ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2018 р. Справа № 909/899/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Дубник О.П.

суддів Матущак О.І.

Якімець Г.Г.

при секретарі Мокрій А.В.

розглянув апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) Гаврилюка Олександра Івановича б/н від 24.11.2017р. (вх. №01-05/5809/17 від 11.12.2017р.)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.11.2017р.

у справі № 909/899/17 (суддя Фанда О.М.)

за позовом: ФОП Гаврилюка Олександра Івановича, м. Надвірна, Івано-Франківська область

до відповідача-1: Приватного акціонерного товариства Прикарпаттяобленерго" (далі - АТ "Прикарпаттяобленерго"), м. Івано-Франківськ

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Надвірнянська автобаза", м. Надвірна, Івано-Франківська область

до відповідача-3: Комунального підприємства Міське комунальне підприємство "Надвірнашляхбуд" (далі - МКП "Надвірнашляхбуд"), м. Надвірна, Івано-Франківська область

про стягнення збитків, пов'язаних з порушенням договірних зобов'язань щодо постачання електроенергії в сумі 45 877,34 грн

за участю представників:

від позивача: Сікомас С.В. - представник (ордер у матеріалах справи); ФОП Гаврилюк О.І.

від відповідача-1: Дмитрук О.І. - представник (довіреність у матеріалах справи); Іванишин В.І. - представник (договір у матеріалах справи).

від відповідача-2: Гуменюк Б.С. - представник (довіреність у матеріалах справи).

від відповідача-3: не з`явився (належно повідомлений).

Відповідно до п.п.9 п.1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) в редакції Закону від 03.10.17 р. №2147-VIII справи в судах апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відводів суддям та секретарю судового засідання в порядку ст.ст. 35, 36, 37 ГПК України не заявлялось.

У судовому засіданні 25.01.2018р. здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ст. 222 ГПК України.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 14.12.2017р прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 25.01.2018р.

Відповідач-3 у судове засідання участі уповноваженого представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення рекомендованого повідомлення від 15.12.2017р.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 01.11.2017р. (повний текст рішення складено 07.11.2017р.) у справі №909/899/17 (суддя Фанда О.М.) в задоволенні позову ФОП Гаврилюка Олександра Івановича до відповідача-1: АТ "Прикарпаттяобленерго", до відповідача-2: ТОВ "Надвірнянська автобаза" та до відповідача-3: МКП "Надвірнашляхбуд" про стягнення штрафних санкцій, пов'язаних з порушенням договірних зобов'язань щодо постачання електроенергії в сумі 45 877,34 грн. відмовлено.

При прийнятті рішення місцевий господарський суд керувався вимогами ст.ст. 714, 509, ч. 1 ст. 549, ч.1 ст. 610, ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), ст. 55, ч.1 ст. 174, ст. 193, ч. 1 ст. 216, ст. 230, ч. 4 ст. 231, ч.ч.1,2 ст. 275 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), ст.1 Закону України "Про електроенергетику" від 16 жовтня 1997 року N 575/97-ВР (надалі - Закон N 575/97-ВР), п.1.7 Правил користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996 року, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 2 серпня 1996 р. за № 417/1442, та прийшов до висновку, що позивач є субспоживачем електричної енергії, оскільки електрична енергія йому передається через мережі ВАТ "Надвірнянська автобаза" та МКП "Шляхбуд", електричну енергію філія "Надвірнянський РЕМ" АТ "Прикарпаттяобленерго" доставляє до точки продажу і таким чином свої зобов'язання згідно Договору про постачання електричної енергії №590 від 30.11.2010 року виконує. АТ "Прикарпаттяобленерго" не вчиняло жодних дій щодо припинення поставки електричної енергії позивачеві на об'єкт по вул. Майданська 6а за Договором про постачання електричної енергії №590 від 30.11.2010, що в свою чергу свідчить про відсутність порушення ним умов договору, разом з тим і притягнення до відповідальності у вигляді стягнення штрафних санкцій. Щодо інших відповідачів то суд першої інстанції вважає, оскільки договірні відносини зі сторони ТОВ "Надвірнянська автобаза" та МКП "Надвірнашляхбуд" з позивачем по справі відсутні, то і відсутні правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України, зокрема, стягнення штрафу з вказаних вище відповідачів.

ФОП Гаврилюк Олександр Іванович не погоджується з ухваленим рішенням суду, вважає його прийнятим з порушенням норм матеріального права. Апелянт зазначає, зокрема, що господарським судом встановлено факт відсутності електропостачання на опора №11 на кабельному вводі 0,4 кВ, який належить МКП "Надвірнашляхбуд" (точка продажу постачальником електроенергії Гаврилюку О.І.), що підтверджується актом від 02.06.2017р. Таким чином, починаючи з 02.06.2017р. позивач не отримує електроенергію в точці продажу, визначеній договором, а тому має місце незабезпечення електроенергією підприємця Гаврилюка О.І. як субспоживача, обов'язок постачання якої згідно договору покладений на АТ "Прикарпаттяобленерго". Апелянт просить оскаржуване рішення суду скасувати, прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

МКП "Надвірнашляхбуд" у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що МКП "Надвірнашляхбуд" не укладалось жодних договорів з позивачем, а ПКЕЕ не передбачено відповідальності споживача перед субспоживачем у вигляді штрафних санкцій. Зазначає, що оскільки договірних зобов'язань між МКП "Надвірнашляхбуд" та ФОП Гаврилюк О.І. не існує, згідно ст. 611 ЦК України, правових наслідків, встановлених у разі порушення договірних зобов'язань, зокрема відшкодування збитків, не настають. МКП "Надвірнашляхбуд" не вчиняло жодних дій у перешкоджанні постачанню електричної енергії, а тому у його діях відсутні складові цивільного правопорушення.

ТОВ "Надвірнянська автобаза" у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, згідно ч. 2 ст. 22 ЦК України, ч. 2 ст. 224 ГК України, ч. 1 ст. 225 ГК України вартість недопоставленої енергії не є збитками. Стверджує, що ТОВ "Надвірнянська автобаза" не укладало договорів з позивачем, а тому штрафні санкції не можуть бути застосовані до нього.

АТ "Прикарпаттяобленерго" у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що АТ "Прикарпаттяобленерго" доставляє до точки продажу електричну енергію, а отже виконує свої зобов'язання згідно договору про постачання електричної енергії №590 від 30.11.2010р., що підтверджується актом обстеження схеми електропостачання об'єкта електричної енергії. Зазначає, що АТ "Прикарпаттяобленерго" не вчиняло жодних дій щодо припинення постачання електричної енергії позивачеві на об'єкт по вул. Майданська 6а за Договором про постачання електричної енергії №590 від 30.11.2010, що в свою чергу свідчить про відсутність порушення умов договору.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та відзивами на неї, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши зібрані по справі докази, та дослідивши фактичні обставини у справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, при цьому, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду встановила наступні обставини та керувалася такими мотивами.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, 30 листопада 2010 року між ВАТ "Прикарпаттяобленерго" в особі директора філії "Надвірнянський РЕМ ВАТ "Прикарпаттяобленерго" (постачальник) та ФОП Гаврилюком Олександром Івановичем (споживач) укладено договір №590 про постачання електричної енергії (надалі - Договір) (а.с. 11-14, т.1).

Як зазначає відповідач-1, 12 квітня 2011 року ВАТ "Прикарпаттяобленерго" перейменовано у ПАТ "Прикарпаттяобленерго". Згідно із рішенням Загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства від 12.04.2017 року (Протокол №18 від 12.04.2017 року) змінено тип товариства з Публічного акціонерного товариства на Приватне акціонерне товариство. У зв"язку з чим змінено повне найменування товариства з "Публічне акціонерне товариство "Прикарпаттяобленерго" на "Приватне акціонерне товариство "Прикарпаттяобленерго".

Згідно розділу 1 Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 100,00 кВА (кВт), а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Точка продажу електричної енергії на об'єкт "Пилорама" встановлена між основним споживачем та субспоживачем.

Балансова належність електромереж відображена у додатку 8.1 до Договору (а.с. 143, т.1).

Згідно "Однолінійної схеми електропостачання Споживача №2", яка є Додатком 7.1 до Договору, межа балансової належності, яка збігається з точкою продажу електроенергії , знаходиться у точці кріплення проводу повітряної відпайки до ізоляторів на опорі №11 ПЛ-0,4 кВ КП "Шляхбуд". Власником кабельного вводу 0,4 кВ від вхідних контактів комутуючого пристрою в РУ 0,4 кВ ЗТП-435 є ВАТ "Надвірнянська автобаза" ПЛ - 0,4 кВ кабельний ввід 0,4 кВ від опори №11 до ВРП КП "Шляхбуд" та до ВРП пилорами по вул. Майданська 6а, м. Надвірна (а.с. 140, т.1). Наведене також підтверджується однолінійною схемою електропостачання (а.с. 186, т.1).

На виконання вимог ПКЕЕ, щодо спільного використання технологічних електричних мереж між МКП "Надвірнашляхбуд" (власник мереж) та АТ "Прикарпаттяобленерго" укладено договір про спільне використання технологічних електричних мереж №60с від 20.03.2013 року (а.с. 152-156, т.1).

Також між ТзОВ "Надвірнянська автобаза" (власник мереж) та АТ "Прикарпаттяобленерго" укладено договір про спільне використання технологічних електричних мереж №1185/с від 28.03.2014 року (а.с. 168-172, т.1).

02 червня 2017 року позивачем складено акт про припинення електропостачання, яким встановлено відсутність електропостачання на опорі №11 та відсутність електропостачання на кабельному вводі 0,4 кВ, який належить КП "Шляхбуд" (а.с. 16 , т.1).

Претензією від 04 серпня 2017 року позивач звернувся до АТ "Прикарпаттяобленерго" про усунення недоліків при постачанні електричної енергії.

Як вбачається з листа-відповіді АТ "Прикарпаттяобленерго" дана претензія АТ "Прикарпаттяобленерго" відхилена (а.с. 18, т.1).

ФОП Гаврилюк Олександр Іванович звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області із позовом до АТ "Прикарпаттяобленерго" про стягнення збитків пов'язаних з порушенням договірних зобов'язань щодо постачання електроенергії в сумі 45 877,34 грн. Позовні вимоги обгрунтовані порушенням АТ "Прикарпаттяобленерго" умов договору про постачання електричної енергії №590 від 30.11.2010 року, зокрема припинення постачання електричної енергії з невідомих позивачу причин, внаслідок чого позивачу завдано збитків в сумі 45 877, 34 грн.

Згідно заяви позивача б/н від 18.10.2017р. (а.с. 110, т.1) позивач з посиланням на ч. 1 ст. 216 ГК України, ч.ч. 1,2 ст. 217 ГК України, ч. 1 ст. 230 ГК України визначив предмет спору як вимогу про стягнення саме з ПАТ "Прикарпаттяобленерго" штрафних санкцій за порушення договірних зобов'язань. Судом першої інстанції дана заява про зміну предмету позову прийнята до розгляду.

Предметом спору в даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача АТ "Прикапаттяобленерго" штрафних санкцій в сумі 45 877,34 грн., у зв'язку з припиненням постачання електричної енергії, як заявлені саме до цього відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 1 ГПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Як вбачається з матеріалів справи, 30 листопада 2010 року між ВАТ "Прикарпаттяобленерго" (постачальник) та ФОП Гаврилюком Олександром Івановичем (споживач) укладено договір №590 про постачання електричної енергії, згідно якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 100,00 кВА (кВт), а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Точка продажу електричної енергії на об'єкт "Пилорама" встановлена між основним споживачем та субспоживачем.

Балансова належність електромереж відображена у додатку 8.1 до Договору, згідно якого точка продажу електричної енергії на об'єкт "Пилорама" встановлена між основним споживачем та субспоживачем.

Згідно "Однолінійної схеми електропостачання Споживача №2", яка є Додатком 7.1 до Договору, межа балансової належності, яка збігається з точкою продажу електроенергії , знаходиться у точці кріплення проводу повітряної відпайки до ізоляторів на опорі №11 ПЛ-0,4 кВ КП "Шляхбуд". Власником кабельного вводу 0,4 кВ від вхідних контактів комутуючого пристрою в РУ 0,4 кВ ЗТП-435 є ВАТ "Надвірнянська автобаза" ПЛ - 0,4 кВ кабельний ввід 0,4 кВ від опори №11 до ВРП КП "Шляхбуд" та до ВРП пилорами по вул. Майданська 6а, м. Надвірна (а.с. 140, т.1). Наведене також підтверджується однолінійною схемою електропостачання (а.с. 186, т.1). Ці обставини встановлені судом першої інстанції, визнаються сторонами по справі.

Враховуючи наведене, позивач є субспоживачем електричної енергії, оскільки електрична енергія йому передається через мережі ВАТ "Надвірнянська автобаза" та МКП "Шляхбуд".

Згідно п.1.7 ПКЕЕ у разі використання технологічних електричних мереж електропередавальною організацією відносини між власником цих мереж та електропередавальною організацією, у тому числі їх взаємна відповідальність, регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж, що укладається між ними на основі типового договору. Основний споживач не має права відмовити електропередавальній організації, яка здійснює ліцензовану діяльність на закріпленій території, в укладенні (переукладенні) договору про спільне використання технологічних електричних мереж, а субспоживачу у разі дотримання ним вимог цих Правил в укладенні (переукладенні) договору про технічне забезпечення електропостачання споживача в передбачених цими Правилами випадках.

Відповідно до п. 1.10 ПКЕЕ електропередавальна організація не має права відмовити в передачі електричної енергії постачальникам електричної енергії, у приєднанні до її мереж інших електропередавальних організацій або замовників за умови дотримання ними вимог законодавства України, зокрема цих Правил та нормативно-технічних документів. Електропередавальна організація, що здійснює діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами в межах закріпленої території здійснення ліцензованої діяльності забезпечує передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та технологічними електричними мережами інших власників, які не мають ліцензій на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами. Для забезпечення передачі електричної енергії електричними мережами, що не належать електропередавальній організації, між електропередавальною організацією та відповідним власником мереж, який не має ліцензії на здійснення діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, укладається договір щодо спільного використання електричних мереж.

На виконання вимог ПКЕЕ, щодо спільного використання технологічних електричних мереж між МКП "Надвірнашляхбуд" (власник мереж) та АТ "Прикарпаттяобленерго" укладено договір про спільне використання технологічних електричних мереж №60с від 20.03.2013 року, а також між ТзОВ "Надвірнянська автобаза" (власник мереж) та АТ "Прикарпаттяобленерго" укладено договір про спільне використання технологічних електричних мереж №1185/с від 28.03.2014 року.

Згідно акту про припинення електропостачання від 02 червня 2017 року, складеного позивачем в односторонньому порядку, зафіксовано відсутність електропостачання на опорі №11 та відсутність електропостачання на кабельному вводі 0,4 кВ, який належить КП "Шляхбуд" (а.с. 16 , т.1).

Позивач обґрунтовує позовні вимоги порушенням АТ "Прикарпаттяобленерго" умов договору про постачання електричної енергії №590 від 30.11.2010 року, зокрема припинення постачання електричної енергії, однак як вбачається з матеріалів справи АТ "Прикарпаттяобленерго" доставляє електроенергію до точки продажу і таким чином свої зобов'язання згідно Договору про постачання електричної енергії №590 від 30.11.2010 року виконує, а припинення постачання відбулось поза межами балансової належності мереж відповідача-1 та поза точкою продажу електроенергії, що підтверджується також однолінійною схемою електропостачання (а.с. 186, т.1) та актом обстеження схеми електропостачання об'єкта електричної енергії, з якого вбачається, що енергія постачається до ТзОВ "Надвірнянська автобаза" та МКП "Шляхбуд" (а.с. 184-185, т.1).

Згідно п. 4.3.1 сторони не несуть відповідальності за повне або часткове невиконання своїх зобов'язань, якщо воно є результатом дії обставин непереборної сили, до яких належать, зокрема, виняткові погодні умови і стихійні лиха, непередбачувані ситуації, викликані діями сторони, що не є стороною договору (зокрема, протиправні дії третіх осіб).

Також, згідно п. 11.5 ПКЕЕ електропередавальна організація не несе відповідальності за майнову шкоду, заподіяну споживачу або третім особам, внаслідок переривання або обмеження обсягу передачі електричної енергії, які викликані: 1) протиправними діями третіх осіб; 2) форс-мажорними обставинами, які не передбачені в проектній та іншій нормативній документації, наслідки форс-мажорних обставин підтверджуються відповідним актом; 3) некваліфікованими діями персоналу споживача; 4) унаслідок припинення або обмеження обсягу передачі електричної енергії, здійсненого у порядку, встановленому цими Правилами та/або введеними відповідно до законодавства України; 5) пошкодженням устаткування споживача, що спричинило автоматичне відключення лінії живлення; 6) недотриманням споживачем установленого договором режиму електроспоживання та перевищенням договірної граничної величини електричної потужності; 7) перервами в передачі електричної енергії споживачу в разі спрацювання пристроїв протиаварійної автоматики автоматичного частотного розвантаження (АЧР), а також системи автоматичного відключення навантаження (САВН), яка має автоматичний і ручний запуск, на час, передбачений нормативними документами, за умов нормальної роботи енергосистеми, та на час, необхідний для стабілізації режиму в умовах надзвичайного стану в енергетиці, який вводиться в установленому законом порядку; 8) перервами в передачі електричної енергії на час, який встановлений ПУЕ для відповідної категорії з надійності електропостачання струмоприймачів споживача, зазначеної в договорі.

Частиною 1 ст. 216 ГК України передбачає, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч.1 ст. 174 ГК України передбачено, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.230 ГК України, у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції ( неустойку, пеню, штраф).

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст.230 ГК України).

Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Крім цього, оскільки договірні відносини позивача з ТОВ "Надвірнянська автобаза" та МКП "Надвірнашляхбуд" відсутні, а тому відсутні правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України, встановлені у разі порушення договірних зобов'язань, зокрема стягнення штрафу з відповідачів.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ФОП Гаврилюка Олександра Івановича до відповідача-1: АТ "Прикарпаттяобленерго", до відповідача-2: ТОВ "Надвірнянська автобаза" та до відповідача-3: МКП "Надвірнашляхбуд" про стягнення штрафних санкцій пов'язаних з порушенням договірних зобов'язань щодо постачання електроенергії в сумі 45 877,34 грн.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, спростовуються вищенаведеними аналізом матеріалів справи та нормами матеріального права.

Усе викладене дає підстави для залишення без задоволення апеляційної скарги, оскаржуваного рішення суду без змін, у зв'язку із чим згідно із ст. 129 ГПК України на апелянта покладаються судові витрати.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 252, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.11.2017 у цій справі без змін.

2. Судові витрати покласти на ФОП Гаврилюка Олександра Івановича.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з ст.ст. 282, 284, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 05.02.2018р.

Головуючий суддя Дубник О.П.

Суддя Матущак О.І.

Суддя Якімець Г.Г.