ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2018 р. Справа № 921/502/17-г/8

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.,

суддів Галушко Н.А.,

Данко Л.С.,

секретар судового засідання Гула Б.Я.,

розглянув апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго»

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 15.11.2017 (суддя Гирила І.М, повний текст складено 20.11.2017)

у справі № 921/502/17-г/8

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільміськгаз»,

до відповідача Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ,

про cтягнення компенсації вартості об'єму спожитого природного газу в сумі 718' 172,14 грн.,

представники:

- від позивача - Панчук С.М.,

- від відповідача - не з'явився,

- від третьої особи - Конопліцький І.В.

30.08.2017 до Господарського суду Тернопільської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації (надалі - ПАТ) «Тернопільміськгаз» про стягнення з Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради (надалі - КП) «Тернопільтеплокомуненерго» 718' 172,14 грн. компенсації вартості об'єму спожитого природного газу (а.с. 5-8).

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 15.11.2017 у даній справі (а.с. 133-144) вказаний позов задоволено.

Ухвалюючи рішення місцевий господарський суд встановив, що між позивачем (оператором газорозподільчої мережі) та відповідачем (споживачем) було укладено публічний договір розподілу природного газу шляхом підписання заяви-приєднання №251 від 25.01.2016. У березні-квітні 2017 року відповідач допустив порушення умов договору, а саме допустив споживання природного газу за відсутності номінації, що призвело до виникнення неврегульованого небалансу позивача як оператора газорозподільчої мережі в обсязі відповідно 31,663 тис.куб.м та 7,922 тис.куб.м природного газу. Обсяг спожитого відповідачем природного газу в березні-квітні 2017 року вбачається із актів приймання-передачі газу, які були складені відповідачем, а також підтверджується поясненнями третьої особи (постачальника природного газу) та відповідача; обставини споживання природного газу за відсутності номінації підтверджуються листами третьої особи, адресованими позивачу, №26-3503/1.2-17 від 14.04.2017 та № 26-4226/1.8-17 від 18.05.2017, в яких йдеться про те, що третя особа не підтвердила відповідачу планові обсяги (номінації) природного газу на березень та квітень 2017 року, а тому не здійснювала постачання йому природного газу. Зважаючи на наведене, враховуючи положення ч.2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу», а також норми Кодексу газорозподільчих систем, суд першої інстанції визнав обґрунтованим нарахування позивачем 718' 172,14 грн. компенсації вартості об'єму спожитого відповідачем природного газу у березні - квітні 2017 року.

Не погодившись із ухваленим рішенням, КП «Тернопільтеплокомуненерго» оскаржило його в апеляційному порядку, посилаючись на наступне:

1) незважаючи на те, що відповідач відправляв на адресу ПАТ «НАК «Нафтогаз України» заявки на планове споживання газу на березень та квітень 2017 року, останнє безпідставно відмовилося від підтвердження планових обсягів (номінацій) природного газу. Вказані дії постачальника, на думку скаржника, суперечать розпорядженню Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №742-р, відповідно до якого ПАТ «НАК «Нафтогаз України» було зобов'язане видавати теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідні номінації;

2) після початку та протягом опалювального сезону КП «Тернопільтеплокомуненерго» не могло припинити газоспоживання, оскільки це потягнуло б порушення норм Закону України «Про теплопостачання», рішення Кабінету Міністрів України щодо технологічних мінімумів забезпечення теплом та вимоги чинного законодавства щодо недопущення надзвичайних ситуацій. Споживачами теплової енергії, яка поставляється КП «Тернопільтеплокомуненерго» є населення та бюджетні організації і рівень розрахунків підприємства залежить від платіжної дисципліни споживачів теплової енергії;

3) на підставі наведеного відповідач вважає, що обсяги споживання природного газу підприємством не можуть бути кваліфіковані як несанкціонований відбір природного газу, а в разі виникнення будь-яких небалансів газу, які в даному випадку відсутні, такі обсяги повинні бути врегульовані споживачем із власним постачальником природного газу, а не з газорозподільною організацією, якою є ПАТ «Тернопільміськгаз».

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив доводи та вимоги апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін. Стосовно доводів скаржника зазначив, що посилання скаржника на розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №742-р є безпідставним, оскільки відповідно до п.7.2 договорів постачання природного газу №3912/1617-ТЕ-30 та №3913/1617-БО-30, що були укладені між третьою особою та відповідачем, споживач зобов'язаний припиняти (обмежувати) використання природного газу в разі відсутності, або недостатності підтвердженого обсягу природного газу, виділеного споживачу. Аналогічні норми місяться в главі 5 розділу 6 Кодексу газорозподільчих систем та в ст.13 Закону України «Про ринок природного газу». За невиконання цього обов'язку споживач несе відповідальність, яка передбачена пунктом 4 глави 5 розділу 6 Кодексу газорозподільчих систем

Третя особа подала письмові пояснення у даній справі, у яких зазначила, зокрема, що у зв'язку із невиконанням відповідачем умов договорів поставки природного газу і низьким рівнем розрахунків за всіма укладеними договорами, який становив нижче 90%, ПАТ «НАК «Нафтогаз України» не надало відповідачу номінації на березень та квітень 2017 року і не поставляло йому природний газ у цей період, у зв'язку з чим відповідача слід вважати таким, що у вказаний період самовільно здійснював відбір газу. Водночас, предметом даної справи є стягнення заборгованості за послуги балансування між позивачем та відповідачем. Питання правомірності дій третьої особи щодо ненадання номінацій у спірний період (якщо відповідач вважає, що його право є порушеним внаслідок таких дій), може розглядатися виключно в рамках окремого позову.

Відповідач не забезпечив явку свого представника в судові засідання 21.12.2017 та 01.02.2018.

Зважаючи на сплив процесуального строку для розгляду апеляційної скарги, а також на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, колегія суддів вважає, що розгляд апеляційної скарги можливо завершити без представника скаржника (відповідача).

З матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається наступне:

25.01.2016 між ПАТ «Тернопільміськгаз» (оператором ГРМ) та КП «Тернопільтеплокомуненерго» (споживачем) було укладено публічний договір розподілу природного газу шляхом підписання заяви-приєднання №251 від 25.01.2016 (а.с. 12, 33-43). Вказаним договором визначено порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об'єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Відповідно до п.2.1, за цим договором оператор ГРМ зобов'язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. Обов'язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об'єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ. При вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем.

Відповідно до п.3.1 договору, санкціонований відбір природного газу з газорозподільної системи здійснюється споживачем за умови наявності у нього укладеного із постачальником договору постачання природного газу та підтвердженого обсягу, виділеного для потреб споживача його постачальником на відповідний календарний період, а також відсутності простроченої заборгованості за цим договором. Наявність підтвердженого обсягу природного газу споживача (його постачальника) доводиться до відома оператора ГРМ у встановленому законодавством порядку оператором ГТС, а до відома споживача - його постачальником. За відсутності у споживача договору постачання природного газу та/або виділених його постачальником підтверджених обсягів для потреб споживача на відповідний календарний період споживач не має права використовувати (споживати) природний газ із газорозподільної системи.

Також з матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (постачальником) та КП «Тернопільтеплокомуненерго» (споживачем) було укладено договори постачання природного газу № 3912/1617-ТЕ-30 від 15.09.2016 (а.с. 54-58) та 3913/1617-БО-30 від 27.10.2016 (а.с. 48-52).

Предметом договору №3912/1617-ТЕ-30 визначено поставку споживачеві у 2016-2017 роках природного газу для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню. Пунктом 2.1 цього договору визначено період постачання природного газу (01.10.2016 - 31.03.2017), загальний максимальний обсяг газу (до 100 тис.куб.м) та розподіл його за місяцями (жовтень 2016 року - 6 тис.куб.м, листопад 2016 року - 15 тис.куб.м, грудень 2016 року - 20 тис.куб.м, січень 2017 року - 23 тис.куб.м, лютий 2017 року - 19 тис.куб.м, березень 2017 року - 17 тис.куб.м.). Додатковою угодою №3 від 31.03.2017 (а.с. 53), п.2.1 договору було доповнено новим періодом поставки (01.04.2017 - 30.09.2017), об'ємом (до 1,0 тис.куб.м) та розподілом за місяцями (квітень 2017 року - 1,0 тис. куб.м).

Предметом договору № 3913/1617-БО-30 визначено поставку споживачеві у 2016-2017 роках природного газу для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями. Пунктом 2.1 цього договору визначено період постачання природного газу (01.10.2016 - 31.03.2017), загальний максимальний обсяг газу (до 55 тис.куб.м) та розподіл його за місяцями (жовтень 2016 року - 5 тис.куб.м, листопад 2016 року - 8 тис.куб.м, грудень 2016 року - 11 тис.куб.м, січень 2017 року - 12 тис.куб.м, лютий 2017 року - 10 тис.куб.м, березень 2017 року - 9 тис.куб.м.). Додатковою угодою №6 від 31.03.2017 (а.с. 47), п.2.1 договору було доповнено новим періодом поставки (01.04.2017 - 30.09.2017), об'ємом (до 2,0 тис.куб.м) та розподілом за місяцями (квітень 2017 року - 2,0 тис. куб.м).

Відповідно до умов договорів №3912/1617-ТЕ-30 та №3913/1617-БО-30 сторонами передбачено, зокрема, наступне:

- споживач подає постачальнику до 15 числа місяця, що передує місяцю постачання природного газу, належним чином оформлену заявку на планові обсяги використання газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. У разі неподання або несвоєчасного подання заявки споживачем постачальник може користуватися плановими обсягами, зазначеними у п. 2.1. договору на відповідний місяць. Обсяги постачання підтверджуються постачальником шляхом подання оператору газотранспортної системи номінації на відповідний місяць постачання (розрахунковий період) в установленому законодавством порядку (п. 3.2);

- споживач зобов'язується надати не пізніше 7 числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, постачальнику: завірену копію акта про надання послуг з розподілу (транспортування) природного газу за розрахунковий місяць, складеного між споживачем та оператором газорозподільних мереж (газотранспортної системи); підписані та скріплені печаткою споживача два примірника акта приймання-передачі природного газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного природного газу згідно з цим договором у розрахунковому місяці, його фактична ціна та вартість (п.3.5);

- постачальник не пізніше десятого числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, повертає споживачу один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою. У разі непідписання постачальником акта приймання-передачі природного газу постачальник письмово повідомляє споживача про причини такого непідписання акта (п. 3.6).

Споживач, відповідно до умов укладених договорів постачання природного газу, направив постачальнику заявки на планові обсяги споживання газу у березні 2017 року (а.с. 59, 60) та квітні 2017 року (а.с. 61) та в подальшому - акти приймання-передачі природного газу за вказані періоди (а.с. 93, 96, в т.ч. зворот).

Листами №26-3503/1.2-17 від 14.04.2017 (а.с.17) та №26-4226/1.8-17 від 18.05.2017 (а.с.16) ПАТ «НАК «Нафтогаз України» повернув на адресу КП «Тернопільтеплокомуненерго» відповідні оригінали актів приймання-передачі природного газу у зв'язку з тим, що: а) підприємству не було підтверджено планові обсяги (номінації) природного газу на березень 2017 року (через невиконання умов п.17 постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 №758) та на квітень 2017 року (через невиконання умов п.12 постанови Кабінету Міністрів України від 22.03.2017 №187); б) ПАТ «НАК «Нафтогаз України» не здійснював постачання природного газу для відповідача у березні та квітні 2017 року у зв'язку із відсутністю відповідних номінацій.

Копії вказаних листів були направлені також і на адресу ПАТ «Тернопільміськгаз».

У зв'язку з наведеним, ПАТ «Тернопільміськгаз», як оператор ГРМ за договором розподілу природного газу, провів балансування обсягів природного газу підприємства КП «Тернопільтеплокомуненерго» за березень та квітень 2017 року, що відображено в актах №251 від 31.05.2017 (а.с. 18) та №251 від 30.06.2017 (а.с. 19). У вказаних актах встановлено, що обсяги негативного місячного небалансу підприємства КП «Тернопільтеплокомуненерго» у березні 2017 року становлять 31663 куб.м. природного газу на суму 597746,78 грн., а в квітні 2017 року - 7,922 куб.м. природного газу на суму 120425,36 грн.

В подальшому, листом від 29.05.2017 №280 (а.с. 13-15), ПАТ «Тернопільміськгаз» направило підприємству КП «Тернопільтеплокомуненерго» рахунки на оплату вартості неврегульованого небалансу природного газу за березень та квітень 2017 року на ці самі суми. Несплата відповідачем вказаних сум стала підставою для звернення позивача із позовом до Господарського суду Тернопільської області про їх стягнення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та третьої особи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з огляду на наступне:

Згідно статті 40 Закону України «Про ринок природного газу», за договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов'язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов'язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Як було зазначено вище, відповідно до п.2.1 договору розподілу природного газу, при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем (надалі - Кодекс ГРС), який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015 на виконання ст.41 Закону України «Про ринок природного газу».

Згідно п. 1.3 договору, положення якого кореспондуються із п.п. 3, 4, 7 глави 3 розділу 6 Кодексу ГРС, цей договір є публічним договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Частиною 2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» визначені обов'язки споживача, зокрема, укласти договір про постачання природного газу, не допускати несанкціонованого відбору природного газу, припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов'язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Статтею 38 Закону України «Про ринок природного газу», передбачено, що права та обов'язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу.

Відповідно до п. 1 гл. 5 розділу 6 Кодексу ГРС, споживання (відбір) природного газу з газорозподільної системи за наявності укладеного договору розподілу природного газу між споживачем та оператором ГРМ здійснюється за умови: наявності у споживача (його постачальника) підтверджених обсягів природного газу (лімітів) на відповідний розрахунковий період; забезпечення споживачем своєчасних розрахунків з оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Відповідно до п. 3 глави 5 розділу 6 Кодексу ГРС, споживач зобов'язаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення добової норми (узгодженого графіка) та/або підтвердженого обсягу природного газу має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В іншому разі до споживача можуть бути застосовані відповідні санкції та заходи з боку Оператора ГРМ (його постачальника), передбачені умовами договору, у тому числі примусове обмеження (припинення) подачі газу в установленому законодавством порядку.

Аналогічні положення містяться і в договорі, що укладений між сторонами.

Так, підпунктом 5 п. 7.4 договору розподілу природного газу визначено обов'язок споживача не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

Пунктом 5 глави 1 розділу 1 Кодексу ГТС визначено, що:

- несанкціонований відбір природного газу - відбір природного газу: за відсутності по суб'єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) на відповідний розрахунковий період;

- номінація - заявка замовника послуг транспортування, надана оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності).

Пунктом 3.3 договору передбачено, що споживач, що не є побутовим, зобов'язаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу здійснити разом зі своїм постачальником заходи з коригування в установленому порядку підтвердженого обсягу або заходи із самостійного та завчасного обмеження (припинення) власного газоспоживання. Якщо за підсумками місяця фактичний об'єм споживання природного газу споживача буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу, врегулювання небалансу (дефіциту) природного газу буде здійснюватись його постачальником у встановленому законодавством порядку та відповідно до умов договору постачання природного газу.

Пунктом 4 глави 5 розділу 6 Кодексу ГРС передбачено, що якщо за підсумками місяця фактичний об'єм (обсяг) споживання природного газу за споживачем (побутовими споживачами), буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу, його (їх) постачальник має врегулювати об'єми небалансу (дефіцит) природного газу відповідно до вимог Кодексу ГТС. У разі якщо після запровадження заходів, передбачених Кодексом ГТС, залишиться неврегульований небаланс (фактичний об'єм/обсяг споживання природного газу по об'єкту споживача буде перевищувати об'єм/обсяг, фактично поставлений його постачальником/постачальниками за даними оператора ГТС протягом зазначеного періоду), який буде віднесений оператором ГТС на небаланс оператора ГРМ, тоді споживач має компенсувати оператору ГРМ його вартість, що розраховується за відповідною формулою. При цьому, якщо неврегульований небаланс станеться внаслідок відсутності у споживача підтвердженого обсягу природного газу на розрахунковий період, або внаслідок відмови в доступі до об'єкта споживача для здійснення Оператором ГРМ припинення розподілу природного газу, або внаслідок невиконання споживачем письмової вимоги Оператора ГРМ самостійно припинити (обмежити) споживання природного газу, коефіцієнт компенсації має становити 2.

Отже, відповідно до наведених вище норм законодавства та умов договорів постачання, санкціонованим відбором споживачем (відповідачем) природного газу є його відбір у межах договірного обсягу та за наявності підтвердженої номінації, за відсутності якої такі дії кваліфікуються як несанкціонований відбір газу.

Факт споживання відповідачем у березні та квітні 2017 року природного газу у визначених позивачем об'ємах (відповідно 31,663 тис.куб.м та 7,922 куб.м) не заперечується відповідачем та відповідає даним, які ним внесені в акти приймання-передачі газу (а.с. 93, 96). Проте, як вже було зазначено вище, зазначений обсяг природного газу спожито відповідачем за відсутності підтвердженої номінації.

Таким чином, зважаючи на наведене, колегія суддів вважає вірним висновок місцевого господарського суду, що у березні-квітні 2017 року виник неврегульований небаланс, який був віднесений на небаланс позивача (оператора ГРМ), у зв'язку із чим, відповідно до п. 4 глави 5 розділу 6 Кодексу ГРС, у відповідача виник обов'язок компенсувати позивачу вартість спожитого природного газу.

Матеріали справи свідчать про те, що ПАТ «Тернопільміськгаз» направило на адресу відповідача акт надання послуг балансування обсягів природного газу за березень місяць 2017 року №251 від 30.06.2017 на суму 597746,78 грн. та акт надання послуг балансування обсягів природного газу за квітень місяць 2017 року №251 від 31.05.2017 на суму 120425,36 грн. (а.с. 20).

З відмітки на листі від 29.05.2017 №280 вбачається, що відповідач також отримав від позивача відповідні рахунки на оплату вказаних сум (а.с. 13).

Вказані суми нараховано позивачем відповідно до формули, що передбачена п.4 глави 5 розділу 6 Кодексу ГРС, а саме: В = (Vф - Vп) х Ц х К:

- вартість компенсації обсягів небалансу за березень 2017 року становить 597746,78 грн. (В= 31,663 куб.м. об'єм/обсяг природного газу, фактично спожитий за відповідний розрахунковий період - 0,000 об'єм/обсяг природного газу фактично поставлений споживачу його постачальником) х 9439,20 грн - ціна закупівлі природного газу оператором ГРМ) х 2 (коефіцієнт компенсації);

- вартість компенсації обсягів небалансу за квітень 2017 року становить 120425,36 грн. (7,922 куб.м об'єм/обсяг природного газу, фактично спожитий за відповідний розрахунковий період - 0,000 об'єм/обсяг природного газу фактично поставлений споживачу його постачальником) х 7600,692 грн - ціна закупівлі природного газу оператором ГРМ) х 2 (коефіцієнт компенсації).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість розрахунку компенсації вартості об'єму природного газу спожитого відповідачем у березні-квітні 2017 року на загальну суму 718172,14 грн. Зазначена сума компенсації відповідачем не сплачена і не спростована.

Натомість, заперечення скаржника щодо стягнення цієї суми зводяться до того, що ПАТ «НАК «Нафтогаз України» не вправі було відмовляти відповідачу в затвердженні планових обсягів (номінацій) природного газу та до того, що відповідач не міг припинити газопостачання за своєю ініціативою, у зв'язку з чим обсяги споживання природного газу не можуть бути кваліфіковані як несанкціонований відбір природного газу.

Вказані твердження скаржника колегія суддів вважає безпідставним зважаючи на таке:

1) підпунктом 4 п.7.2 договорів поставки природного газу №3912/1617-ТЕ-30 та №3913/1617-БО-30 визначено, що споживач зобов'язаний самостійно припиняти (обмежувати) використання природного газу в разі відсутності або недостатності підтвердженого обсягу природного газу, виділеного споживачу;

2) пунктом 3.2 договорів поставки природного газу №3912/1617-ТЕ-30 та №3913/1617-БО-30 визначено такий порядок поставки природного газу який передбачає подання споживачем заявки на плановані обсяги використання природного газу та підтвердження постачальником такої заявки.

Пунктом 17 «Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 №758 (яке припинило свою дію з 01.04.2017), передбачено, що обов'язок постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії може бути виконано за таких умов:

- укладення виробником теплової енергії з НАК Нафтогаз України договору постачання природного газу відповідно до законодавства;

- відсутність у виробника теплової енергії заборгованості перед НАК Нафтогаз України за використаний природний газ, або

- відсутність у виробника теплової енергії заборгованості (без урахування штрафних санкцій) перед НАК Нафтогаз України за спожитий до 01 січня 2016 р. природний газ за всіма укладеними з НАК Нафтогаз України договорами постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо), а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ, або

- рівень розрахунків виробника теплової енергії станом на 25 число місяця, що передує місяцю постачання природного газу (без урахування штрафних санкцій), за всіма укладеними з НАК Нафтогаз України договорами постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо) становить не нижче 90 відсотків, або

- надання НАК Нафтогаз України та виконання виробником теплової енергії погодженого виконавчим органом ради графіка погашення заборгованості (рівними частинами до 01.01.2021 з розбивкою за всіма договорами з НАК Нафтогаз України), а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ.

01.04.2017 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 22.03.2017 №187 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу», відповідно до п.п. 4 п. 3 якої покладено обов'язок на НАК «Нафтогаз України» постачати природний газ виробникам теплової енергії для всіх категорій використання природного газу, в тому числі для виробництва електричної енергії такими виробниками, на умовах та у порядку, що визначені цим Положенням. Згідно абз. 1, 2, 4 ч. 3 п. 12 зазначеного Положення, обов'язок, передбачений підпунктом 4 пункту 3 цього Положення, покладається на НАК «Нафтогаз України» на період до 1 квітня 2018 року за таких умов, зокрема:

- укладення виробником теплової енергії з НАК «Нафтогаз України» договору постачання природного газу відповідно до законодавства;

- відсутність у виробника теплової енергії заборгованості перед НАК «Нафтогаз України» за використаний природний газ;

- станом на 23 число місяця, що передує місяцю постачання природного газу, рівень розрахунків виробника теплової енергії (без урахування штрафних санкцій) з додаванням суми оформлених відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій", підписаних усіма учасниками розрахунків і переданих до органів Казначейства, але не профінансованих спільних протокольних рішень за усіма укладеними з НАК "Нафтогаз України" договорами постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо) становить не нижче 90 відсотків.

За твердженням третьої особи, його рішення про непідтвердження відповідачу номінацій на поставку газу в березні та квітні 2017 року зумовлені низьким рівнем розрахунків за всіма укладеними договорами, який становив нижче 90%, та невиконанням графіка погашення заборгованості. З матеріалів справи не вбачається, що вказане рішення третьої особи відповідачем оскаржувалося.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія прийшла до висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, як такого, що ухвалене відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273 - 276, 282, 284 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Тернопільської області від 15.11.2017 у справі №921/502/17-г/8 залишити без змін, а апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго» - без задоволення.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Справу повернути в Господарський суд Тернопільської області.

Повний текст постанови складено 06.02.2018.

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя Л.С. Данко