плавучі споруди.

Так, суднами відповідача, які належать до суден групи А, були здійснені наступні входи та виходи до зовнішнього рейду Миколаївського морського порту.

- баржею НБЛ-017 було здійснено вхід в акваторію порту, а саме на ділянку зовнішнього рейду 03.12.2014 року, а вихід 04.12.2014 року. Відповідачем повністю оплачено корабельний збір за вхід та вихід з акваторії порту в розмірі 2226,74 грн. за платіжним дорученням 1140 від 09.01.2018 року, що не заперечується представниками сторін. Тобто, по зазначеній обставині фактично відсутній предмет спору. Нараховані 3% річних в розмірі 197, 30 грн. відповідачем не сплачувалися, втрати від інфляції в сумі 1772,72 грн. також.

- плавкраном «Святий Миколай» було здійснено вхід в акваторію порту, а саме на ділянку зовнішнього рейду 03.12.2014 року, а вихід 05.12.2014 року. Відповідачем оплачено корабельний збір за вхід до акваторії порту в розмірі 827, 86 грн. за платіжним дорученням 1140 від 09.01.2018 року, що не заперечується представниками сторін. Тобто, по зазначеній обставині не сплачено за вихід з акваторії порту в розмірі 827, 86 грн. Нараховані 3% річних в розмірі 146, 57 грн. відповідачем не сплачувалися, втрати від інфляції в сумі 1318, 13 грн. також.

- буксиром «Нібулон-6» було здійснено вхід в акваторію порту разом з баржами, а саме на ділянку зовнішнього рейду 03.12.2014 року, а вихід 05.12.2014 року. Відповідачем оплачено корабельний збір за вхід до акваторії порту в розмірі 225, 93 грн. за платіжним дорученням 1140 від 09.01.2018 року, що не заперечується представниками сторін. Тобто, по зазначеній обставині не сплачено за вихід з акваторії порту в розмірі 225, 93 грн. Нараховані 3% річних в розмірі 40, 00 грн. відповідачем не сплачувалися, втрати від інфляції в сумі 359,72 грн. також.

- баржею НБЛ-008 було здійснено вхід в акваторію порту разом з буксиром, а саме на ділянку зовнішнього рейду 03.12.2014 року, а вихід 04.12.2014 року. Відповідачем оплачено корабельний збір за вхід до акваторії порту в розмірі 1113, 37 грн. за платіжним дорученням 1140 від 09.01.2018 року, що не заперечується представниками сторін. Тобто, по зазначеній обставині не сплачено за вихід з акваторії порту в розмірі 1113, 37 грн. Нараховані 3% річних в розмірі 197, 30 грн. відповідачем не сплачувалися, втрати від інфляції в сумі 1772,72 грн. також.

- буксиром «Лідіївський» було здійснено вхід в акваторію порту, а саме на ділянку зовнішнього рейду 04.12.2014 року о 0.10 год., а вихід 04.12.2014 року о 0.45 год. Відповідачем оплачено корабельний збір за вхід до акваторії порту в розмірі 152,72 грн. за платіжним дорученням 1140 від 09.01.2018 року, що не заперечується представниками сторін. Тобто, по зазначеній обставині не сплачено за вихід з акваторії порту в розмірі 152,72 грн. Нараховані 3% річних в розмірі 27,06 грн. відповідачем не сплачувалися, втрати від інфляції в сумі 243,16 грн. також.

- буксиром «Лідіївський» було здійснено вхід в акваторію порту з баржею, а саме на ділянку зовнішнього рейду 04.12.2014 року о 8.00 год., а вихід 04.12.2014 року о 9.40 год. Відповідачем оплачено корабельний збір за вхід до акваторії порту в розмірі 152,72 грн. за платіжним дорученням 1140 від 09.01.2018 року, що не заперечується представниками сторін. Тобто, по зазначеній обставині не сплачено за вихід з акваторії порту в розмірі 152,72 грн. Нараховані 3% річних в розмірі 27,06 грн. відповідачем не сплачувалися, втрати від інфляції в сумі 243,16 грн. також.

- буксиром «Лідіївський» було здійснено вхід в акваторію порту, а саме на ділянку зовнішнього рейду 05.12.2014 року о 5.45 год., а вихід 05.12.2014 року о 14.05 год. Відповідачем оплачено корабельний збір за вхід до акваторії порту в розмірі 153,84 грн. за платіжним дорученням 1140 від 09.01.2018 року, що не заперечується представниками сторін. Тобто, по зазначеній обставині не сплачено за вихід з акваторії порту в розмірі 153,84 грн. Нараховані 3% річних в розмірі 27,24 грн. відповідачем не сплачувалися, втрати від інфляції в сумі 244,95 грн. також.

- баржею НБЛ-018 було здійснено вхід в акваторію порту, а саме на ділянку зовнішнього рейду 04.12.2014 року, а вихід 05.12.2014 року. Відповідачем оплачено корабельний збір за вхід до акваторії порту в розмірі 1121,52 грн. за платіжним дорученням 1140 від 09.01.2018 року, що не заперечується представниками сторін. Тобто, по зазначеній обставині не сплачено за вихід з акваторії порту в розмірі 1121,52 грн. Нараховані 3% річних в розмірі 198,56 грн. відповідачем не сплачувалися, втрати від інфляції в сумі 1785,69 грн. також.

- баржею НБЛ-010 було здійснено вхід в акваторію порту, а саме на ділянку зовнішнього рейду 04.12.2014 року, а вихід 05.12.2014 року. Відповідачем оплачено корабельний збір за вхід до акваторії порту в розмірі 1121,52 грн. за платіжним дорученням 1140 від 09.01.2018 року, що не заперечується представниками сторін. Тобто, по зазначеній обставині не сплачено за вихід з акваторії порту в розмірі 1121,52 грн. Нараховані 3% річних в розмірі 198,56 грн. відповідачем не сплачувалися, втрати від інфляції в сумі 1785,69 грн. також.

За таких обставин, зважаючи на те, що вищеперелічені судна відповідача в ході здійснення донавантажувальних робіт входили у межі та виходили за межі акваторії на ділянці зовнішнього рейду Миколаївського морського порту та отримали відповідні послуги, за які сплачується портовий корабельний збір, у відповідача згідно законодавства виникло зобов'язання по його оплаті.

При цьому, суд має зазначити наступне, що з врахуванням специфіки акваторії Миколаївського морського порту, яка поділена на окремі водні простори, обовязок по сплаті корабельного збору виникає у відповідача при вході та виході суден до водних просторів акваторії, безпосередньо в яких проводилися вантажні операції. В даному випадку це був водний простір акваторії, а саме зовнішній рейд акваторії Миколаївського морського порту.

Таким чином, позивачем правомірно нараховано корабельний збір у відповідності з вимогами п. 2.1 Порядку справляння та розміри ставок портових зборів, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013р. №316.

За таких обставин, вимоги щодо стягнення з відповідача залишку боргу по корабельному збору за виходи суден з водного простору акваторії "зовнішній рейд" морського порту в сумі 4869,48 грн., (плавкран "Святий Миколай" 827,86 грн., буксир "Нібулон-6" 225,93 грн., баржа НБЛ-008 1113,37 грн., буксир "Лідіївський" 152,72 грн., 152,72 грн., 153,84 грн., баржа НБЛ-018 1121,52 грн., баржа НБЛ-010 1121,52 грн.), підлягають задоволенню в повному обсязі.

В зв'язку із тим, що за входи суден до водного простору акваторії "зовнішній рейд" морського порту відповідачем було сплачено корабельний збір (плавкран "Святий Миколай" 827,86 грн., буксир "Нібулон-6" 225,93 грн., баржа НБЛ-008 1113,37 грн., буксир "Лідіївський" 152,72 грн., 152,72 грн., 153,84 грн., баржа НБЛ-018 1121,52 грн., баржа НБЛ-010 1121,52 грн.), а по баржі НБЛ-017 сплачено і за вхід і за вихід на суму 2226,74 грн., за платіжним дорученням 1140 від 09.01.2018 року предмет спору по стягненню суми корабельного збору в розмірі 7096,22 грн. фактично відсутній. Тому, суд у задоволенні вказаної вимоги відмовляє.

Окрім цього, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні нарахування на прострочені платежі по портовому корабельному збору за період з 05.12.2014 року по 17.11.2017 року у загальній сумі 9525,94 грн. та 3% річних у загальній сумі 1059,65 грн.

Перевіривши надані розрахунки, господарський суд вважає, що вказані вимоги також є вірними, законними та обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а тому підлягають стягненню з боржника в повному обсязі.

Що стосується стягнення боргу з адміністративного портового збору та сум нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України за прострочення його оплати, суд зазначає наступне.

Як вказав сам відповідач і перевірено судом адміністративний збір відповідно до п. 37 ч. 2 ст. 29 Бюджетного кодексу України належить до доходів загального фонду Державного бюджету України.

Згідно додатку №1 до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», додатку №1 до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», додатку №1 до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», додатку №1 до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» адміністративний збір є доходом Державного бюджету України за кодом бюджетної класифікації 22150000.

Оскільки предметом спору в цій частині є стягнення суми державного збору, що є обов'язковим платежем до Державного бюджету України, позивач у правовідносинах , які склалися між сторонами у справі, виконує владну управлінську функцію з організації надходження цього платежу до відповідного бюджету. Таким чином, правових підстав вважати цей спір таким, що виник з господарських відносин, немає. Тому, у задоволенні зазначеної позовної вимоги слід відмовити з огляду на те, що спір в цій частині не є підсудним господарським судам (ст. 20 ГПК України). Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України, що наведено у постанові №3-411гс16 від 18.05.2016 року.

За приписами ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач по даній справі не надав суду належних та допустимих доказів, які вказують на відсутність порушень перед позивачем в спірних відносинах, а тому позов з урахуванням вищенаведених висновків суду, хоча й частково, але підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 232, 237 ГПК України

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство Нібулон, 54002, м. Миколаїв, Каботажний спуск, 1 () на користь державного підприємства Адміністрація морських портів України , 01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14 () в особі Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту) заборгованість по корабельному збору в розмірі 4869,48 грн., нараховані 3% річних на загальну суму боргу з корабельного збору в розмірі 1059,65 грн. та втрати від інфляції нараховані на загальну суму боргу з корабельного збору в розмірі 9525,94 грн., а разом - 15455,07 грн.

3. В іншій частині позову щодо стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство Нібулон, 54002, м. Миколаїв, Каботажний спуск, 1 () на користь державного підприємства Адміністрація морських портів України, 01135, м. Київ, пр-т Перемоги, 14 () в особі Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту) заборгованості із корабельного збору в розмірі 7096,22 грн., заборгованості з адміністративного збору в розмірі 1548,53 грн., нараховані 3% річних на суму боргу з адміністративного збору в розмірі 137,13 грн., втрат від інфляції нараховані на суму боргу з адміністративного збору в розмірі 1232,78 грн. - відмовити.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство Нібулон, 54002, м. Миколаїв, Каботажний спуск, 1 () на користь державного підприємства Адміністрація морських портів України , 01135, м.Київ, пр-т Перемоги, 14 () в особі Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту) суму судового збору в розмірі 1600 грн.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного господарського суду в порядку визначеному главою 1 розділу 4 ГПК України з врахуванням його перехідних положень.

Рішення набирає законну силу відповідно до ст. 241 ГПК України.

Повний текст рішення складено і підписано 13.02.2018 року.

Суддя А.П. Алексєєв