РІШЕННЯ

01 лютого 2018 року м. Харків Справа №913/22/18

Провадження №14/913/22/18

Господарський суд Луганської області у складі судді Лісовицького Є.А.

секретарі судового засідання Богуславська Є.В.

розглянувши справу за позовом Державного підприємства «Луганський експертно-технічний центр Держпраці», м. Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Укртехекспертиза», м.Сєвєродонецьк Луганської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 акціонерне товариство «Сєвєродонецьке обєднання Азот», м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 165516 грн. 60 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3, довіреність №9 від 05.01.2018;

від відповідача: ОСОБА_4, довіреність №15/01-18 від 15.01.2018;

від третьої особи: представник не прибув.

Суть спору: Державне підприємство «Луганський експертно-технічний центр Держпраці» (далі позивач) звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Укртехекспертиза» (далі відповідач) компенсацію за Договором відступлення права вимоги від 30.09.2017 №130/79 в розмірі 165516 грн. 60 коп.

Ухвалою від 05.01.2018 Господарським судом Луганської області відкрито провадження у справі №913/22/18. Суд ухвалив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Також даною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 акціонерне товариство «Сєвєродонецьке обєднання Азот». Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 29.01.2018 о 10 год. 40 хв.

У судовому засіданні 29.01.2018 оголошувалась перерва до 01.02.2018 о 10 год. 20 хв.

Відповідач у відзиві на позовну заяву №04/01-18 від 18.01.2018 зазначив, що не погоджується з позовними вимогами, оскільки позивач не надав належних доказів щодо підтвердження обгрунтованості позову.

Документи, що підтверджують факт отримання відповідачем грошових коштів за договором №130/79 від 30.09.2014 про відступлення права вимоги і сам договір відсутні у відповідача.

Крім того, позивач сам вказує, що у нього не залишилося оригіналу цього договору.

В серпні та вересні 2014 року ДП «Луганський експертно-технічний центр Держпраці» та ТОВ «Укртехекспертиза» практично не працювали оскільки знаходилися в зоні антитерористичної операції. Керівництво обох підприємств також не контролювало їх діяльність.

ТОВ «Укртехекспертиза» виконувало роботи на укладало відповідні договори у тому числі і з ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот», що може обґрунтовувати факти оплати грошових коштів від ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» на користь ТОВ «Укртехекспертиза».

Також відповідач зазначив, що не визнає тих обставин на які посилається позивач, а саме наявність договору №130/79 від 30.09.2014 про відступлення права вимоги.

Враховуючи викладене, відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити.

Позивач у відповіді на відзив №22 від 22.01.2018 повідомив, що викладені відповідачем обставини та доводи є безпідставними, виходячи з наступного.

По-перше, посилання відповідача на відсутність у позивача документів, які б підтверджували факт отримання ним коштів від ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот» не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки до позовної заяви додано копію Договору про відступлення права вимоги від 30.09.2014 №130 та копію листа ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот», в якому зазначено, що кошти, передбачені п. 1.1 вищезазначеного Договору у сумі 165516 грн. 60 коп. перераховано на рахунок відповідача наступними платіжними дорученнями:

- № 13659 від 24.11.2014 р. на суму 1200,00 грн.;

- №12366 від 31.10.2014 р. на суму 7920,00 грн.;

- №13265 від 31.10.2014 р. на суму 12600,00 грн.;

- №12364 від 31.10.2014 р. на суму 46800,00 грн.;

- №12266 від 20.10.2014 р. на суму 3162,00 грн.;

- №12265 від 20.10.2014 р. на суму 17577,00 грн.;

- №12264 від 20.10.2014 р. на суму 21960,00 грн.;

- №12263 від 20.10.2014 р. на суму 54297,60 грн.

Відсутність у позивача оригіналу Договору про відступлення права вимоги від 30.09.2014 №130, на думку позивача, не спростовує факт отримання відповідачем від ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот» коштів, передбачених п. 1.1 цього Договору у сумі 165516 грн. 60 коп.

По-друге, в підтвердження своїх доводів відповідач не надав жодних документів, які б спростували факт отримання ним коштів від ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот» за Договором про відступлення права вимоги від 30.09.2014 №130, а відтак посилання відповідача на те, що ці кошти були отримані ним від ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот» за іншими договорами, також, на думку позивача, є безпідставними.

Таким чином, позивач вважає що відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували факт наявності заборгованості перед позивачем за Договором про відступлення права вимоги від 30.09.2014 №130.

Відповідач в запереченнях б/н від 24.01.2018 зазначив, що після отримання від позивача відповіді на відзив вважає за доцільне зазначити наступне:

Документи, що підтверджують факт отримання відповідачем грошових коштів за договором №130/79 від 30.09.2014 про відступлення права вимоги та і сам договір відсутні у відповідача.

Але якщо припустити, що договір №130/79 від 30.09.2014 про відступлення права вимоги все таки існує саме у такому вигляді, як надані позивачем його копії, то треба взяти до уваги ще і той факт, що існує і додаткова угода від 30.11.2014 до цього договору. В п. 1 додаткової угоди зазначено, що сторони домовилися п. 2.2 договору викласти у наступній редакції, а саме:

П. 2.2 Строк сплати компенсації становить 7 років з моменту підписання цієї угоди і до спливу цього строку позивач не має права вимагати компенсацію у відповідача. До того ж, і сам позивач вказує, що у нього не залишилося оригіналу цього договору.

Тобто, якщо врахувати цю додаткову угоду то можна вважати, що права позивача, ще не порушені, а позов необгрунтований.

Також відповідач просить взяти до уваги, що не визнає тих обставин на які посилається позивач, а саме наявність договору №130/79 від 30.09.2014 про відступлення права вимоги в тому вигляді в якому позивач надав його копії, оскільки підпис керівників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в цієї копії договору зовсім несхожа на їх підпис в паспорті.

Ще одна обставина, що змушує підозрювати позивача у фальсифікації таких договорів є той факт, що остання сторінка с підписами сторін у цьому договорі цілком співпадає з останньою сторінкою з іншого договору, а саме №99-14 від 29 08.2014, завірену копію якого позивач надавав разом з претензією.

На підставі вищевказаного відповідач просить суд відмовити у позові.

До своїх заперечень відповідач надав копію додаткової угоди від 30.11.2014, копію паспорта ОСОБА_5 та копію договору №99-14 від 29 08.2014.

Також представник відповідача в судовому засіданні надав для залучення до матеріалів справи лист ТОВ «Укртехекспертиза» №10/2/02 від 09.02.2016, який надавався Господарському суду Луганської області по справі №913/1200/15. В листі ТОВ «Укртехекспертиза» повідомило суду, що дійсно отримала від ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» суму у розмірі 165516 грн. 60 коп. по договору про відступлення права вимоги від 30.09.2014 №130.

Ці гроші ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» повинно було сплатити ДП «Луганський експертно-технічний центр Держпраці» за виконані раніше послуги.

Відповідно до п. 2.1. договору про відступлення права вимоги №130 від 30.09.2014 ТОВ «Укртехекспертиза» повинно сплатити позивачу компенсацію у розмірі 1656516 грн. 60 коп. але у відповідності з п. 2.2. Договору №130 від 30.09.2014 строк сплати компенсації становить 1090 календарних днів після набрання чинності цим Договором, а саме 30.09.2017.

Третя особа правом на участь в судовому засіданні не скористалась, витребувані судом документи не надала, хоча про місце, дату та час судового засідання була повідомлена належним чином про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Розглянувши матеріали справи, суд

В С Т А Н О В И В:

Між позивачем та відповідачем 30.09.2014 укладено Договір про відступлення права вимоги №130/79 (далі - Договір), згідно умов якого позивач (за Договором - Первісний кредитор) передав, а відповідач (за Договором - Новий кредитор) прийняв право вимоги сплати виконаних робіт, згідно актів здачі приймання виконаних робіт на суму 165516 грн. 60 коп., що належать позивачу за договором №27/УЗ/14-88 про надання послуг, укладеним 23.07.2014 між позивачем та ОСОБА_2 акціонерним товариством «Сєвєродонецьке обєднання Азот» (за Договором - Боржник).

Відповідно до п. 2.1 Договору, згідно з відступленням права вимоги за цим Договором Новий кредитор сплачує Первісному кредитору компенсацію у розмірі 165516,60 грн. Шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок Первісного кредитора.

Згідно з п. 2.2. Договору строк сплати компенсації становить 1090 календарних днів після дня набрання чинності цим Договором.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного його виконання Сторонами своїх зобовязань за цим Договором (п. 5.1. Договору).

Враховуючи, що Договір про відступлення права вимоги набрав чинності 30.09.2014, що випливає з п. 5. 1, то строк сплати компенсації за Договором про відступлення права вимоги настав 26.09.2017.

Згідно відомостей, які надало ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот» листом від 30.11.2017 №23ТИБ-2056, кошти, передбачені п. 1.1 Договору про відступлення права вимоги у сумі 165516 грн. 60 коп. ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот» перерахувало на рахунок відповідача наступними платіжними дорученнями:

- №13659 від 24.11.2014 р. на суму 1200,00 грн.;

- №12366 від 31.10.2014 р. на суму 7920,00 грн.;

- №13265 від 31.10.2014 р. на суму 12600,00 грн.;

- №12364 від 31.10.2014 р. на суму 46800,00 грн.;

- №12266 від 20.10.2014 р. на суму 3162,00 грн.;

- №12265 від 20.10.2014 р. на суму 17577,00 грн.;

- №12264 від 20.10.2014 р. на суму 21960,00 грн.;

- №12263 від 20.10.2014 р. на суму 54297,60 грн.

Отже, враховуючи вищенаведене відповідач повинен був сплатити позивачу компенсацію за Договором про відступлення права вимоги від 30.09.2014 №130/79 у розмірі 165516 грн. 60 коп. 26.09.2017.

Однак, в порушення умов п. п. 2.1, 2.2 Договору про відступлення права вимоги від 30.09.2014 №130/79 та ст. 913 Господарського кодексу України, яка передбачає, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідач компенсацію у розмірі 165516 грн. 60 коп. позивачу не сплатив.

З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача - ТОВ «Укртехекспертиза» було направлено претензію від 02.10.2017 за вих. №358 з вимогою в термін до 15.10.2017 сплатити компенсацію за Договором про відступлення права вимоги, яку позивач залишив без задоволення, посилаючись на відсутність у нього необхідних документів.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 165516 грн. 60 коп.

Оцінивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до умов пунктів 2.1. та 2.2. Договору про відступлення права вимоги відповідач сплачує позивачу компенсацію у розмірі 165516 грн. 60 коп. у строк 1090 календарних днів після набрання чинності Договору.

Враховуючи, що Договір про відступлення права вимоги набрав чинності 30.09.2014, що випливає з п. 5. 1 Договору, то строк сплати компенсації за Договором про відступлення права вимоги настав 26.09.2017.

Дана обставина встановлена також рішенням Господарського суду Луганської області від 12.02.2016 у справі №913/1200/15, тому заперечення відповідача проти наявності боргу оцінюються судом критично та відхиляються.

Оскільки сума боргу своєчасно сплачена не була і строк на її оплату минув позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 129, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Державного підприємства «Луганський експертно-технічний центр Держпраці» до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Укртехекспертиза» про стягнення 165516 грн. 60 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Укртехекспертиза» (, адреса: 93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, будинок 22, офіс 402) на користь Державного підприємства «Луганський експертно-технічний центр Держпраці» (, адреса: 93404, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, будинок 22, офіс 401) борг у сумі 165516 грн. 60 коп., витрати на сплачений судовий збір в сумі 2482 грн. 75 коп. Наказ видати позивачу після набрання рішення законної сили.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 06 лютого 2018 року.

Суддя Є.А.Лісовицький