РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"06" лютого 2018 р. Справа № 903/647/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Грязнов В.В.

суддя Розізнана І.В. ,

суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Петрук О.В.,

без участі представників учасників справи, які в судове засідання не зявились;

розглянувши апеляційну скаргу Відповідача-Сільськогосподарського товариства з обмеженою від-повідальністю «Заповіт» на рішення господарського суду Волинської області від 30.10.2017р., повний текст якого складено 06.11.2017р., у справі №903/647/17 (суддя Слободян О.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Беннета» м.Вінниця

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю

«Заповіт» с.Козлиничі Ковельського р-ну Волинської обл.

про стягнення 291 096 грн. 70 коп. основного боргу, пені, річних, інфляційних та

штрафу,-

У серпні 2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Беннета» (надалі в тексті ТзОВ «Беннета») звернулося до господарського суду Волинської області із позовом про стягнення з відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Заповіт» (нада-лі в тексті СГТзОВ «Заповіт») 369 933 грн. 94 коп., з яких 74 241 грн. 15 коп. заборгованості за поставлений товар, 81 796 грн. 07 коп. пені, 53 947 грн. 26 коп. -25% річних, 66 263 грн. 99 коп. інфляційних втрат, 14 848 грн. 23 коп. штрафу та 78 837 грн. 24 коп. відсотків за користування чужими грошовими коштами згідно укладеного договору поставки №8 від 22.04.2014р. і додатків до нього. Позов обґрунтований невиконанням Відповідачем взятих на себе зобовязань з оплати поставленого товару згідно договору поставки №8 від 22.04.2014р.(арк.справи 3-9).

Рішенням господарського суду Волинської області від 30.10.2017р. у справі №903/647/17 з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 30.10.2017р. задоволено позов у повному обсязі та стягнуто з Відповідача на користь Позивача 291 096грн. 70 коп., з яких 74 241 грн. 15 коп. основного боргу, 81 796 грн. 07 коп. пені, 53 947 грн. 26 коп. -25% річних, 66 263 грн. 99 коп. інфля-ційних втрат, 14 848 грн. 23 коп. штрафу, а також 4 366 грн. 45 коп. витрат зі сплати судового збору. (арк.справи 96, 108-111).

Рішення вмотивоване тим, що ТзОВ «Беннета» на виконання своїх договірних зобовязань, поставило товар СГТЗОВ «Заповіт» на загальну суму 74 241 грн. 15 грн. Однак, вартість отрима-ного товару відповідач не оплатив, внаслідок чого утворилась заборгованість. Крім того, з враху-ванням заяви про зменшення позовних вимог обґрунтованими, обчисленими із дотриманням вимог законодавства є 81 796 грн. 07 коп. пені, 53 947 грн. 26 коп. -25% річних, 66 265 грн. 94 коп. інфля-ційних втрат за період з 02.09.2014р. по 13.08.2017р. та 14 848 грн. 23 коп. штрафу, які підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача.(арк.справи 109-111).

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Відповідач подав скаргу до Рівненського апеля-ційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Волинської області від 30.10.2017р. у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.(арк.справи 136-138).

Обґрунтовуючи скаргу Позивач зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно зясував всі обставини справи, прийнявши рішення з порушенням норм матеріального права. На думку Скаржника, суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провад-ження у справі до ухвалення судового рішення у повязаній справі №902/962/17 про визнання дого-вору поставки №8 від 22.04.2014р. частково недійсним. Крім того, зазначає, що суд був упередже-ний та відмовив у задоволенні зави про відвід судді. При цьому, суд не врахував, що частина видат-кових накладних не підписана представником відповідача, а тому зазначені докази не є належни-ми. Вказує, що матеріали справи не містять жодних довіреностей на отримання матеріальних цін-ностей від Позивача. Крім того, не свідчать про передачу товарно-матеріальних цінностей і товар-но-транспортні накладні, оскільки відображають відносини Позивача з іншою особою та не мають жодного відношення до Відповідача. Звертає увагу на порушення вимог Закону України «Про бух-галтерський облік та фінансову звітність в України» щодо оформлення документів, які можуть підтверджувати господарські операції.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.12.2017р. поновлено про-пущений строк та відкрито провадження за апеляційною скаргою відповідача, справу призначено до слухання.(арк.справи 133-134).

У звязку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Грязнова В.В., судове засі-дання у справі №903/647/17 призначене на 23.01.2018р. не відбулося. Представники учасників спра-ви 23.01.2018р. не зявилися. Оскільки, обставини, які унеможливили проведення судового засідан-ня відпали 29.01.2018р. апеляційний суд призначив судове засідання у справі на 06.02.2018р.(арк. справи 168, 169-170).

09.01.2018р. на адресу суду надійшов відзив Позивача, у якому він просить залишити рі-шення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначає, що пору-шення вимог щодо оформлення документів не свідчить про відсутність поставки товару. Крім то-го, звертає увагу, що видаткові накладні, податкові накладні, а також докази на підтвердження перевезення в сукупності свідчать про поставку товару Позивачем та прийняття його Відповідачем. (арк.справи 149-158).

Сторони не забезпечили явку своїх представників в призначене на 06.02.2018р. судове засі-дання. Разом з тим, така неявка не перешкоджає розгляду справи, позаяк присутність представ-ників сторін не визнавалась обовязковою, а матеріалів справи достатньо для розгляду скарги по суті.(арк.справи 169-170, 171-172).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуль-ного права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 22 квітня 2014 року ТзОВ «Беннета»-постачальник та СГ ТзОВ «Заповіт»-покупець уклали Договір поставки №8 з додатками №1 від 22.04.2014р., №2 від 24.05.2014р., №3 від 21.09.2014р. та №4 від 22.09.2014р.(надалі в тексті Договір), відповідно до п.1.1 якого постачальник в порядку і на умовах, визначених Договором, зобовязався передати у власність покупця товар виробничо-технічного призначення (засоби захисту рослин, насіння, мік-родобрива, надалі товар), а покупець зобовязався прийняти такий товар і сплатити за нього гро-шову суму, що складає його вартість, визначену на умовах Договору.(арк.справи 18-24, ).

Ціна товару, що поставляється за цим Договором, згідно п.п. 2.2, 2.4 Договору, вказується у Додатках та накладних в національній валюті та визначається в залежності від виду товару. Для товару (засоби захисту рослин, насіння та мікродобрива) сторони встановлюють ціну та його вар-тість у гривнях, а також визначають їх еквівалент у доларах США або Євро. Враховуючи те, що товар постачається в Україну виключно по зовнішньоекономічних контрактах, ціна на товар вка-зується у гривнях та має еквівалент у доларах США.

Покупець здійснює оплату кожної партії товарної продукції шляхом перерахування грошо-вих коштів на розрахунковий рахунок Постачальника у розмірах і строках, які відображаються у відповідних додатках, які є невідємною частиною цього Договору. Форма проведення розрахун-ків: перерахування безготівкових грошових коштів на банківський рахунок постачальника, який вказаний в розділі 15 цього Договору. Зобовязання покупця з оплати вартості поставленого товару будуть вважатися виконаними належним чином з моменту зарахування на банківський рахунок постачальника суми коштів, що покриває загальну вартість такого товару.(п.п.3.1, 3.3, 3.5 Догово-ру).

Пунктом 3.7 Договору сторони погодили, що у разі порушення покупцем строків оплати, визначених в Додатках до Договору постачальник залишає за собою право здійснювати коригу-вання ціни товару.

Строк поставки товару визначається у відповідних Додатках до Договору. Постачальник по-ставляє товар покупцеві окремими партіями на базових умовах DDP (поставлено у пункт покуп-ця), або на базових умовах ЕХW (склад постачальника), відповідно до міжнародних правил тлу-мачення торгівельних термінів «Інкотермс-2010», умови поставки зазначаються у Додатках до До-говору. Кількість товару, що поставляється в складі кожної окремої партії, його вартість, визна-чається відповідно до товаросупроводжувальних документів, що оформляються постачальником на постачання такої партії.(п.п.4.1,6.1,6.2 Договору).

Відповідно до пунктів 6.6, 6.7 Договору, приймання-передача товару здійснюється уповно-важеними представниками сторін та оформлюється шляхом підписання видаткових накладних на товар. Датою поставки товару вважається дата, вказана у видаткових накладних на відпуск товару. Приймання товару по кількості та якості проводиться покупцем в момент його отримання від постачальника. Покупець зобовязаний перевірити кількість товару, його вагу, комплектність, ці-лісність тари, пломб на ній (при їх наявності), а також відсутність ознак пошкодження або псу-вання товару і у випадку їх виявлення негайно, до закінчення приймання, письмово про це заявити постачальнику. За відсутності такої заяви товар вважається прийнятим покупцем по кількості та якості. Товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем по кількості (одиниць виміру) відповідно до кількості (одиниць виміру), вказаної в накладній (товарній, товарно-транс-портній накладній); по якості відповідно до якості, вказаній в сертифікаті якості (аналізу) підприє-мства виробника.

Відповідно до п.п.7.2.1, 7.2.2, 7.3.1 Договору, покупець зобовязаний оплатити товар згідно з умовами Договору та відповідних Додатків; своєчасно проводити оплату товару без додаткових інформувань з боку постачальника. Постачальник має право на оплату товару.

Сторони визначили, що у разі прострочення строків оплати товару, відповідно до розділу 3 цього Договору, допущеного покупцем при оплаті вартості поставленого товару, покупець зобо-вязаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період нарахування пені, від несвоєчасно оплаченої суми за кожний день прострочення.(п.8.5 Договору).

Згідно до п.п.8.6, 8.7 Договору, у разі прострочення покупцем (або неналежного виконання) оплати вартості поставленого товару на строк понад один місяць, покупець зобовязаний додатково сплатити постачальнику штраф у розмірі 20% від вартості кожної партії товару, оплату якої було прострочено. У разі, якщо покупець не здійснив розрахунок за поставлений товар в строки, перед-бачені розділом « 3» Договору та/або Додатків покупець відповідно до вимог ст.625 Цивільного кодексу за порушення грошового зобовязання, зобовязується сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки та 25% річних від простроченої (неопла-ченої) суми.

Крім того, сторони узгодили, що строк нарахування штрафних санкцій (неустойки) за цим Договором не обмежується строком, встановленим ч.6 ст.232 Господарського кодексу України. Штрафні санкції за прострочення виконання зобовязань за цим Договором нараховуються до моменту належного виконання відповідного зобовязання або до моменту звернення кредитора до суду з вимогою про стягнення штрафних санкцій, в залежності від того, яка обставина настане раніше. До вимог про стягнення штрафних санкцій за Договором не застосовується строк позовної давності, передбачений п.1 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України. Кредитор за зобовязанням, що порушене, може звернутися до суду з вимогою про стягнення штрафних санкцій за цим Договором в межах строку загальної позовної давності, встановленого ст.257 Цивільного кодексу України. (п.8.10 Договору).

Договір вважається укладеним і набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2014р. В частині виконання зобовязання сторін Договір діє до моменту повного вико-нання своїх зобовязань сторонами.(п.12.1 Договору).

Договір підписаний директорами товариств та скріплений відтисками печаток сторін.(арк. справи 24).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п.1.1 Додатку №1 від 22.04.2014р. до До-говору, постачальник передає у власність покупцю, а покупець приймає і проводить оплату на умовах Договору товар в асортименті, кількості, ціні та вартості, а саме: Залп, 55% к.е. кількістю 40 л загальною вартістю 7 814 грн. 88 коп., в т.ч.ПДВ; Гренадер, 75% в.г. кількістю 0,5 кг загальною вартістю 564 грн. 32 коп. в т.ч.ПДВ; Інсектицид Нокаут, 10% к.е. кількістю 20 л загальною вартістю 2562 грн. 96 коп. в т.ч.ПДВ; Дазім 80 ВГ кількістю 45 кг загальною вартістю 9766 грн. 44 коп. в т.ч.ПДВ. Згідно п.2-3 Додатку №1, загальна вартість Товару складає: 20 708 грн. 60 коп. Покупець здійснює оплату товару, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Про-давця в сумі 20 708,60 грн. у строк до 01.09.2014р.(арк.справи 28).

Відповідно до п.1 Додатку №2 від 24 травня 2014 року, постачальник передає у власність покупцю, а покупець приймає і проводить оплату на умовах Договору товар в асортименті, кіль-кості, ціні та вартості, а саме: Прометей 0,5 кг кількістю 16,5 кг загальною вартістю 24 026 грн. 11 коп., в т.ч. ПДВ; Сяйво, 5л кількістю 50 л загальною вартістю 4 041 грн. 00 коп. в т.ч. ПДВ. Згідно п.п.2-3 Додатку №2, загальна вартість товару складає: 28 067 грн. 11 коп. Покупець здійснює оплату товару, вказаного в п.1 Додатку на умовах Договору, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця в сумі 28 067 грн. 11 коп. у строк до 01.09. 2014р.(арк.справи 36).

Відповідно до п.1 Додатку №3 від 21 вересня 2014р., постачальник передає у власність по-купцю, а покупець приймає і проводить оплату на умовах Договору товар в асортименті, кількості, ціні та вартості, а саме: Гефест (20 л) кількістю 140 л загальною вартістю 17 001 грн. 60 коп., в т.ч. ПДВ. Згідно з п.п.2,3 Додатку №3, загальна вартість Товару складає: 17 001 грн. 60 коп. Покупець здійснює оплату товару, вказаного в п.1 Додатку на умовах Договору, шляхом перерахування гро-шових коштів на розрахунковий рахунок Продавця в сумі 17 001 грн. 60 коп. у строк до 15.10.2014 року.(арк.справи 44).

Відповідно до п.1 Додатку №4 від 22 вересня 2014р., постачальник передає у власність по-купцю, а покупець приймає і проводить оплату на умовах Договору товар в асортименті, кількості, ціні та вартості, а саме: Діксіл Ультра т.к.с. кількістю 20 л загальною вартістю 3 835 грн. 68 коп., в т.ч.ПДВ; Оракул Насіння кількістю 60 л загальною вартістю 4 628 грн. 16 коп., в т.ч. ПДВ. Згідно п.п.2, 3 Додатку №4, загальна вартість товару складає: 8 463 грн. 84 коп. Покупець здійснює оплату товару, вказаного в п.1 Додатку на умовах Договору, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця в сумі 8 463 грн. 84 коп. у строк до 15.10.2014 року.(арк.справи 45).

Додатки до Договору підписані директорами товариств та скріплені відтисками печаток сторін.(арк.справи 28, 36, 44, 45).

Як вбачається з матеріалів справи, 25 квітня 2014р., ТзОВ «Беннета» поставило, СТзОВ «Заповіт» прийняло товар на суму 20 708 грн. 60 коп., а саме Залп 55% к.е. кількістю 40 л, Грена-дер 75% в.г. кількістю 0,5 кг; Інсектицид Нокаут 10% к.е. кількістю 20 л; Дазім 80 ВГ кількістю 45 кг, про що свідчить скріплена печатками обох сторін видаткова накладною №17 від 25 квітня 2014 року, підписана та скріпленою печатками сторін товарно-транспортною накладною № Р17 від 25 квітня 2014р., актом приймання-передачі №1 від 25 квітня 2014р. до Договору, податковою наклад-ною від 25 квітня 2014р. №16, актом №25/04/14 прийому-здачі виконаних робіт від 25 квітня 2014 року за Договором №3 від 03 січня 2014р., укладеного ТзОВ «Беннета» та виконавцем-перевізни-ком ПП ОСОБА_1В.(арк.справи 29-35).

Крім того, 28 травня 2014р. ТзОВ «Беннета» поставило, а СГТзОВ «Заповіт» прийняло то-вар на суму 28 067 грн. 11 коп., що підтверджується підписаними та скріпленими печатками обох сторін видатковою накладною №33 від 28 травня 2014р., товарно-транспортною накладною № РЗЗ від 28 травня 2014р., актом приймання-передачі №2 від 28 травня 2014р. до Договору, податковою накладною від 28 травня 2014р. №33, актом №28/05/14 прийому-здачі виконаних робіт від 28 трав-ня 2014р. по Договору №3 від 03 січня 2014р., укладеного ТзОВ «Беннета» та виконавцем-перевіз-ником ПП ОСОБА_1В.(арк.справи 37-43).

22 вересня 2014р. ТзОВ «Беннета» поставило, а СГТзОВ «Заповіт» прийняло товар на суму 25 465 грн. 44 коп., а саме: Гефест (20л) кількістю 140 л; Діксіл Ультра т.к.с. кількістю 20 л; Оракул Насіння кількістю 60 л, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками обох сторін видатковою накладною №91 від 22 вересня 2014р.; товарно-транспортною накладною № Р91 від 22 вересня 2014р., актом приймання-передачі №3 від 22 вересня 2014р. до Договору, податковою нак-ладною від 22 вересня 2014р. №92, актом №22/09/14 прийому-здачі виконаних робіт від 22 вересня 2014р. до Договору №3 від 03 січня 2014р., укладеного ТзОВ «Беннета» та виконавцем-перевізни-ком ПП ОСОБА_1В.(арк.справи 46-52).

Матеріали справи також містять, укладений 03.01.2014р. ТзОВ «Беннета»-замовник та ФОП ОСОБА_1 Васильович-виконавець Договір на транспортне обслуговування №3, відповідно до умов якого виконавець зобовязується доставити переданий йому замовником вантаж до місця призначення та передати його замовнику або вказаному замовником товароодержувачу, а замовник зобовязується оплатити надані виконавцем послуги на умовах і в порядку, що визначені Догово-ром. Виконавець виконує для замовника транспортні (транспортно-експедиційні) послуги та опера-ції на території України. Приймання-передача виконаних робіт та наданих послуг здійснюється уповноваженими представниками сторін за актом виконаних робіт. Зазначений договір підписаний підприємцем і директором товариства, скріплений відтискми печаток сторін. (арк.справи 25-27).

Як зазначалося вище, рішенням від 30.10.2017р. у справі №903/647/17 господарський суд Волинської області, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 30.10.2017р., задово-лив позов ТзОВ «Беннета» до СГТзОВ «Заповіт», присудивши до стягнення з Відповідача на ко-ристь Позивача 291 096грн. 70 коп.(арк.справи 108-111).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального пра-ва, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна і не підлягає задоволенню з огляду на наступ-не:

Предметом даного спору є стягнення заборгованості та штрафних санкцій згідно договору.

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України (надалі в тексті ГК України) гос-подарський договір є однією з підстав виникнення господарських зобовязань і є обовязковим для виконання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення господарського зобовязан-ня у ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України).

Зобовязанням, згідно ст.509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (борж-ник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, вико-нати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно зі статтею 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, ін-ших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських до-говорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передба-чених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного ви-конання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподар-ського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Матеріалами справи стверджено, що 22.04.2014р. з моменту укладення Договору між сто-ронами виникли відносини поставки, оскільки взаємовідносини сторін підпадають під визначення, яке містять статті 265 ГК України та 712 ЦК України: коли продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у влас-ність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повяза-них з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязує-ться прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Оскільки, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, тому в силу ст.ст. 655, 692 ЦК України та п.3.1 Договору факт прийняття Відповідачем товару зумовлює виникнення у нього зобовязання оплатити вартість цього товару в сумі 74 241 грн. 15 коп., яку зая-вив Позивач при зверненні до суду.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставним твердження Скаржника про недотримання вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» щодо оформ-лення документів, які можуть підтверджувати господарські операції, оскільки, як вірно зазначено судом першої інстанції, що в підтвердження поставки товару Позивачем подані видаткова наклад-на №17 від 25 квітня 2014р. з відтисками печаток сторін та підписом представника Позивача, то-варно-транспортна накладна №Р17 від 25 квітня 2014р., підписана представниками та скріплена печатками сторін, Акт приймання-передачі №1 від 25 квітня 2014р., підписаний Позивачем з печат-кою та з відтиском печатки Відповідача в графі «від Покупця», податкова накладна від 25 квітня 2014р. за порядковим №16 на суму 20 708 грн. 60 коп. та Акт №25/04/14 прийому-здачі виконаних робіт від 25 квітня 2014р. по Договору №3 від 03 січня 2014р., складений між замовником ТОВ «Беннета» та виконавцем-перевізником ПП ОСОБА_1 Як вбачається з товарно-транспортної нак-ладної №Р17 від 25 квітня 2014р. на суму 20 708 грн. 60 грн., її підписано представниками замовни-ка ТзОВ «Беннета» в полі «Здав», вантажоодержувача СГТзОВ «Заповіт» в полі «Прийняв» та перевізником ПП ОСОБА_1 в полі «Здав водій» та скріплена відтисками печаток всіх сторін.

При цьому, згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» належним доказом, який містить відомості про господарську операцію є первинний документ. При цьому, господарська операція дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.

Перевіряючи законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до статті 9 вказаного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені обліко-ві документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов-язкові реквізити: назву документта (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійнення господарської операції і правильність її оформлення; осо-бистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. При цьому, інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємоповязаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.

Крім того, відповідно до пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05. 1995р., встановлено такі ж вимоги до первинних документів, а саме: первинні документи повинні мати такі обовязкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назву документа (форми), дату і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізви-ща осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особис-ті чи електронні підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції мають бути фактично здійсне-ними та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документа-ми, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що лише первинні документи є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, які фіксують факти здійснення господарських операцій, тобто факт здійснення операції передачі певного товару від постачальника до покупця, тощо. Для надання документу юридичної сили й доказовості він повинен містити обовязкові рек-візити, передбачені законодавством.

Разом з тим, неналежне оформлення документів, що підтверджують господарську операцію не може свідчити про відсутність такої господарської операції. Крім того, в апеляційній скарзі Відповідач не заперечує отримання товару, а лише неодноразово наголошує на неналежному офор-мленні документів. При цьому, суд, відповідно до ст.86 ГПК України, оцінює докази за своїм внут-рішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Тому, дослідивши всі докази в сукупності та надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що Позивач поставив, а Відповідач прийняв товар, проте матеріали справи не містять доказів оплати зазначеного товару на суму 74 241 грн. 15 коп., тому вірним є висновок місцевого господарського суду про задоволення вимоги про стягнення основного боргу в зазначеній сумі.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, Позивач заявив до стягнення додаткові ви-моги.

Так, відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.(статті 526, 530 ЦК України).

Перевіривши згідно ст.625 ЦК України та п.п. 8.7, 8.8 Договору, суму нарахованих 66 265 грн. 94 коп. інфляційних втрат та 53 947 грн. 26 коп. -25% річних, колегія суддів дійшла висновку, що за період з 02.09.2014р. по 13.08.2017р. інфляційні втрати та річні нараховані підставно і обчислені арифметично вірно, тому підлягають стягненню з Відповідача, про що вірно вказано судом першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.546, ч.1 ст.549 ЦК України та ст.230 ГК України, виконання зобовя-зання може забезпечуватися неустойкою, якою є грошова сума або інше майно, які боржник по-винен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Як зазначалось вище, пунктами 8.5 та 8.6 Договору сторони визначили, що у разі простро-чення оплати товару, покупець зобовязаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування пені, від несвоєчасно оплаченої суми за кож-ний день прострочення. У разі прострочення (або неналежного виконання) оплати вартості постав-леного товару на строк понад один місяць, покупець зобовязаний додатково сплатити постачаль-нику штраф у розмірі 20 відсотків від вартості кожної партії товару, оплату якої було прострочено.

Перевіривши розрахунок Позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з Відповідача 81 796 грн. 07 коп. пені та 14 848 грн. 23 коп. 20% штрафу.

Разом з тим, колегія суддів відхиляє доводи Скаржника щодо безпідставної відмови у за-доволенні клопотання про зупинення провадження у справі до ухвалення судового рішення у пов-язаній справі №902/962/17 про визнання договору поставки №8 від 22.04.2014р. частково недійс-ним, оскільки відповідно до ч.1 ст.79 ГПК України (в редакції чинній на час прийняття рішення судом першої інстанції) господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення повязаної з нею іншої справи, що розглядається іншим су-дом. Колегія суддів приймає до уваги, що повязаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Під немож-ливістю розгляду даної справи апеляційний суд розуміє неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі у звязку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розг-ляду двох повязаних між собою справ різними судами або з інших причин. У даному випадку, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності підстав неможливості розгляду даної справи через розгляд справи №902/962/17, оскільки, суд може самостійно надати правову оцінку договору і встановити обставини, що мають значення для повного всебічного та обєктивного розгляду справи.

Матеріали справи свідчать, що у звязку з відмовою судом першої інстанції в задоволенні клопотання про зупинення провадження, Відповідач заявив відвід судді, обґрунтовуючи його упе-редженістю суду. Проте, колегія суддів вважає твердження Відповідача про упередженість без-підставним і таким, що ґрунтується на субєктивних оцінках наслідків процесуальної дії.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог та стягненні з Відповідача на користь Позивача 291 096 грн. 70 коп., з яких 74 241 грн. 15 коп. основного боргу, 81 796 грн. 07 коп. пені, 66 263 грн. 99 коп. інфля-ційних втрат, 53 947 грн. 26 коп. -25% річних, 14 848 грн. 23 коп. штрафу, тому апеляційну скаргу Відповідача належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо характеру правовідносин сторін, змісту зобовязань Відпо-відача, рівно як і твердження про невмотивованість висновку про обґрунтованість заявленого по-зову, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Статтею 74 ГПК України передбачено обовязок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господар-ського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 34, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284 Господарського процесу-ального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Заповіт» на рішення господарського суду Волинської області від 30.10.2017р. у справі №903/647/ 17 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Главою 2 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

3. Матеріали справи №903/647/17 повернути до господарського суду Волинської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Мельник О.В.