РІШЕННЯ

07 лютого 2018 року м. ТернопільСправа № 921/725/17-г/1

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Чопка Ю.О.

при секретарі судового засідання Коник М.М.

Розглянув справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", бульвар Т. Шевченка, 18, м.Київ, Центральна Частина Києва, Київ, 10030 в особі Тернопільської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", вул. Чорновола, 4, м.Тернопіль, 46001

до відповідача Управління державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Тернопільській області, пр. С. Бандери, 21, м.Тернопіль, 46000

про cтягнення заборгованості в сумі 33 092,04 грн.

За участю представників:

Позивача: Олійник Т.П., довіреність № 2886 від 28.12.17р.

Відповідача: Муж В.В., довіреність № 14 від 09.01.18р.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Документообіг господарського суду".

Для робочого оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер NJ20UG2JD3074025 A2.

В судовому засіданні 07.02.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть справи:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Тернопільської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (надалі - Укртелеком) звернулось до господарського суду Тернопільської області із позовом про стягнення з Управління державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Тернопільській області (надалі - Управління) 33 092,04 грн. заборгованості за надані у січні 2016 року - серпні 2017 року послуги використання кабельної каналізації електрозв'язку з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 12 грудня 2017р. порушено провадження у даній справі, та призначено її розгляд на 10 січня 2018 року на 10 год. 30хв., який відкладався 31.01.2018р. та 07.02.2018р.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, яким ГПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до пп. 9 пункту 1 Розділу XI Перехідних Положень ГПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ГПК України.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на несвоєчасну оплату згідно договору 275/07-145/18 від 11.02.2014р. послуг використання кабельної каналізації електрозв'язку за період січень 2016р. - серпень 2017р.

Відповідач у відзиві на позов №45/02-1072 від 22.12.2017р. та його представник в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що строк дії договору закінчився 31 грудня 2015р. (в засіданні 07.02.2018р. представник позивача зазначив, що договір діяв по 01.01.2016р. включно) і зобов'язання за цим договором повністю виконані відповідачем. Листом від 20.11.2015р. відповідач повідомив позивача про намір розірвання договору 31.12.2015р. та з метою врегулювання договірних відносин просив надати проект договору на 2016р., а також просив надати правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на кабельну каналізацію електрозв'язку. Зазначених документів та проекту договору надано не було. Необхідність перегляду умов договору було зумовлено тим, що на кінець 2015 року відбулися суттєві зміни в кількості кабельних ліній, які використовуються Управлінням та які були зазначені в додатку до оспорюваного договору та відповідно впливали на розрахунки за договором. Управління листом від 10.06.2015р. повідомило Укртелеком про здійснення демонтажу кабельних ліній в період з 15.06.2015р. по 30.06.2015р., після закінчення яких просив внести зміни в розрахунки плати за використання місця в каналі кабельної каналізації. Укртелеком, в свою чергу, не здійснив жодних дій щодо врегулювання даного питання. Відповідач також зазначив, що додатковим підтвердженням того, що договір припинив свою дію є відсутність зареєстрованих в органах Казначейства України бюджетних зобов'язань по сплаті за послуги використання кабельної каналізації електрозв'язку. Автоматичне продовження строку дії договору не допускається в розумінні ст.48 Бюджетного кодексу, оскільки остання допускає придбання послуг чи товару протягом бюджетного періоду. Відповідно витрати бюджету на покриття таких зобов'язань не здійснювалися. Також звертає увагу суду на те, що товариством письмово підтверджена неврегульованість договірних відносин з управлінням у відповідних листах. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представниця позивача проти доводів відповідача заперечила, посилаючись на те, що п.10.1. укладеного між сторонами договору №275/07-145/18 передбачено, що останній діє до 31.12.2014р. та продовжує свою дію на кожний наступний рік на тих же умовах, якщо жодна із сторін не заявить іншій стороні про своє небажання продовжити дію договору не менше, ніж за чотири місяці до закінчення строку його дії. Враховуючи, що таких повідомлень про небажання продовжити дію договору у зазначений строк відповідач не подавав ні у 2015р. ні у 2016р., а тому дія договору щороку продовжувалася. Також представниця позивача зазначила, що твердження відповідача про не здійснення перерахунку у зв'язку з демонтажем кабельних ліній є хибним, так як спростовуються карткою обліку розрахунків, що наявна в матеріалах справи, рахунками-актами за листопад-грудень 2015р. та актами від 14.12.2015р. про демонтаж кабелів. Зазначені рахунки управлінням сплачені повністю. Посилання відповідача на Бюджетний кодекс України вважає безпідставним, оскільки останній не регулює відносини сторін за договором. У листі від 02.03.2016р. №45/01-298 відповідач вказував про необхідність врегулювання відносин укладенням нового правочину, проте такого правочину укладено не було, що в свою чергу не дає підстав вважати що договір №275/07-145/18 припинив свою дію. Щодо права власності зазначив, що під час укладення договору та його дії у відповідача не виникало жодних запитань, щодо належності майна.

Представник відповідача щодо заперечень позивача зазначив, що відповідно до абз.7 п.1 розділу ІІ Правил надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку за зверненням замовника постачальник повинен надати документи, які підтверджують право власності або володіння, таких документів станом на час розгляду справи не надано. Щодо ненадання повідомлення про розірвання договору в строк не менше як за чотири місяці зазначив, відповідно до п. 3.4.2. договору замовник послуг може відмовитися в односторонньому порядку від їх надання у разі незгоди з новою вартістю послуг. Враховуючи, що управління не згідне з ціною на 2016р., тому вимагало провести зміни в розрахунках до договору. Також відповідач зазначив, що є бюджетною установою, а тому використання Бюджетного кодексу для нього є обов'язковим. Відповідно до ст.48 Бюджетного кодексу України, зобов'язання укладені поза межами бюджетного періоду є недійсними. Крім того звертає увагу суду на те, що оплата наданих послуг здійснюється на підставі виставлених рахунків та підписаних сторонами актів виконаних робіт (наданих послуг). Враховуючи, що такі акти сторонами не підписувалися, відповідно і послуги не надавалися, а рахунки виставлені безпідставно.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарським судом встановлено наступне:

11.02.2014 року між Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі заступника директора з питань маркетингу та продажу послуг Тернопільської філії ПАТ "Укртелеком" Лісовича Р.Я. та Управлінням Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Тернопільській області (Замовник) укладено договір №275/07-145/18 про надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку ПАТ "Укртелеком" (далі Договір).

Відповідно до п.2.1. Договору, предметом цього Договору є технічні, організаційні та економічні умови надання в користування ККЕ Укртелекому.

Згідно з п.2.2. Договору, Укртелеком надає Замовнику в користування кабельну каналізацію електрозв'язку, що передбачає виконання комплексу організаційно-технічних заходів та надання таких послуг:

- а) бронювання місця в кабельній каналізації електрозв'язку (ККЕ) Укртелекому;

- б) погодження робочого проекту;

- в) технічний нагляд за роботою Замовника в ККЕ Укртелекому;

- г) надання місця в каналі ККЕ Укртелекому;

- ґ) використання ККЕ Укртелекому.

Відповідно до п.2.3. Договору, Замовник зобов'язується оплачувати послуги відповідно до умов цього Договору, додатків до нього та додаткових угод.

Пунктом 3.2.1. Договору передбачено, що Замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за цим Договором, відповідно до його умов та вимог чинного законодавства України, на підставі виставлених Укртелекомом рахунків та підписаних Сторонами актів виконаних робіт (наданих послуг).

Згідно з п.4.1. Договору, вартість послуги за цим Договором визначається на підставі Граничних тарифів на надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку операторів телекомунікацій (далі Граничні тарифи), затверджених рішенням НКРЗІ від 29.11.2012р. №620, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 17.12.2012р. за №2093/22405. Граничні тарифи застосовуються для здійснення розрахунків за цим Договором з дня набрання ними чинності або внесення до них змін.

Відповідно до п.4.5. Договору, вартість послуг з надання місяця в каналі ККЕ визначається відповідно до Граничних тарифів, що діють на момент виконання робіт та встановлені в додатках №3/1-3N до Договору.

Пунктом 4.7. Договору передбачено, що оплату вартості послуги з надання місця в каналі ККЕ Укртелекому та послуг з технічного нагляду за роботою сторонньої організації Замовник здійснює одноразово протягом 5 банківських днів з дати виставлення відповідного рахунка.

Згідно з п.4.9. Договору, вартість послуг з використання ККЕ визначається відповідно до Граничних тарифів та встановлюється в додатках №4/1-4/N до Договору.

Відповідно до п.4.10. Договору, оплата послуги з використання ККЕ Замовник здійснює щомісячно не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим, на підставі виставлених Укртелекомом рахунків та підписаних Сторонами актів виконаних робіт (надання послуг).

Сторонами також підписані додатки №1/1, №2/1, №3/1 та №4/1 до договору.

Як стверджує позивач, на виконання умов укладених між сторонами договору №275/07-145/18 від 11.02.2014р., позивач за період з січня 2016р. по серпень 2017р. надав відповідачу послуги з користування кабельною каналізацією електрозв'язку ПАТ "Укртелеком", на підтвердження чого надав суду рахунки-акти за вказаний період на загальну суму 28681,68 грн. Несплата даної заборгованості і стала підставою для звернення позивача з позовом.

Пунктом 10.1. Сторони погодили, що Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами і діє до 31.12.2014р., отже, на період, за який заявлене стягнення, поширюватися не може.

Правді, в тому ж п.10.1. Сторони погодилися, що термін дії Договору буде продовжуватися на кожний наступний рік, але, лише за умови, якщо жодна із Сторін не заявить письмово іншій Стороні про своє небажання продовжити дію Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.11.2015р. Управління надіслало Укртелекому листа №45/01-1516 під заголовком "Про надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку", в якому, зокрема, говорилося: "З метою врегулювання на 2016 рік договірних відносин між Управлінням Держкомзв'язку в Тернопільській області та ПАТ "Укртелеком" з приводу надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку просимо надати проект відповідного договору, строк дії якого становитиме один календарний рік (з 01.01.2016 до 31.12.2016).

Відповідно до статті 646 ЦК України, яка тут застосовується за аналогією, відповідь про згоду укласти договір на інших, ніж було запропоновано, умовах є відмовою від одержаної пропозиції. Саме так і слід розуміти зміст листа від 20.11.2015 року - як відмову від продовження старого Договору і пропозицію укласти новий договір, на новий строк - на 2016 рік.

Якщо навіть зі змісту листа не було можливості визначити справжню волю особи, яка його надіслала, то і тоді на підставі подальшої поведінки сторін (ч.4 ст. 213 ЦК) можна було б однозначно встановити, що сторони вважали дію Договору припиненою.

Так, 29 січня 2016 року Укртелеком направив Управлінню листа №05-8-0022 в якому, зокрема, говорилося: "З метою врегулювання договірних відносин між Управлінням Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Тернопільській області та Тернопільською філією ПАТ "Укртелеком" направляємо Вам для підпису два примірники договору про надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку ПАТ "Укртелеком".

З такого формулювання можна зробити лише один висновок - станом на 29 січня 2016 року Укртелеком вважав свої з Управлінням відносити неврегульованими.

Далі, листом №05-8-0050 від 25.02.2016р. Укртелеком повідомив Управління, що договір "Про надання кабельної каналізації електрозв'язку ПАТ Укртелеком" є договором приєднання, який може бути укладений шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, без права пропонувати свої умови договору, а також повідомив, що внесення змін в п.3.4.2. договору є неможливим. Тут звертає на себе увагу, той факт, що це вже друге послання Укртелекому протягом двох місяців в якому жодним словом не згадується про наявність між сторонами будь-яких договірних відносин. Очевидно, Укртелеком вважав Договір 2014 року припиненим.

02.03.2016р. Управлінням на адресу Укртелекому направлено лист №45/01-298 про неможливість оплати послуг через відсутність врегульованих договором відносин. Управління нагадало, що листом №45/01-1609 від 20.11.2015р. наголошувало на необхідності врегулювання відносин письмовим правочином та пропонувалося позивачу надати проект договору на 2016 рік та зазначив, що договір 275/07-145/18/6 від 11.02.2014р.не вважається продовженим на новий строк та не регулює відносини в 2016 році.

Листом №45/01-311 від 04.03.2016р. Управління повідомило Укртелеком про розгляд проекту договору, однак не погодило його, так як додаток 1 до договору не відповідав реальному стану використання Управлінням кабельної каналізації в м.Тернопіль.

Управління державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Тернопільській області листом №45/01-573 від 15.04.2016р. повідомило позивача що виставлений на оплату рахунок за договором №275/07-145-18 є безпідставними як і нарахування пені, так як договір не продовжений на 2016р. Також зазначив про ненадання правовстановлюючих документів та просив припинити надсилання розрахункових документів щодо використання місця в ККЕ а також скасувати нараховані штрафні санкції та не здійснювати їх подальше нарахування.

Листом №10-09/73 від 27.04.2016р. "Щодо обстеження стану телефонної каналізації" ПАТ "Укртелеком" повідомив, що у зв'язку з не підписанням Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України в Тернопільській області договору щодо оренди кабельної каналізації електрозв'язку на 2016 рік, правові підстави для спільного обстеження стану кабельної каналізації відсутні. А між тим, в Договорі 2014 року, п.2.2.(в) Укртелеком зобов'язався здійснювати технічний нагляд за роботою Замовника в кабельній каналізації електрозв'язку. Очевидно, що 27.04.2016р. Укртелеком на вважав себе зобов'язаним пунктом п.2.2.(в) Договору, а, отже, і всім Договором загалом.

Листом №45/02-889 від 26.07.2016р. Управління повідомило Укртелеком про неможливість підписання надісланого проекту договору, так як не надано підтверджуючих документів щодо володіння речовими правами на кабельну каналізацію електрозв'язку. Також повідомило, що, згідно з інформуванням Фонду Державного майна України, ні матеріали корпоратизації ВАТ "Укртелеком", що зберігаються в архіві Фонду, ні матеріали, які надавалися ВАТ "Укртелеком" для підтвердження права власності, не містять інформації стосовно ККЕ.

Листом №09-17-164 від 08.2016р. "Укртелеком" знову повідомив, "Про надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку ПАТ "Укртелеком" між сторонами не укладено. Те ж саме повторювалося 03 листопада 2016 року в листі №09-18-235.

Як видно з попереднього, вся подальша переписка сторін свідчить про те, що в 2016 році вони не вважали себе зобов'язаними Договором 2014 року.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про телекомунікації", дія цього Закону поширюється на відносини суб'єктів ринку телекомунікацій щодо надання та отримання телекомунікаційних послуг і використання телекомунікаційних мереж загального користування.

Згідно пункту 7 статті 31 Закону України "Про телекомунікації" (в редакції, що діяла в період дії договору), порядок та умови використання діючих трубопроводів, кабельних каналів, колекторів, веж, антен та інших пристроїв особами, яким вони не належать, встановлюються договором з їх власником.

Рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації від 23 серпня 2012 року № 428 затверджено правила надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку.

З огляду на зазначене, в даному випадку обов'язкове укладення договору з власником ККЕ про надання в користування місця в кабельній каналізації та доступу до неї.

За таких обставин, коли укладення договору обов'язкове для обох сторін, а Замовник відмовлявся підписати договір на наступний період, Укртелеком мав право звернутися до суду з переддоговірним спором в порядку статті 187 Господарського суду України.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, а позивачем не спростовано, факту відсутності між сторонами договору "Про надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку ПАТ "Укртелеком" дійсного на 2016 рік., що неодноразово підтверджено і самим позивачем у надісланих на адресу відповідача листах. За таких умов задоволення позову про стягнення на підставі договору виключається.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність між сторонами договірних відносин протягом спірного періоду, немає потреби аналізувати інші аргументи відповідача, наведені на спростування позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 74, 81, 129, 236-238, 240, 252 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1.У задоволенні позовних вимог відмовити.

2.Судові витрати покласти на позивача.

Суддя Чопко Ю.О.

Повний текст рішення виготовлено 12 лютого 2018 року.

Протягом двадцяти днів з дня складення це рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду через господарський суд Тернопільської області.