УХВАЛА

м. Київ

15.02.2018Справа № 13/529

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

скаргу комунального підприємства «Київпастранс», м. Київ,

на дії в.о. заступника начальника управління - начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Магди С.Г.,

з виконання наказу Господарського суду міста Києва, виданого на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2010

у справі № 13/529

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Октан» (нова назва «Нафтопостач-Агро»), м. Київ,

до комунального підприємства «Київпастранс», м. Київ,

про стягнення 63 966,95 грн.,

за участю представників:

позивач/стягувач - не з'явився,

відповідач/боржник - Тараско Т.Є. (довіреність від 27.12.2017 № 06-5/594),

органу державної виконавчої служби - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма Октан» (нова назва «Нафтопостач-Агро»; далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до комунального підприємства «Київпастранс» (далі - Підприємство) про стягнення грошових коштів у сумі 63 966,95 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.01.2010 позов задоволено повністю.

08.02.2010 на виконання рішення від 26.01.2010 було видано наказ.

08.02.2018 від Підприємства до суду надійшла скарга від 07.02.2018 № 06-1/154 на дії в.о. заступника начальника управління - начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - Відділ) Магди С.Г. з виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2010 у справі № 13/529.

Так, скаржник просить суд: визнати дії в.о. заступника начальника управління - начальника Відділу Магди С.Г. при відмові у закінченні виконавчого провадження ВП № 17759287 неправомірними; зобов'язати Відділ винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 17759287 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2018 зі справи № 13/529 було повідомлено Відділ про подання скарги; призначено розгляд скарги на 15.02.2018.

У судовому засіданні 15.02.2018 представник скаржника підтримав подану скаргу та просив суд її задовольнити.

Представники стягувача та Відділу у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду скарги, проаналізувавши встановлені фактичні обставини в їх сукупності, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з огляду на таке.

У провадженні Відділу перебуває наказ від 08.02.2010 № 13/529 про стягнення з Підприємства на користь Товариства 69 028,06 грн. (ВП №17759287).

Скаржник вказує, що протягом 2010-2012 років Господарським судом міста Києва на користь Товариства було винесено десять судових рішень, в яких Підприємство є боржником та на виконання яких видано судові накази, які наразі перебувають на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби, а саме: від 26.02.2010 №38/42 заборгованість за яким становить 1 610 503, 83 грн.; від 11.10.2010 №56/205 - 85 830,45 грн.; від 06.03.2012 №1/44 - 151 388,55 грн.; від 29.08.2011 № 10/264 - 110 807,40 грн.; від 08.02.2010 № 13/529 - 69 028,06 грн.; від 06.03.2012 №1/43 - 50 062,86 грн.; від 03.06.2010 №42/138 - 100 646,80 грн.; від 15.03.2010 № 30/17 - 240 616,96 грн.; від 15.03.2010 № 30/16 -887 987,16 грн.; від 15.03.2010 № 30/18 - 317 572,60 грн.

Загальна сума боргу за вказаними наказами становить 3 624 444,67 грн.

08.07.2016 Підприємством і Товариством було укладено договір про розстрочення заборгованості №45.16-15 (ділі - Договір), за умовами якого позивач надав відповідачу розстрочку сплати заборгованостей за десятьма наказами Господарського суду міста Києва і відкритими за ними виконавчими провадженнями, в тому числі за виконавчим провадженням № 17759287 зі стягнення боргу у сумі 69 028,06 грн. з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 08.02.2010 у справі № 13/529.

Судом встановлено, що сторони виконавчого провадження не звертались ні до суду, який видав виконавчий документ, ні у виконавчому провадженні з заявами про відстрочення/розстрочення виконання судового (-их) рішення (-нь) у встановленому законодавством порядку.

Підприємство вказує, що на момент укладання Договору сторонами не були враховані повні та часткові оплати за судовими наказами, які серед іншого, також є предметом Договору, а саме на виконання наказів Господарського суду міста Києва у справах №38/42, №42/138, №30/17, № 30/16 Підприємство у період з 18.04.2011 по 26.07.2012 сплатило на користь Товариства 1 635 000 грн.

Крім того, скаржник зазначає, що на виконання умов Договору у період з 18.07.2016 по 19.04.2017 сплатив на користь стягувача грошові кошти у сумі 1 999 444,67 грн., що підтверджується платіжними дорученнями.

На думку Підприємства, з урахуванням сплат здійснених ним в минулі періоди на користь Товариства за наказами: №38/42, №42/138, №30/17, № 30/16, та сплат здійснених на виконання умов Договору, наказ Господарського суду міста Києва від 08.02.2010 у справі № 13/529 є виконаним у повному обсязі.

Підприємство зверталось до Відділу з проханням закінчити виконавче провадження ВП № 17759287 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 08.02.2010 № 13/529 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Листом від 30.01.2018 № 994/2.1-28 в.о. заступника начальника Відділу Магда С.Г. надала відповідь у якій, серед іншого, зазначено, що оскільки боржником не доведено в рахунок яких саме наказів Господарського суду міста Києва проведено погашення заборгованості, відсутні підстави для закінчення виконавчих проваджень № 17759287, 18200431, 22240441, 18345209, 28891097 про стягнення заборгованості з Підприємства на користь Товариства в порядку пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Отже, підставою для застосування вказаної норми є фактичне виконання в повному обсязі рішення суду.

Слід зазначити, що скаржником не подано документального підтвердження виконання у повному обсязі рішення саме по справі № 13/529.

Стосовно тверджень відповідача про те, що до укладення Договору ним було частково погашено наявну заборгованість за наказом Господарського суду міста Києва від 08.02.2010 у справі № 13/529, спростовується умовами самого Договору. Суд зазначає, що при укладанні вказаного правочину відповідач в повному обсязі визнав борг перед позивачем в розмірі 3624444,67 грн., в тому числі і за наказом від 08.02.2010 № 13/529 в розмірі 69028,06 грн..

Так, за умовами пункту 1.2 Договору відповідач зобов'язався погасити наявний перед позивачем борг за десятьма виконавчими провадженнями, в тому числі за наказом від 08.02.2010 № 13/529, до грудня 2017 року включно на загальну суму 3 624 444,67 грн.

В подальшому, сплачуючи грошові кошти за Договором, відповідач в призначеннях платежу вказував «погашення боргу зг договору про розстрочення № 45.16-15 від 08.07.16.», з огляду на те, що не вбачається за можливе встановити, що Підприємство погасило борг саме за наказом Господарського суду міста Києва від 08.02.2010 № 13/529, а не за іншими дев'ятьма наказами, вказаними у Договорі.

Таким чином, належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів на підтвердження доводів про повне чи часткове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2010 у справі № 13/529 та наказу Господарського суду міста Києва, виданого 08.02.2010 № 13/529 заявником не надано.

Статтею 343 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладене, підстав для задоволення скарги немає.

За таких обставин, керуючись статтями 234, 235, 240, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги комунального підприємства «Київпастранс» на дії в.о. заступника начальника управління - начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Магди С.Г. при відмові у закритті виконавчого провадження ВП № 17759287 відмовити.

Ухвала набрала законної сили з моменту її оголошення. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.Д. Курдельчук