ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08 лютого 2018 року м. Черкаси справа № 925/61/18

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СОФІ-КО» про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СОФІ-КО» подало до господарського суду Черкаської області позов про стягнення з фізичної особи-підприємця Грищенко-Лашиної Людмили Олексіївни 428076,00 грн. неустойки та зобов'язання вчинити дії, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 21.12.2015 між зазначеними сторонами був укладений договір оренди нерухомого майна, за яким відповідачка отримала в оренду частину нежитлового приміщення, розташованого за адресою м.Черкаси, вул. Дашкевича, 19, під розміщення дитячого розважального центру. У зв'язку з тим, що після закінчення строку договору, орендар не повернула орендоване приміщення позивачу, останній нарахував неустойку у подвійному розмірі від суми орендних платежів, яку просить стягнути з відповідачки, а також просить суд зобов'язати повернути об'єкт оренди орендодавцю.

06.02.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «СОФІ-КО» звернулося до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль, марки «КІА RIO», 2017 року випуску, об'єм двигуна 1396 см.куб., який належить відповідачці. За доводами позивача підставою для вжиття такого виду забезпечення є та обставина, що з фізичної особи-підприємця Грищенко-Лашиної Людмили Олексіївни, як з відповідачки за постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.09.2017 була стягнута заборгованість, яка до цього часу не сплачена, тому відповідачка під впливом заявленого позову може здійснити дії, спрямовані на істотне утруднення виконання рішення суду шляхом передання вказаного автомобіля у власність третіх осіб.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. (Постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»)

На підтвердження необхідності накладення арешту на майно відповідачки, представником позивача зазначається наявність рішення про стягнення з відповідачки грошових коштів та пред'явлення нового позову до неї та наявність можливості вчиняти дії з відчуження належного їй майна, зокрема, автомобіля. Проте, зазначені представником позивача доводи не можуть бути належними доказами на підтвердження можливого ускладнення чи неможливості виконання рішення суду або слугувати підтвердженням ефективності захисту порушеного права позивача.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 №16).

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення вимоги позивача про застосування заходу до забезпечення позову шляхом накладання арешту на автомобіль відповідачки, тому заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СОФІ-КО» про забезпечення позову про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СОФІ-КО» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Суддя О.І.Кучеренко