Суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 910/9943/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, Баранець О.М., Вронська Г.О.

за участі секретаря судового засідання: Натаріної О.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2017

(головуючий - Андрієнко В.В., судді: Власов Ю.Л., Буравльов С.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕКТАЙМ",

до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк",

про визнання договорів іпотеки та поруки припиненими,

за участю представників сторін:

позивача - Колдоба М.В.,

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕКТАЙМ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" про визнання припиненими договорів іпотеки від 26.08.2008, від 29.05.2008 та договору поруки № 0/п2 від 29.05.2008 (з урахуванням заяви про зміну предмету позову, яка прийнята та розглянута судом).

Позов мотивовано припиненням поруки та іпотеки у зв'язку з припиненням забезпечених ними кредитних зобов'язань.

Матеріально-правовою підставою позову зазначені статті 546, 574, 575, 593, 598, 609 Цивільного кодексу України, статті 1, 17 Закону України "Про іпотеку".

Відповідач проти позову заперечив, пославшись на те, що ліквідація боржника за кредитними договорами не є підставою для припинення відповідальності майнових поручителів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2017 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.08.2017 в задоволенні позову відмовлено повністю.

При розгляді справи місцевим господарським судом встановлені такі обставини:

- між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ректайм" (іпотекодавець) та Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк"; іпотекодержатель) 29.05.2008 укладено договір іпотеки, предметом якого виступає нежиле приміщення №69, (в літ.А), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Печенізька, будинок 1-7. Предмет іпотеки є власністю ТОВ "Ректайм" на підставі договору купівлі-продажу приміщення, посвідченого Пашковець О.В., державним нотаріусом Одинадцятої Київської нотаріальної контори 13 вересня 2001 року за реєстровим №3н-3338, та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 22 жовтня 2001 року в реєстрову книгу №9п-188 за реєстровим №1254-п. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кияшко А.В. та зареєстрований в реєстрі за №2368. Договір іпотеки від 29.05.2008 укладено в забезпечення виконання основного зобов'язання ТОВ "Промоптторг" перед ПАТ "УкрСиббанк" за кредитним договором №0 від 29.05.2008;

- між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ректайм" 29.05.2008 укладено договір поруки №0/п2 від 29.05.2008 в забезпечення виконання зобов'язання боржника за кредитним договором №0 від 29.05.2008, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Промоптторг" та Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк";

- між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ректайм" (іпотекодавець) та Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк"; іпотекодержатель) 26.08.2008 укладено договір іпотеки, предметом якого виступає нежиле приміщення № 69, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Печенізька, будинок 1-7. Предмет іпотеки є власністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Ректайм" на підставі договору купівлі-продажу приміщення, посвідченого Пашковець О.В., державним нотаріусом Одинадцятої Київської нотаріальної контори 13 вересня 2001 року за реєстровим № 3н-3338, та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 22 жовтня 2001 року в реєстрову книгу № 9п-188 за реєстровим № 1254-п. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кияшко А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3155. Договір іпотеки від 26.08.2008 забезпечує виконання основного зобов'язання за кредитним договором № 0 від 26.08.2008;

- згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців товариство з обмеженою відповідальністю "Промоптторг" (ідентифікаційний код юридичної особи - 30317312), що є боржником за кредитним договором № 0 від 26.08.2008 та кредитним договором № 0 від 29.05.2008 - припинено;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Ректайм" просить суд визнати припиненими договір поруки № 0/п2 від 29.05.2008 та договори іпотеки від 26.08.2008 та від 29.05.2008, оскільки забезпечені цими договорами зобов'язання припинені у зв'язку ліквідацією юридичної особи-боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Промоптторг".

Відмовляючи в задоволені позову, місцевий господарський суд виходив з того, що факт ліквідації боржника за кредитним договором із внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором, яка не була погашена у процедурі ліквідації, не є підставою для припинення договору іпотеки та договору поруки, які укладені для забезпечення виконання кредитного договору боржником. Разом з тим, право на стягнення з поручителя заборгованості було реалізоване кредитором до ліквідації боржника шляхом звернення до суду з позовом про стягнення цієї заборгованості. Рішення суду обґрунтоване нормами статей 15, 16, 526, 554, 599 Цивільного кодексу України, статей 1, 11 Закону України "Про іпотеку".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕКТАЙМ" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2017 у справі задоволено частково. Суд скасував рішення в частині визнання припиненими договорів іпотеки від 29.05.2008, від 26.08.2008 та ухвалив нове рішення в цій частині про задоволення позову. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2017 залишено без змін.

Постанова суду мотивована тим, що іпотека припинилася у зв'язку із припиненням основних зобов'язань за відповідними кредитними договорами від 26.08.2008 та від 29.05.2008, укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю "Промоптторг" та Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" (у зв'язку з ліквідацією боржника за кредитними договорами із внесенням запису до відповідного реєстру). Постанова обґрунтована нормами статей 16, 104, 509, 609 Цивільного кодексу України, статей 1, 17 Закону України "Про іпотеку".

Не погоджуючись із постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2017, Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить її скасувати, а рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2017 - залишити в силі.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно визнав припиненими договори іпотеки, не врахувавши те, що сам факт ліквідації боржника за кредитним договором із внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, укладеного для забезпечення виконання кредитного договору боржником. Обставини неналежного виконання позичальником умов кредитного договору № 0 від 29.05.2008 встановлено рішенням Господарського суду м. Києва у справі 910/8301/16 про стягнення банком солідарно з позичальника (Товариства з обмеженою відповідальністю "Промоптторг") та поручителя (Товариства з обмеженою відповідальністю "Ректайм") основної заборгованості за кредитним договором № 0 від 29.05.2008, заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом, а також пені за основним боргом та відсотками. Зазначене рішення прийнято до припинення юридичної особи (позичальника) та внесення відповідного запису до реєстру.

Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕКТАЙМ" не скористалось правом подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу, що в силу ч. 3 ст. 295 ГПК України не перешкоджає перегляду судових рішень.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 06.12.2017 касаційну скаргу прийнято до касаційного провадження та призначено її до розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у господарських справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Студенця В.І. (головуючий), Вронської Г.О. і Баранця О.М. 15.01.2018 передано касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2017 у справі № 910/9943/17.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Студенця В.І. - головуючого, Баранця О.М., Вронської Г.О. від 22.01.2018 касаційну скаргу прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 06.02.2018.

Касаційний господарський суд, переглядаючи у касаційному порядку оскаржувані судові рішення, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, виходячи із змісту статей 526, 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Будь-які забезпечувальні зобов'язання, що випливають з основного зобов'язання, не повинні припиняти свою дію у разі, якщо основне зобов'язання залишилося невиконаним.

За змістом абзацу 3 статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання в межах вартості предмета іпотеки (стаття 11 Закону України "Про іпотеку").

Судова палата у господарських справах Верховного Суду України у своїй постанові від 06.07.2016 у справі № 918/545/13 зазначила, що укладаючи договір застави (іпотеки), заставодавець (іпотекодавець) бере на себе всі ризики, пов'язані з невиконанням зобов'язання боржником (у межах вартості предмета застави (іпотеки), у тому числі й ті, що виникають унаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із відповідного державного реєстру. Оскільки покладення цих ризиків на особу, яка видала забезпечення, відбулося за договором, укладеним заставодавцем (іпотекодавцем) саме із кредитором, то всі узяті ризики слід покладати на особу, яка видала забезпечення, і після припинення існування боржника. Отже, ліквідація боржника не повинна припиняти обов'язок заставодавця (іпотекодавця) із несення цих ризиків. Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка видала забезпечення, тобто звільнення останньої від таких ризиків має бути предметом спеціальної домовленості між нею і кредитором. Таким чином, сам факт ліквідації боржника за кредитним договором із внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором, яка не була погашена у процедурі ліквідації, не є підставою для припинення договору іпотеки, укладеного для забезпечення виконання кредитного договору боржником. Аналогічні висновки викладені і у постановах Верховного Суду України від 06.07.2016 у справі № 40/5005/7101/2011, від 24.02.2016 у справі № 924/1801/14, від 10.02.2016 у справі № 6-216цс14, від 10.02.2016 у справі № 6-84цс15, від 24.02.2016 у справі № 924/1801/14, від 17.02.2016 у справі № 6-245цс14, від 12.10.2016 у справі № 5/25-38.

Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові у справі № 918/545/13, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 11116 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права (частина перша статті 11128 ГПК України в редакції, що діяла до 15.12.2017).

Наведений у зазначеній постанові Верховного Суду України висновок, на відміну від місцевого суду, не був врахований судом апеляційної інстанції при вирішенні спору, тому задоволення позову в частині визнання припиненими договорів іпотеки від 29.05.2008 та від 26.08.2008 не можна визнати достатньо обґрунтованим.

Крім того, Верховний Суд України у постанові від 29.03.2017 у справі № 6-2013цс16 зазначив, що аналіз статей 11, 559, 598, 599, 609 Цивільного кодексу України свідчить про те, що припинення основного зобов'язання внаслідок ліквідації юридичної особи - боржника за цим зобов'язанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи - боржника.

Отже, в частині визнання припиненим договору поруки № 0/п2 від 29.05.2008 висновки судів обох інстанцій колегія вважає правомірними, оскільки право на стягнення з поручителя заборгованості було реалізоване кредитором до ліквідації боржника шляхом звернення до суду з позовом, за результатами розгляду справи № 910/8301/16 ухвалено судове рішення про стягнення солідарно цієї заборгованості з поручителя та боржника.

Відповідно до частини першої, другої статті 300 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017) переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

Відповідно до частини першої статті 312 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

З урахуванням наведеного, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню в частині визнання припиненими договорів іпотеки із залишенням в цій частині в силі рішення суду першої інстанції, в іншій частині - залишенню без змін.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 309, 312, 314 - 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" задовольнити частково.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2017 у справі № 910/9943/17 в частині визнання припиненим договору іпотеки від 29.05.2008, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ректайм" та Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кияшко А.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2368 та визнання припиненим договору іпотеки від 26.08.2008, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ректайм" та Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кияшко А.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 3155 скасувати та в цій частині залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2017 у справі № 910/9943/17.

В іншій частині постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2017 залишити без змін.

3. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2017 у справі № 910/9943/17 в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕКТАЙМ" 3 200,00 грн. витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 3 520,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги скасувати.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕКТАЙМ" (, м. Київ, вул. Верховинна, 6-а, індекс 03155) на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12, індекс 04070) 3 840, 00 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання даної постанови.

6. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. Студенець

Судді О. Баранець

Г. Вронська