ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 рокуСправа № 912/3354/17
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. при секретарі судового засідання Солдатовій К.І. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/3354/17

за позовом: Селянське фермерське об'єднання "Россолан", 28545, Кіровоградська область, Долинський район, с. Марфівка

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, 25030, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26

про визнання недійсним рішення, визнання договору поновленим

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № б/н від 26.05.17;

від відповідача - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Селянське фермерське об'єднання "Россолан" (далі - СФО "Россолан", позивач) звернулось до господарського суду з позовом з вимогами до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі - Управління Держгеокадастру, відповідач), згідно яких просить визнати недійсним рішення Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, викладене у листі-повідомленні від 21.03.2017 № 31-11-0.63-3128/2-17 про заперечення у поновленні договору оренди землі від 13.06.2006, укладеного між Селянським фермерським об'єднанням "Россолан" та Долинською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, строком на 10 років щодо земельної ділянки загальною площею 44,0 га, кадастровий номер :02:000:9013, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Богданівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, зареєстрований у ДП КРФ "Центр ДЗК при Держкомітеті по земельних ресурсах" в Долинському районі, про що у Державному реєстрі вчинено запис від 28.02.2007 у книзі № 4 за № 2.

В обґрунтування підстав позову позивач послався на те, що належно виконував обов'язки за договором та скористався своїм правом на автоматичне поновлення договору, звернувшись до відповідача в установленому законом порядку з відповідним клопотанням, однак відповідач безпідставно відмовив в оформленні додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, оскільки наведені в листі-повідомленні підстави заперечення суперечать вимогам ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Ухвалою господарського суду від 16.11.2017 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 912/3354/17, яку призначено до розгляду в судовому засіданні на 19.12.2017.

Ухвалою господарського суду від 19.12.2017, у зв'язку з набранням чинності Законом України від 03.10.2017 №2147-VIII, яким Господарський процесуальний кодекс України викладено в новій редакції, ухвалено розглядати справу № 912/3354/17 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі; визначено, що судове засідання 19.12.2017 є підготовчим засіданням.

До початку підготовчого засідання від позивача 27.11.2017 надійшла заява від 27.11.2017 про зміну предмета позову, у відповідності до якого позивач просить:

- визнати недійсним рішення Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, викладене у листі-повідомленні від 21.03.2017 № 31-11-0.63-3128/2-17 про заперечення у поновленні договору оренди землі від 13.06.2006, укладеного між Селянським фермерським об'єднанням "Россолан" та Долинською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, строком на 10 років щодо земельної ділянки загальною площею 44,0 га, кадастровий номер :02:000:9013, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Богданівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, зареєстрований у ДП КРФ "Центр ДЗК при Держкомітеті по земельних ресурсах" в Долинському районі, про що у Державному реєстрі вчинено запис від 28.02.2007 у книзі № 4 за № 2;

- визнати поновленим договір оренди землі від 13 червня 2006 року між Головним управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та Селянським фермерським об'єднанням "Россолан", зареєстрований у ДП КРФ "Центр ДЗК при Держкомітеті по земельних ресурсах" в Долинському районі, про що у Державному реєстрі вчинено запис від 28.02.2007 у книзі № 4 за № 2 на земельну ділянку загальною площею 44,0 га, кадастровий номер :02:000:9013, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Богданівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області на тих самих умовах і на той самий строк, які були передбачені договором оренди землі (а.с. 39-40).

Згідно ухвали господарського суду від 19.12.2017 заяву позивача про зміну предмета позову прийнято до розгляду.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву з додатками (а.с. 67-84), у відповідності до якого у задоволенні позовних вимог заперечено повністю з тих підстав, що Управління Держгеокадастру повідомило позивача про заперечення в поновленні договору оренди земельної ділянки та направило акт повернення земельної ділянки, який на даний час позивачем не підписано та земельна ділянка не повернута. Відповідач вважає, що договір оренди землі між сторонами не поновився, а припинив свою дію відповідно до положень ст. 31 Закону України "Про оренду землі".

Ухвалою господарського суду від 19.12.2017 відкладено підготовче засідання у справі № 912/3354/17 на 11.01.2018, сторонам встановлено строк для подання: позивачем - відповіді на відзив відповідача; відповідачу - заперечення на відповідь позивача на відзив.

04.01.2018 позивачем подано до суду відповідь на відзив відповідача, в якому позивач зазначив, що у поданому відзиві відповідачем ніяким чином не спростовано, що його рішення, яке викладено в листі-повідомленні від 21.03.2017 № 31-11-0.63-3128/2-17, не відповідає вимогам законодавства та має бути визнано недійсним (а.с. 93-94).

Відповідачем надано до суду заперечення, в яких повідомлено, що відповідачем письмово наведений вичерпний перелік підстав, з яких договір оренди земельної ділянки припинив свою дію 28.02.2017 та не може бути поновленим на новий строк в судовому порядку; лист-повідомлення від 21.03.2017 № 31-11-0.63-3128/2-17 є законним та відповідає вимогам чинного законодавства (а.с. 97-98).

Ухвалою господарського суду від 11.01.2018 за клопотанням сторін підготовче засідання відкладено на 06.02.2018.

02.02.2018 позивачем подано до суду додаткові докази та пояснення стосовно наданих відповідачем листів (а.с. 132-144).

Ухвалою. господарського суду від 06.02.2018 закрито підготовче провадження у справі № 912/3354/17 та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.02.2018.

До початку судового засідання позивачем подано заяву, в якій повідомлено про наявність технічної помилки в позовній заяві та в поясненнях позивача стосовно дати та номера листа відповідача від 24.03.2017 № 2, оскільки правильною є дата 24.02.2017.

В судовому засіданні 14.02.2018 господарським судом розпочато розгляд справи по суті.

В судовому засіданні представником позивача позовні вимоги згідно поданого позову та з урахуванням обставин, наведених у відповіді на відзив відповідача, підтримано повністю.

Представник відповідача в судове засідання 14.02.2018 не з'явився, хоча належним чином повідомлений про його проведення, про причини неявки суду не зазначено.

Відповідно до пункту 1 частини 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З підстав викладеного господарський суд розглядає справу в судовому засіданні 14.02.2018 за відсутності представника відповідача та за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні у справі матеріали та оцінивши подані сторонами докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

13.06.2006 між Долинською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та СФО "Россолан" (Орендар) на підставі розпорядження Орендодавця № 302-р від 14.04.2006 підписано договір оренди землі з додатками, відповідно до якого позивачеві передано в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 44,00 га, в тому числі ріллі - 44,00 га, що знаходиться на території Богданівської сільської ради Долинського району (далі - Договір) (а.с. 16-24).

За умовами Договору його укладено терміном на 10 років (п. 8 Договору). Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 43 Договору).

Договір зареєстровано у Долинському підрозділі Кіровоградської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.02.2007 книга № 4 за № 2, про що свідчить відмітка на останньому аркуші Договору про реєстрацію.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру від 28.12.2016, кадастровим номером земельної ділянки, яка передана позивачу в оренду за Договором, є :02:000:9013, точна площа земельної ділянки - 43,9964 (а.с. 25-27).

Як зазначає СФО "Россолан" у поданому позові, 26.01.2017 ним направлено відповідачеві листа-повідомлення з проектом додаткової угоди про поновлення Договору на той же самий строк і на тих же самих умова з пропозицією за необхідності узгодити істотні умови відповідно до частини 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". Копію вказаного листа долучено до матеріалів справи (а.с. 28).

Даний лист було зареєстровано в Управлінні Держгеокдастру того ж дня - 26.01.2017, що підтверджується наявною на листі відміткою.

Очікуючи відповіді та бажаючи досягти згоди щодо істотних умов Договору і укласти додаткову угоду з відповідачем, позивач на особистому прийомі, який відбувся 07.02.2017 був поінформований щодо можливості поновлення Договору за умови зміни істотних умов.

Погодившись з пропозицією відповідача, СФО "Россолан" 24.02.2017 направлено відповідачу та останнім зареєстровано лист-повідомлення про підтвердження істотних умов до Договору оренди землі щодо його поновлення на новий термін - 7 років, з виплатою орендної плати в розмірі 12 відсотків, до якого додано проект додаткової угоди, інші необхідні документи.

Між тим, у листі-повідомленні від 21.03.2017 № 31-11-0.63-3128/2-17 відповідач, керуючись ст. 122 Земельного кодексу України, частиною 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", повідомив позивачеві рішення щодо заперечення в поновленні договору оренди землі, у зв'язку з недосягненням істотних умов договору, і просив повернути земельну ділянку, додавши до листа акт приймання-передачі.

Зазначаючи про незаконність наведених в листі-повідомленні від 21.03.2017 № 31-11-0.63-3128/2-17 підстав заперечення в поновленні договору та порушення такою відмовою прав позивача, СФО "Россолан" згідно поданого позову у даній справі, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просить визнати рішення відповідача щодо заперечення в поновленні договору, яке викладено у вказаному листі-повідомленні, недійсним та визнати поновленим відповідний договір.

При розгляді справи господарський суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно із статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

У відповідності до змін, внесених до земельного законодавства України, та з утворенням територіальних органів Державної служби з питань геодизації, картографії та кадастру (Держгеокадастр) згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 5, повноваження по розпорядженню землями сільськогосподарського призначення державної форми власності здійснюють відповідні територіальні органи Дергеокадастру.

Відповідно до положень ст. 770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Як вбачається із матеріалів справи земельна ділянка, яка є предметом Договору, розташована на території Кіровоградської області, належить до категорії земель сільськогосподарського призначення, а тому повноваження по розпорядженню такою земельною ділянкою відносяться до компетенції Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, що не оспорюється сторонами.

Отже, за наведеними вище нормами законодавства орендодавцем землі, що отримана СФО "Россолан" в оренду за Договором, стало Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Вказана зміна не є підставою для припинення дії відповідного Договору.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, строк дії договору оренди.

Згідно з частиною першою ст. 19 Закону строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

За змістом ст. ст. 18, 20 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, яка була чинною на момент укладення Договору) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації; договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

У справі, що розглядається, пунктом 43 Договору передбачено, що Договір набирає чинності після підписання та його державної реєстрації.

Таким чином, перебіг строку дії Договору починається після його реєстрації та строк дії такого Договору закінчується 28.02.2017.

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Одночасно, статтею 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено можливість поновлення договору оренди землі.

Так, за наведеною нормою по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (ч. 1).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. (ч. 2).

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (ч. 3).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. (ч. 4).

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. (ч. 5).

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). (ч. 6).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу (ч. 7).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку (ч. 8).

Таким чином, ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у ч.ч. 1-5 регламентує переважне право орендаря перед іншими особами на укладення договору оренди землі, а в ч. 6 підстави поновлення договору оренди, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди.

Пунктом 8 Договору, умови якого узгоджуються з чинними положенням частин 1-2 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 07.08.2017, прийнятого у справі № 912/1501/17 за позовом СФО "Россолан" до Управління Держгеокадастру про визнання додаткової угоди укладеною, яке набрало законної сили, встановлено наступне:

"30.06.2016 р. Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області звернулось до позивача з листом № С-9339/0-6045/0/6-16, згідно якого повідомило, що Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру, керівникам головних управлінь Держгеокадастру в областях, м. Києві, рекомендовано утриматись, зокрема, від укладення договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на безконкурентних засадах строком більше 7 років та встановлення розміру орендної плати на рівні менше 8% від нормативної грошової оцінки. Враховуючи вищевикладене, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області запропонувало позивачу висловити позицію щодо погодження чи заперечення встановлення розміру орендної плати на рівні 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та привести подані документи у відповідність до вимог законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів (а.с. 106-107).

СФО "Россолан", розглянувши пропозиції, викладені у листі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 14.12.2015 р. № ДС-22-28-0.13-17122/23-15 та враховуючи домовленості, досягнуті між Орендарем та Богданівською сільською радою щодо перегляду істотних умов Договору, 27.12.2016 р. звернулось до відповідача з листом - повідомленням за вих. № 10, у відповідності до якого запропонувало укласти додаткову угоду до Договору на термін дії 7 років з моменту укладення додаткової угоди та з виплатою орендної плати у розмірі 8 відсотків від грошової оцінки земельної ділянки. До зазначеного листа Орендарем було додано проект відповідної додаткової угоди до Договору (а.с. 82-84).

Листом від 25.01.2017 р. за № С-23311/0-774/0/6-17 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області запропонувало позивачу укласти додаткову угоду про поновлення Договору на наступних умовах: продовження Договору строком на сім років; орендна плата складає 12 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Крім того, Орендарю рекомендовано долучити відомості про збереження родючості ґрунтів, а саме: агрохімічний паспорт поля, земельної ділянки та витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку, а також повідомлено, що у випадку недосягнення згоди щодо істотних умов Договору до закінчення дії Договору, останній буде вважатися таким, що припинив свою дію (а.с. 86-87).

26.01.2017 р. Орендар направив відповідачу лист - повідомленням за вих. № 2 про поновлення Договору з доданим до нього проектом додаткової угоди про поновлення Договору на той самий строк та на тих самих умовах (а.с. 88-89).

Згідно листа від 14.02.2017 р. за № С-773/0-1457/0/6-17 відповідач зазначив позивачу, що листом ОСОБА_1 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 25.01.2017р. № С-23311/0-774/0/6-17 Орендарю вже було надано відповідь з приводу питання щодо поновлення Договору (а.с. 91).

Листом - повідомленням від 24.02.2017 р. позивачем надано погодження на запропоновані відповідачем зміни істотних умов Договору щодо строку дії Договору (7 років) і розміру орендної плати (12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки) та надано для підписання відповідний проект додаткової угоди до Договору (а.с. 92-93).

Однак, додаткова угода до Договору на зазначених умовах сторонами укладена не була.".

Господарський суд враховує, що за нормами частини 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, рішенням господарського суду від 07.08.2017 у справі №912/1501/17 встановлено, що між сторонами велось листування з приводу поновлення Договору в порядку частин 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", тобто позивач, дотримуючись наведених норм, повідомляв відповідача про свій намір скористатися переважним правом на поновлення Договору, проте додаткова угода до Договору про його поновлення на підставі наведених норм укладена не була.

Разом з цим, СФО "Россолан" згідно позову у справі №912/3354/17 просить визнати недійсним рішення відповідача, як таке, що суперечить положенням частини 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнати поновленим Договір на підставі наведеної норми. Тобто, матеріально-правовою підставою позову у справі №912/3354/17 позивач визначив частину 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та захист права СФО "Россолан" на поновлення договору за наведеною нормою .

Верховний Суд України в своїх постановах зі спорів, повязаних із застосуванням ст. 33 Закону України "Про оренду землі" неодноразово по відповідному питанню наголосив, що в частинах 1-5 та в частині 6 вказаної статті унормовано дві окремі самостійні конструкції поновлення договору оренди землі: 1) поновлення на умовах переважного права перед іншими особами (ч.1-5 Закону); 2) поновлення за умови продовження користування земельною ділянкою орендарем та відсутності заперечення орендодавця протягом місяця (ч.6 Закону).

Згідно висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 01.02.2018 у справі №924/503/17, у першому випадку, за яким орендар, який має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, і який має намір скористатися таким переважним правом, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. І у цьому випадку поновлення договору оренди землі здійснюється на підставі додаткової угоди, проект якої орендар додає до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі. При цьому при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін, що вбачається із приписів частин 1-4 вказаної статті.

У другому ж випадку не встановлюється обов'язку для орендаря, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі, а визначається, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

З огляду на викладене, господарський суд при розгляді даної справи не надає оцінку листування між сторонами, яке велось в порядку частин 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", однак враховує обставини, що встановлені рішенням господарського суду від 07.08.2017 у справі №912/1501/17.

За змістом листа-повідомлення від 21.03.2017 № 31-11-0.63-3128/2-17, рішення по якому є предметом оскарження у даній справі, Управління Держгеокадастру, керуючись положенням "Про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області", статтею 122 Земельного кодексу України, частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", у зв'язку з недосягненням істотних умов договору повідомило рішення щодо заперечення в поновленні договору оренди землі та направило позивачеві акт приймання-передачі земельної ділянки для підписання (а.с. 30-31).

Господарський суд враховує, що за нормами частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пунктів 1, 7, 9 Положення "Про державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 15 від 14.01.2015, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади. Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи. Держгеокадастр в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів Мінагрополітики видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання

У відповідності до пунктів 1, 3, 8 Положення "Про головне управління Держгеокадастру в області", затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства № 333 від 29.09.2016, Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане. Завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.

З наведеного випливає, що рішення відповідача приймаються у формі наказів.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні відомості щодо прийняття Управлінням Держгеокадастру рішення про заперечення в поновленні Договору у формі наказу. Тобто, позивач, повідомляючи у листі-повідомленні від 21.03.2017 "рішення щодо заперечення в поновленні договору оренди землі" не дотримався наведених вище вимог щодо відповідної форми рішення.

Однак, лист-повідомлення Управління Держгеокадастру від 21.03.2017 № 31-11-0.63-3128/2-17 породив для позивача юридичні наслідки, оскільки наявність вказаного листа стало підставою для відмови в задоволенні позову СФО "Россолан" у справі № 912/1501/17 про визнання укладеної додаткової угоди про поновлення Договору відповідно до частини 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Господарський суд зазначає, що відповідно до частини 1 ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, принцип верховенства права вимагає дотримання вимог "якості закону", яким передбачається втручання у права особи основоположні свободи. Так, у рішенні від 10 грудня 2009 року у справі "Михайлюк та Петров проти України" зазначено: "Суд нагадує, що вираз "згідно із законом" насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права (рішення у справі "Полторацький проти України" від 29 квітня 2003 року)".

Відповідно до пунктів 41, 52 Доповіді, схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні (Венеція, 25- 26 березня 2011 року), "Верховенство права" одним з обов'язкових елементів поняття "верховенство права" є "заборона свавілля", який означає, що хоча дискреційні повноваження є необхідними для здійснення всього діапазону владних функцій у сучасних складних суспільствах, ці повноваження не мають здійснюватись у свавільний спосіб. Їх здійснення у такий спосіб уможливлює ухвалення суттєво несправедливих, необґрунтованих, нерозумних чи деспотичних рішень, що є несумісним із поняттям верховенства права.

Зі змісту листа Управління Держгеокадастру від 21.03.2017 № 31-11-0.63-3128/2-17 слідує, що підставою для наведеного в листі рішення щодо заперечення в поновленні договору оренди землі є недосягнення істотних умов договору.

Однак, вказана підстава не є законодавчо визначеною умовою для заперечення в поновленні договору згідно з частиною 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". Недосягнення домовленостей щодо істотних умов договору є підставою для припинення переважного права орендаря на поновлення договору, що передбачено частиною 4 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". Проте, як зазначено вище, поновлення договору оренди землі в порядку реалізації переважного права та поновлення договору за правилами частини 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" є двома окремими правовими конструкціями для поновлення договору.

Крім того, судом встановлено факт направлення позивачем листа-повідомлення від 24.02.2017 з проектом додаткової угоди про поновлення Договору на запропонованих відповідачем в листі від 25.01.2017 № С-23311/0-774/0/6-17 умовах, а саме: строк дії Договору - 7 років; розмір орендної плати - 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Тобто, позивач погодився на запропоновані відповідачем умови Договору.

Одночасно, господарський суд зауважує, що матеріалами справи не підтверджуються повідомлені позивачем обставини стосовно узгодження можливості поновлення договору за умови зміни істотних умов на особистому прийомі начальника Управління Держгеокадастру 07.02.2017.

З підстав викладеного господарський суд дійшов висновку, що підстави заперечення відповідача згідно листа-повідомлення від 21.03.2017 №31-11-0.63-3128/2-17 є необґрунтованим та такими, що не відповідають фактичним обставинам і суперечать приписам частини 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Відповідач у поданому відзиві не доводить обставин дотримання вимог законодавства під час направлення вказаних заперечень.

Окрім того, необґрунтована відмова в поновленні договору та за відсутності на те законодавчих підстав свідчить про ігнорування і порушення майнових прав орендаря на законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження строку оренди.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії" суд постановив, що ст.1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей.

В даному випадку позивач належним чином виконував обов'язки Орендаря за Договором, зокрема в частині сплати орендної плати, що підтверджено довідками Богданівської сільської ради від 22.08.2017 № 409/02-24, від 12.12.2017 № 611/02-20 та довідками Долинського відділення Кропивницької ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області від 05.05.2017 № 500/1700, від 13.12.2017 № 1016/1700 (а.с. 33, 35, 49, 50). Позивач продовжує користуватися відповідною земельною ділянкою після закінчення строку дії Договору.

Обставини належного виконання позивачем обов'язків Орендаря за Договором та використання земельної ділянки після закінчення строку дії Договору встановлено рішенням господарського суду від 07.08.2017 у справі № 912/1501/17.

Повідомлена в листі від 17.03.2017 № 158-10/04/01-112 інформація Кіровоградської філії Державної установи "Держґрунтохорона" щодо зменшення еколого-агрохімічної оцінки земельної ділянки спростовується вказаним підприємством в листі від 21.11.2017 № 158-10/04/01-431 (а.с. 140-142).

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження обставин порушення позивачем умов Договору оренди землі.

Отже, позивач впродовж дії Договору діяв добросовісно, виконував умови Договору та у повній відповідності до ст. 33 Закону України "Про оренду землі" вчиняв дії для поновлення відповідного Договору.

Господарський суд наголошує, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним.

З підстав викладеного, заперечення відповідача згідно листа-повідомлення 21.03.2017 №31-11-0.63-3128/2-17 порушує право позивача, як Орендаря за Договором, на поновлення такого Договору.

Вказане спростовує доводи відповідача щодо відсутності порушення прав позивача.

Згідно з пунктом 10 частини 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до пункту «г» частини 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Оспорюваний позивачем лист-повідомлення, яким відповідач у відповідності до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" повідомляє рішення щодо заперечення в поновленні договору, безпосередньо рішенням такого органу не являються, але можуть бути оскаржені в господарському суді шляхом визнання їх недійсними, що знайшло своє відображення в постанові Вищого господарського суду України від 19.10.2016 р. по справі № 908/5048/15 в якій вказується про те, що суди попередніх інстанцій дійшли до правомірного висновку щодо наявності підстав для визнання недійсним рішення Головного управління Держгеокадастру, викладеного у листі повідомленні.

Окрім того, за змістом вказаного листа відповідач повідомляє рішення. У даному випадку іншої форми рішення немає. Тобто фактично в листі відповідач викладає рішення.

Також господарський суд враховує, що правильність і точність юридичного формулювання не може завадити суду розглянути спір та реалізувати право позивача, передбачене ст.ст. 55, 124 Конституцією України та п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 № 475/97-ВР), на судовий розгляд.

З підстав викладеного господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог СФО "Россолан" до Управління Держгеокадастру в частині визнання недійсними рішення Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, викладеного у листі-повідомленні від 21.03.2017 № 31-11-0.63-3128/2-17 про заперечення у поновленні договору оренди землі.

При цьому, господарський суд враховує, що згідно витягу з Державного земельного кадастру точною площею орендованої позивачем за Договором земельною ділянкою за кадастровим номером :02:000:9013 є 43,9964 га (а.с. 25-27).

З приводу вимоги про визнання Договору поновленим, господарський суд зазначає наступне.

Як встановлено вище, позивач належним чином виконує обов'язки Орендаря за Договором та продовжує користуватися відповідною земельною ділянкою.

Позивач 27.03.2017 звернувся до відповідача з листом-повідомленням та проектом додаткової угоди про поновлення Договору на підставі частини 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" на той же самий строк і на тих жде самих умовах (а.с. 32, 78-79). На вказане звернення відповідач в листі від 30.03.2017 № С-5905/0-3945/0/6-17 зазначив, що листами Управління Держгеокадастру від 25.01.2017 р. № С-23311/0-774/0/6-17 та від 14.02.2017 р. № С-773/0-1457/0/6-17 Орендарю вже було надано відповідь з приводу питання щодо поновлення Договору (а.с. 80).

Тобто, між сторонами не укладено додаткової угоди про поновлення Договору в порядку частини 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

За приписами частини 8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Таким чином, поновлення договору оренди землі в судовому порядку, в передбачений нормами частини 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" спосіб вимагає не тільки встановлення судом юридично значимих умов, що свідчать про продовження орендних правовідносин, а й необхідності укладення додаткової угоди між сторонами.

При цьому, зі змісту частини 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" не вбачається, що укладення або неукладення додаткової угоди у письмовій формі перебуває у причинно-наслідковому зв'язку із самим фактом пролонгації орендних відносин. Відтак, не підписання сторонами додаткової угоди саме по собі не може бути достатньою правовою підставою для припинення договору оренди землі.

З наведених норм вбачається, що належним способом захисту порушеного права в даному випадку є позов про визнання поновленими спірного договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах шляхом укладення відповідної додаткової угоди, оскільки сама по собі вимога про визнання поновленим договору оренди землі не може забезпечити захисту порушеного права позивача в силу імперативного припису про обовязковість оформлення поновлення договору оренди саме шляхом укладення додаткової угоди, що, власне, і може бути предметом розгляду в суді (частина 9 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Також суд враховує, що згідно частини 9 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Отже, є необхідним подання до позову проекту додаткової угоди та прохальна частина позову має містити редакцію такої угоди.

між тим, позивач згідно поданого позову, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просить визнати лише поновленим Договір на тих самих умовах і на той самий строк та не пред'являє вимогу про визнання укладеною додаткової угоди і не викладає редакцію такої угоди.

З підстав викладеного, господарський суд відмовляє у задоволенні в позову в частині визнання поновленим Договору.

Вказане не позбавляє позивача права звернутися до господарського суду з вимогою щодо укладення додаткової угоди про поновлення Договору та з урахуванням нової підстави позову, відмінної від підстав позову у справі № 912/15101/17, а саме - визнання недійсним рішення Управління Держгеокадастру про заперечення в поновленні Договору згідно рішення господарського суду від 14.02.2018 у справі № 912/3354/17.

Таким чином, позовні вимоги у справі № 912/3354/17 підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача за вимогою про визнання поновленим договору та на відповідача за вимогою про визнання недійсним рішення.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати недійсним рішення Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, викладене у листі-повідомленні від 21.03.2017 № 31-11-0.63-3128/2-17 про заперечення у поновленні договору оренди землі від 13.06.2006, укладеного між Селянським фермерським об'єднанням "Россолан" та Долинською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, строком на 10 років щодо земельної ділянки загальною площею 43,9964 га, кадастровий номер :02:000:9013, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Богданівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, зареєстрований у ДП КРФ "Центр ДЗК при Держкомітеті по земельних ресурсах" в Долинському районі, про що у Державному реєстрі вчинено запис від 28.02.2007 у книзі № 4 за № 2.

У задоволені позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (25030, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, буд. 26, ідентифікаційний код 39767636) на користь Селянського фермерського об'єднання "Россолан" (28545, Кіровоградська область, Долинський район, с. Марфівка, ідентифікаційний код 23896950) витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити Селянсько-фермерському об'єднанню "Россолан" за адресою: 28545, Кіровоградська область, Долинський район, с. Марфівка та на адресу представника: 25005, м. Кропивницький, вул. Ярославська, 3; Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області за адресою: 25030, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26.

Повне рішення складено 19.02.2018.

Суддя В.В.Тимошевська