ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2018м. ДніпроСправа № 904/9974/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. за участю секретаря судового засідання Троценка А.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мізол", м. Львів

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Могур", м. Дніпро

про стягнення 6 882 грн. 32 коп.

Представники сторін:

від позивача: Піхотін С.М, представник, дов. від 12.01.2018р. №б/н;

від відповідача: не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Мізол" просить стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Могур" 6 882 грн. 32 коп., що складає 5 000 грн. 00 коп. - заборгованості за товар, поставлений відповідно до умов договору купівлі-продажу від 08.02.2017р. №ДНФ 5, 291 грн. 09 коп. - інфляційних втрат, 91 грн. 23 коп. - 3% річних та 1 500 грн. 00 коп. - штрафу.

Відповідач відзиву на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надав, його представник у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2017р. порушено провадження у справі та справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 19.12.2017р.

Згідно з пунктом 1 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів " цей закон набирає чинності з дня початку роботи Верховного суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.11.2017 №2 "Про визначення дня початку роботи Верховного Суду" з 15.12.2017 починає роботу Верховний Суд.

Як зазначено у пункті 9 Прикінцевих та перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відтак, з 15.12.2017 вказана справа розглядається за правилами Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII).

Ухвалою суду від 19.12.2017р. вирішено подальший її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження та відкладено підготовче засідання на 17.01.2018р.

Ухвалою суду від 17.01.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження на 08.02.2018р.

Судовий процес, на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.02.2017р. між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Мізол", як продавець, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Могур", як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу №ДНФ 5 (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого продавець зобов'язується протягом дії договору передати покупцеві товар окремими партіями за цінами, в асортименті (по номенклатурі) і кількості, що узгоджуються сторонами в накладних, які є невід'ємною частиною договору, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його на умовах, установлених договором.

Договір набуває чинності з моменту його укладення сторонами і діє до 31 грудня 2017 року, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами зобов'язань (пункт 9.1 Договору).

Відповідно до пункту 1.2 Договору загальний обсяг товару, що продається за договором, визначається протягом терміну дії договору з урахуванням кількості й асортименту (номенклатури) товару по всім переданим, відповідно до умов договору, окремим партіям товару.

Згідно з пунктом 2.1 Договору ціна на товар визначається сторонами в накладній на момент передачі партії товару і може бути змінена продавцем в односторонньому порядку залежно від показників, що зумовлюють ціну (собівартість, затрати, зміна офіційних курсів тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу товар на суму 57 118 грн. 32 коп., що підтверджується видатковою накладною від 10.02.2017р. №2655379 (а.с. 11).

У пункті 4.1 Договору сторони узгодили, що розрахунки за відвантажений товар здійснюються у національній валюті України - гривні шляхом перерахування покупцем грошової суми у розмірі 100% вартості партії товару на розрахунковий рахунок продавця протягом 14 календарних днів з моменту передання товару покупцеві.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, відповідач повинен був оплатити отриманий від позивача товар до 24.02.2017р.

На виконання умов укладеного між сторонами договору відповідач зобов'язання з оплати отриманого товару виконав частково у розмірі 52 118 грн. 32 коп., що підтверджується банківськими виписками від 09.02.2017р., від 10.02.2017р., від 01.03.2017р., від 16.03.2017р.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем становить 5 000 грн. 00 коп.

Як вбачається позивачем направлено на адресу відповідача претензію (вих. №б/н від 28.04.2017р.) з вимогою сплатити суму заборгованості за отриманий товар відповідно до видаткової накладної від 10.02.2017р. №2655379 у розмірі 5 000 грн. 00 коп. (а.с.13).

17.05.2017р. відповідач отримав претензію, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.14).

В свою чергу, відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань по договору купівлі-продажу на момент розгляду спору до господарського суду не надав.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору. Невиконанням або неналежним виконанням умов договору є порушення будь-якою із сторін умов договору (пункт 7.1 Договору).

Пунктом 7.5 Договору сторони погодили, якщо прострочення оплати триває більше 3 днів, покупець, на вимогу продавця, додатково сплачує штраф у розмірі 30% від вартості отриманого, але не оплаченого товару.

Отже, згідно розрахунку штраф становить - 1 500 грн. 00 коп. (5 000 грн. 00 коп. х 30%).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, інфляційні нарахування згідно розрахунку становлять 291 грн. 09 коп. (з березня 2017 р. по серпень 2017р.), а річні - 91 грн. 23 коп. (з 25.02.2017р. по 04.10.2017р.).

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 129, 232, 236-241, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Могур" (49006, м. Дніпро, вул. Робоча, 8Б-2; ідентифікаційний код 20252376) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мізол"(79022, м. Львів, вул. Городоцька, 174; ідентифікаційний код 33895476) 5 000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп. - заборгованості, 291 (двісті дев'яноста одна) грн. 09 коп. - інфляційних нарахувань, 91 (дев'яноста одна) грн. 23 коп. - річних, 1 500 (одна тисяча п'ятсот) грн. 00 коп. - штрафу та 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 233 ГПК України,

12.02.2018р.