номер провадження справи 5/140/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2018 Справа № 908/2312/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрЄвроМАЗ" (08131, Київська область, с. Софіївська Борщагівка, вул. Київська, буд. 24; )

До відповідача: Державного підприємства "Запорізький державний авіаційний ремонтний завод "МіГремонт" (69013, м. Запоріжжя, вул. Військбуд, буд. 124; )

про стягнення 102 001,23 грн.

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача, не з'явився;

Від відповідача, Водяницький О.О., довіреність № б/н від 28.11.17;

Від відповідача, Лозаренко В.М., довіреність № б/н від 28.11.17;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

20.11.2017 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрЄвроМАЗ" до Державного підприємства "Запорізький державний авіаційний ремонтний завод "МіГремонт" про стягнення 102 001,23 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2017 здійснено розподіл справ між суддями та визначено її до розгляду судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 20.11.2017 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №908/2312/17, справі присвоєно номер провадження - 5/140/17, розгляд якої призначено на 18.12.2017.

Ухвалою від 18.12.2017 відкрито провадження у справі №908/2312/17 в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 16.01.2018 з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 16.01.2018 оголошено перерву у судовому засіданні до 12.02.2018. У судовому засіданні 12.02.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 12.02.2018 здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК "Оберіг".

У судове засідання 12.02.2018 представник позивача не з'явився. 09.01.2018 до суду від позивача надійшло клопотання від 04.01.2018 про розгляд справи без участі представника позивача, на підставі раніше поданих документів у зв'язку з неможливістю забезпечити явку в судове засідання уповноваженого представника позивача. Також, позивач надав суду письмову відповідь на відзив відповідача з доказами направлення на адресу відповідача.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи документах, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17.01.2017 між ТОВ «УкрЄвроМАЗ» та ДП «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «МіГремонт» укладено договір купівлі-продажу №04-17 товару, а саме автобус МАЗ - 103 464" у кількості 1 шт. на загальну суму 3 187 800,00 грн.

08.02.2017 відповідач здійснив попередню оплату у розмірі 1 593 900,00 грн. Остаточний розрахунок за товар у розмірі 1 593 900,00 грн. відповідач повинен був здійснити протягом п'яти робочих днів з моменту отримання від продавця письмового повідомлення про готовність до відвантаження зі складу продавця. Після отримання товару відповідач здійснив частковий розрахунок за товар 04.10.2017 на суму 1 495 925,01 грн. та 01.11.2017 на суму 482,71 грн., що разом з попередньою оплатою складає 3 090 307,72 грн. Отже, заборгованість відповідача перед позивачем складає суму у розмірі 97 492,28 грн. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов вказаного договору щодо строків оплати, позивачем нараховано пеню за період з 04.10.2017 по 15.11.2017 у розмірі 2 987,57 грн., 3% річних за період з 04.10.2017 по 15.11.2017 у розмірі 345,68 грн., втрати від інфляції за жовтень 2017 в сумі 1 175,70 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача 97 492,28 грн. основної заборгованості, пеню за період з 04.10.2017 по 15.11.2017 у сумі 2 987,57 грн., 3 % річних за період з 04.10.2017 по 15.11.2017 у розмірі 345,68 грн., збитки від інфляції за жовтень 2017 у розмірі 1 175,70 грн. та судовий збір.

Представники відповідача у судовому засіданні 12.02.2018 проти позову заперечили з підстав, викладених у письмовому відзиві від 14.12.2017 за вих. №12/3674 на позовну заяву та письмових поясненнях № 12/312 від 07.02.2018. В обґрунтування наданих заперечень зазначили, на виконання умов договору відповідачем 08.02.2017 на розрахунковий рахунок позивача перераховано 1 593 900,00 грн., що за офіційним курсом НБУ на дату проведення платежу становить 58 963,68 доларів США. Додатковими угодами № 1 від 20.04.2017 та № 2 від 01.09.2017 встановлювались нові строки поставки автобуса, на підставі яких 29.09.2017 позивач виконав взяті на себе зобов'язання за договором та здійснив поставку відповідачу товару - автобуса.

04.10.2017 згідно умов договору купівлі-продажу на розрахунковий рахунок позивача перераховано 1 495 925,01 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на день оплати становить 56 018,35 доларів США. 10.10.2017 від позивача надійшла претензія з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 97 974,99 грн. Вказана претензія розглянута та частково задоволена на суму 482,71 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на 01.11.2017 становить 17,97 доларів США. З урахуванням вищевикладеного, зміна курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти є правомірною підставою для здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни курсу національної валюти України на день здійснення платежу. На підставі викладеного представники відповідача просять суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 17.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УкрЄвроМАЗ» (далі - Продавець) та Державним підприємством "Запорізький державний авіаційний ремонтний завод "МіГремонт" (далі - Покупець) укладено договір купівлі-продажу №04-17 (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1. Договору, продавець зобов'язується передати у власність покупцю Товар в асортименті, кількості та по ціні вказані нижче, а покупець зобов'язується прийняти Товар і сплатити його вартість у порядку і на умовах визначених договору та Специфікацією: Автобус МАЗ - 103 464 у кількості 1 шт. на загальну суму 3 187 800,00 грн., в тому числі ПДВ 531 300,00 грн. Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України, сторони домовились визначити грошовий еквівалент вартості Товару в Доларах США. З урахуванням вимог ст. 553 Цивільного кодексу України, оплата вартості Товару здійснюється в гривнях за встановленим Національним банком України офіційним курсом гривні до долара США, на день оплати (http://www.bank.gov.ua). Станом на 17.01.2017 офіційний курс гривні до долару США за даними НБУ становить 27,721541 грн. за 1 дол. США.

Таким чином, Покупець зобов'язується оплатити вартість товару в розмірі 115 000,00 доларів США (сто п'ятнадцять тисяч дол. США 00 центів) в гривні за офіційним курсом гривні до долару США за даними НБУ, в порядку визначеному п. 4.1. Даного договору.

Відповідно до розділу 2 Договору, передача товару здійснюється зі складу продавця розташованого за адресою: м. Київ, вул. Колекторна, 42а або м. Київ, вул. Волинська, 57. Строк поставки товару: 110 (сто десять) робочих днів з моменту оплати покупцем вартості товару, визначеної в п. 4.1.1. Договору з правом дострокової поставки. Обов'язки продавця з поставки товару вважаються виконаними з моменту передачі товару покупцю у погоджені даним договором строки.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що до моменту поставки товару покупцю, товар знаходиться на відповідальному зберіганні на складі продавця.

Згідно з п. 4.1. Договору, покупець здійснює оплату вартості товару, визначеної в п. 1.1. Договору, в порядку та строки, визначені нижче. Покупець зобов'язаний у термін до 04.02.2017 перерахувати платіж у розмірі 50% за товар на п/р продавця. Платіж становить еквівалент 57 500,00 (п'ятдесят сім тисяч п'ятсот) доларів США, що на дату укладання даного Договору відповідно до курсу НБУ становить 1 593 900,00 грн. Остаточний розрахунок у розмірі 50% за товар, що становить еквівалент 57 500,00 доларів США, що на дату укладання даного договору відповідно до курсу долару США, визначений НБУ становить 1 593 900,000 грн. протягом 5 робочих днів з моменту отримання від продавця письмового повідомлення про готовність до відвантаження одиниці зі складу продавця.

Відповідно до п. 4.2. Договору, якщо на момент здійснення авансового платежу/остаточного розрахунку згідно даного Договору курс долару США визначений НБУ по відношенню до гривні зросте відносно курсу встановленого на дату укладання даного Договору, розмір суми авансового платежу-остаточного платежу належного до оплати розраховується згідно наступної формули: курс долару США визначений НБУ на дату здійснення авансового платежу/остаточного платежу поділити на курс долару США визначений НБУ на дату укладання Договору помножити на суму авансового платежу/остаточного платежу у гривнях.

Пунктом 4.3. договору передбачено, що моментом здійснення оплати вважається факт зарахування на поточний рахунок продавця грошових коштів в сумі, визначеній в п. 4.1. Договору, в повному обсязі, що підтверджується банківською випискою.

Відповідно до п. 4.4. договору, оплата Товару проводиться покупцем на підставі Договору.

Згідно п. 8.1. договору, даний договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє 12 (дванадцять) місяців, але в будь-якому випадку - до повного виконання сторонами своїх обов'язків за цим договором.

Відповідно до п. 10.4. Договору, всі зміни і додатки до Договору повинні бути в письмовій формі і набирають чинності з моменту їх підписання уповноваженими представниками сторін.

У випадку зміни сторін поставки Товару заводом-виробником або іншим постачальником Товару, продавець повинен надати покупцю письмове повідомлення заводу-виробника про зміну вказаних умов. У випадку незгоди покупця з запропонованими продавцем новими строками поставки, договір вважається розірваним, а сума передоплати підлягає поверненню у строки зазначені покупцем (п. 10.7.).

17.01.2017 між сторонами підписано відповідну специфікацію до договору купівлі-продажу № 04-17 від 17.01.2017 (а.с. 27).

На виконання умов Договору, 08.02.2017 Державне підприємство "Запорізький державний авіаційний ремонтний завод "МіГремонт" здійснило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрЄвроМАЗ" платіж у розмірі 50% вартості товару, що складає 1 593 900,00 грн., який підтверджується платіжним дорученням № 3309 від 08.02.2017 (а.с. 25).

20.04.2017 між ТОВ "УкрЄвроМАЗ" та ДП "Запорізький державний авіаційний ремонтний завод "МіГремонт" укладено додаткову угоду № 1 до договору № 04-17 від 17.01.2017, відповідно до якої сторони досягли згоди п. 2.2. викласти в редакції: строк поставки товару до 01.09.2017 з правом дострокової поставки. Ця Угода набирає чинності з моменту підписання її Сторонами та дії за умови виконання покупцем п. 4.1.2. Договору.

Додатковою угодою № 2 від 01.09.2017 до договору № 04-17 сторони досягли згоди п. 2.2. договору викласти в наступній редакції: строк поставки товару до 01.10.2017 з правом дострокової поставки. Ця Угода набирає чинності з моменту підписання її Сторонами та дії за умови виконання покупцем п. 4.1.2. Договору.

Керуючись п. 4.1.2. Договору, 26.09.2017 ТОВ "УкрЄвроМАЗ» на електрону пошту ДП «ЗДАРЗ «МіГремонт» направило повідомлення про готовність до відвантаження одиниці товару зі складу продавця (а.с.33). На підтвердження зазначеного позивачем надано скріншот щодо відправлення вказаного повідомлення на електрону адресу відповідача - «».

Проте, суд відзначає, що Договір купівлі-продажу № 04-17 від 17.01.2017 не містить умов, які б встановлювали можливість листування між сторонами засобами електронної пошти та не визначення електронних адрес, за якими буде здійснюватись таке листування.

Пунктом 4.1.2 Договору передбачено саме отримання від продавця письмового повідомлення про готовність до відвантаження одиниці зі складу продавця.

З огляду на викладене, суд не може прийняти вказаний скріншот в якості належного та допустимого доказу повідомлення позивачем відповідача про готовність до відвантаження одиниці товару зі складу продавця.

Відповідно до видаткової накладної № 45 від 29.09.2017 та акту прийому-передачі від 29.09.2017 транспортного засобу до Договору купівлі-продажу № 04-17, на підставі довіреності № 942 від 27.09.2017, ТОВ "УкрЄвроМАЗ" передало, а ДП «ЗДАРЗ «МіГремонт» отримало товар за договором № 04-17 від 17.01.2017 - а саме автобус МАЗ - 103 464" у кількості 1 шт. на загальну суму 3 187 800,00 грн. (а.с. 27-30).

04.10.2017, в п'ятиденний строк після отримання товару, ДП "Запорізький державний авіаційний ремонтний завод "МіГремонт" перерахувало на користь ТОВ "УкрЄвроМАЗ" грошові кошти у розмірі 1 495 925,01 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6493 від 04.10.2017, у зв'язку з чим на думку позивача залишок заборгованості за товар склав 97 974,99 грн. (а.с. 26).

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, 10.10.2017 позивач направив на адресу відповідача претензію № 07/02/0008-827 з вимогою сплатити залишок заборгованості за товар у розмірі 97 974,99 грн.

У відповідь на вищевказану претензію, листом № 12/3109 від 27.10.2017 ДП «ЗДАРЗ «МіГремонт» зазначило, що згідно з умовами Договору, вартість товару становить 115 000,00 дол. США. На виконання умов Договору, 08.02.2017 ДП «ЗДАРЗ «МіГремонт» перераховано 1 593 900,00 грн., що за офіційним курсом НБУ становить 58 963,68 дол. США. 04.02.2017 ДП «ЗДАРЗ «МіГремонт» перераховано 1 495 925,01 грн., що за офіційним курсом НБУ становить 56 018,35 дол. США, у зв'язку з чим заборгованість у розмірі 17,97 грн. США буде перерахована на користь ТОВ "УкрЄвроМАЗ" найближчим часом.

01.11.2017 ДП "Запорізький державний авіаційний ремонтний завод "МіГремонт" перерахувало на користь ТОВ "УкрЄвроМАЗ" грошові кошти у розмірі 482,71 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6897 від 01.11.2017, у зв'язку з чим залишок заборгованості за товар склав 97 492,28 грн. (а.с. 26).

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання договірних обов'язків стосовно строків поставки або оплати товару винна сторона зобов'язана сплатити іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості невиконаного в строк зобов'язання за кожний день прострочення.

На підставі викладеного, предметом розгляду справи є стягнення з Державного підприємства "Запорізький державний авіаційний ремонтний завод "МіГремонт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрЄвроМАЗ" основної заборгованості за договором купівлі-продажу №04-17 від 17.01.2017 у розмірі 97 492,28 грн., пені за період з 04.10.2017 по 15.11.2017 у сумі 2 987,57 грн., 3 % річних за період з 04.10.2017 по 15.11.2017 у розмірі 345,68 грн., збитків від інфляції за жовтень 2017 у розмірі 1 175,70 грн.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи № 908/2312/17, відзив на позовну заяву та додаткові письмові пояснення, заслухавши представників сторін, суд при прийнятті рішення враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями ст. ст. 638, 639 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги договору не встановлені законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Договір, укладений сторонами з дотримання вимог, необхідних для чинності правочину, у тому числі відповідно до чинних нормативно-правових актів, має обов'язкову силу для сторін. Будучи пов'язаними взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 524 ЦК України та ст. 198 ГК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Згідно з ч. 1 ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

За умовами п. 1.1. Договору, укладеного між позивачем та відповідачем від 17.01.2017 за № 04-17, еквівалент вартості товару в іноземній валюті - доларах США (115 000,00 дол. США).

Відповідно до ч. 2 ст. 198 ГК України, ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін.

Договір, за яким стягується заборгованість не є зовнішньоекономічним, оскільки обидві сторони є резидентами України.

Згідно з ч. 2 ст. 632 ЦК України, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Вказаний припис узгоджується з положенням ч. 2 ст. 533 ЦК України, відповідно до якої якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначенні не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Сторонами не надано доказів внесення змін до зазначеної у п. 1.1. договору первісної загальної вартості товару у гривні (3 187 800,00 грн.)

Судом також встановлено та сторонами не заперечується, що оплата за поставлений товар по договору № 04-17 від 17.01.2017 мала здійснюватись у встановленому гривневому еквіваленті.

Проте, як вбачається з п. 1.1. вказаного договору, сума у розмірі 3 187 800,00 грн. визначена з урахуванням офіційного курсу гривні до долару США за даними НБУ станом на 17.01.2017, а саме - 27,721541 грн. за 1 дол. США, що становить 150 000,00 доларів США.

Відповідно до п.п. 4.1.1. Договору, покупець зобов'язаний у термін до 04.02.2017 перерахувати платіж у розмірі 50% за товар на п/р продавця. Платіж становить еквівалент 57 500,00 (п'ятдесят сім тисяч п'ятсот) доларів США, що на дату укладання даного Договору відповідно до курсу НБУ становить 1 593 900,00 грн.

На виконання вказаного пункту договору, відповідно до платіжного доручення № 3309 від 08.02.2017 відповідачем перерахований платіж у розмірі 50% за товар на суму 1 593 900,00 грн.

Згідно з п. 4.1.2 договору, остаточний розрахунок у розмірі 50% за товар, що становить еквівалент 57 500,00 доларів США, що на дату укладання даного договору відповідно до курсу долару США, визначений НБУ становить 1 593 900,00 грн. протягом 5 робочих днів з моменту отримання від продавця письмового повідомлення про готовність до відвантаження одиниці зі складу продавця.

Керуючись ч. 2 ст. 533 ЦК України, в п. 4.2. договору № 04-17 сторони встановили договірне застереження, а саме, якщо на момент здійснення авансового платежу/остаточного розрахунку згідно даного Договору курс долару США визначений НБУ по відношенню до гривні зросте відносно курсу встановленого на дату укладання даного Договору, розмір суми авансового платежу-остаточного платежу належного до оплати розраховується згідно наступної формули: курс долару США визначений НБУ на дату здійснення авансового платежу/остаточного платежу поділити на курс долару США визначений НБУ на дату укладання Договору помножити на суму авансового платежу/остаточного платежу у гривнях.

Тобто, договором не передбачена можливість зменшення загальної вартості товару, яка виражена в договорі в національній валюті України - гривні, в разі зменшення курсу долару США до гривні на день оплати, а встановлено «інший» порядок - виключно у разі збільшення курсу долару США визначений НБУ по відношенню до гривні відносно курсу встановленого на дату укладання даного Договору.

Проте, в порушення п. 4.1.2 договору, ДП "Запорізький державний авіаційний ремонтний завод "МіГремонт", застосувавши курс долару США визначений НБУ на дату здійснення остаточного платежу - 04.10.2017 (26,704193 грн. за 1 дол. США, який зменшився у порівнянні з курсом долару США зафіксованим у п. 1.1. Договору), перерахувало на користь ТОВ "УкрЄвроМАЗ" 1 496 407,72 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 6493 від 04.10.2017 на суму 1 495 925,01 грн. та № 6897 від 01.11.2017 на суму 482,71 грн., у зв'язку з чим залишок основної заборгованості склав 97 492,28 грн.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе зобов'язання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обов'язок щодо здійснення остаточного розрахунку за прийнятий товар у строк та встановленому розмірі не виконав, факт порушення відповідачем умов, визначених договором підтверджується вказаними вище матеріалами справи, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача основної заборгованості за договором купівлі-продажу № 04-17 від 17.01.2017 у розмірі 97 492,28 грн. підлягають задоволенню судом.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

Згідно з ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання, зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (ч. 4 ст. 231 ГК України).

Частиною 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.1. Договору купівлі-продажу № 04-17 від 17.01.2017 передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання договірних обов'язків стосовно строків поставки або оплати товару винна сторона зобов'язана сплатити іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості невиконаного в строк зобов'язання за кожний день прострочення, що узгоджується зі ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

Позивачем надано суду розрахунок суми пені за період з 04.10.2017 по 15.11.2017 за 43 календарних дня, згідно з яким відповідачу нараховано до сплати 2 987,57 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.10.2017 платіжним дорученням № 6493 ДП «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «МіГремонт» перерахувало на користь ТОВ «УкрЄвроМАЗ» 1 495 925,01 грн. та 01.11.2017 платіжним дорученням № 6897 перерахувало 482,71 грн.

День фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Таким чином, здійснивши перерахунок пені за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство", судом задовольняється вимога позивача про стягнення пені на суму заборгованості у розмірі 97 974,99 грн. за період прострочення з 05.10.2017 по 31.10.2017 на суму 1 838,71 грн. та пені на суму заборгованості у розмірі 97 492,28 грн. за період прострочення з 02.11.2017 по 15.11.2017 на суму 1 009, 65 грн., з відмовою у стягненні 139,21 грн.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3% річних за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство", судом задовольняється вимога позивача про стягнення 3% річних на суму заборгованості у розмірі 97 974,99 грн. за період прострочення з 05.10.2017 по 31.10.2017 на суму 217,42 грн. та 3% річних на суму заборгованості у розмірі 97 492,28 грн. за період прострочення з 02.11.2017 по 15.11.2017 на суму 112,18 грн., з відмовою у стягненні 16,08 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних витрат за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство" наданий позивачем до позовної заяви судом встановлено, що розрахунок здійснено вірно та підлягає стягненню в заявленій сумі інфляційних втрат за період прострочення з 05.10.2017 по 31.10.2017 в сумі 1 175,70 грн.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково.

Інші доводи сторін у відповідних частинах сум до уваги судом не приймаються в силу викладеного.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Запорізький державний авіаційний ремонтний завод "МіГремонт" (69013, м. Запоріжжя, вул. Військбуд, буд. 124; ; р/р № 5304 у Філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Запоріжжі, МФО 322313) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрЄвроМАЗ" (08131, Київська область, с. Софіївська Борщагівка, вул. Київська, буд. 24; ; п/р № 8 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805, ІПН 36, № с-ва платника ПДВ 100328588) заборгованість за договором купівлі-продажу № 04-17 від 17.01.2017 у розмірі 101 845 (сто одна тисяча вісімсот сорок п'ять) грн. 94 коп., а саме: основну заборгованість у розмірі 97 492 (дев'яносто сім тисяч чотириста дев'яносто дві) грн. 28 коп., пеню по Договору купівлі-продажу № 04-17 від 17.01.2017 за період прострочення з 05.10.2017 по 31.10.2017 у розмірі 1 838 (одна тисяча вісімсот тридцять вісім) грн. 71 коп., пеню по Договору купівлі-продажу № 04-17 від 17.01.2017 за період прострочення з 02.11.2017 по 15.11.2017 у розмірі 1 009 (одна тисяча дев'ять) грн. 65 коп., 3 % річних за період прострочення з 05.10.2017 по 31.10.2017 у розмірі 217 (двісті сімнадцять) грн. 42 коп., 3% річних за період прострочення з 02.11.2017 по 15.11.2017 на суму 112 (сто дванадцять) грн. 18 коп., інфляційні витрати за період прострочення з 05.10.2017 по 31.10.2017 в сумі 1 175 (одна тисяча сто сімдесят п'ять) грн. 70 коп. та судовий збір у розмірі 1 681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 44 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя К.В. Проскуряков

Повний текст рішення складено: 15.02.2018.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.