ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2018 року Справа № 904/9781/17

м.Дніпро

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Березкіної О.В., Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

за участю сторін

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 14-162 від 28.09.2017 р., адвокат;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 05.02.2018 р., адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 року, ухваленого суддею Бєлік В.Г., повний текст якого складено 18.12.2017р., у справі № 904/9781/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ

до Національної ОСОБА_3 України, м. Дніпро

про стягнення 927 264,54 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Національної ОСОБА_3 України про стягнення 927 264,54 грн., з яких: 770 952,00 грн. - основного боргу, 80 284,62 грн. - пені, 14 827,62 грн. - 3% річних, 61 200,30 грн. - інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем зобов'язань за договором постачання природного газу № 00524/17-ТЕ(Т)-4 від 16.01.2017 в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений природний газ.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 року у справі № 904/9781/17 позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з Національної металургійної академії України на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 770 952,00 грн. - основного боргу, 40 142,31 грн. - пені, 14 827,62 грн. - 3% річних, 61 200,30 грн. - інфляційних втрат та 13 908,97 грн. - судового збору. В решті позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду в частині зменшення судом розміру неустойки, позивач подав 22.12.2017р. апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення неустойки у сумі 40 142, 31 грн. скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині; судові витрати покласти на відповідача.

На думку апелянта, зменшуючи розмір пені суд не врахував майновий стан та інтереси сторін, зокрема позивача, не врахував доводи і аргументи позивача стосовно зменшення неустойки. Відповідач не надав доказів в підтвердження наявності виняткових обставин, за відсутністю яких суд безпідставно зменшив розмір нарахованої пені. Судом не зясовано чи були заподіяні позивачу збитки неналежним виконанням зобовязання, а також не було оцінено розмір таких збитків. Апелянт зазначає, що нараховані штрафні санкції не є надмірно великими в порівнянні з невиконаним зобовязанням за договором купівлі -продажу природного газу.

У відзиві на апеляційну скаргу (а.с.71-72) відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду без змін.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.01.2018р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її розгляд в судовому засіданні на 06.02.2018р. колегією суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді Березкіна О.В., Чимбар Л.О.

У судовому засіданні 06.02.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Відповідно до частин1, 2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджується матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору, відповідачем належним чином не виконані умови договору, оплату наданих позивачем послуг з розподілу природного газу не здійснено. Заборгованість відповідача на час розгляду справи складає у розмірі 770 952,00 грн., що не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За змістом ст.ст. 549, 551 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн.

Пунктом 8.2. договору встановлено, що у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов'язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Нарахування пені не здійснюється постачальником на суми оплат, проведені споживачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. № 20.

За розрахунком позивача, сума пені, заявлена до стягнення за загальний період з 28.02.2017 по 19.10.2017 складає 80 284,62 грн. (а.с. 9).

Правильність розрахунку пені перевірена місцевим господарським судом і не оспорюється сторонами спору.

Частина 3 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, в редакції, що діяла прийняття рішення місцевим господарським судом, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Як вбачається з протоколу судового засідання від 14.12.2017р., після розяснення судом відповідачу його прав і обовязків, останній надав суду відзив на позовну заяву.

Аналізуючи зміст відзиву на позовну заяву (а.с. 42-43), вбачається, що в ньому відповідач посилаючись на те, що НМетА України є державним навчальним закладом, що повністю утримується за рахунок державного бюджету , є неприбутковою установою та соціально значимим теплопостачальним підприємством, що забезпечує централізоване теплопостачання бюджетної сфери м. Дніпра: учбових закладів, гуртожитків, бюджетних організацій, просить про зменшення суму пені на 90%.

Колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд правомірно оцінив відзив на позовну заяву, як клопотання про зменшення про розмір пені.

Надані до відзиву довідка про взяття на облік платника податків та інформаційна довідка підтверджують доводи відповідача щодо віднесення його до бюджетних організацій.

Відповідно до частини 1 статі 233 ГК України, якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Вищезазначені норми Господарського процесуального кодексу України, які діяли на час винесення рішення місцевим господарським судом повністю узгоджуються з положеннями статей 76-80 Господарського процесуального кодексу України, які є чинними на час розгляду апеляційної скарги.

Позивачем не надано доказів, в розумінні вищезазначених норм ГПК України, на підтвердження заподіяння йому збитків.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає місцевий господарський суд, врахувавши, що відповідач є бюджетною неприбутковою установою, і причиною прострочення виконання зобов'язання з оплати наданих послуг з розподілу природного газу є відсутність своєчасного бюджетного фінансування, тобто в допущенні прострочення відсутня безпосередня вина споживача, дійшов обґрунтованого висновку щодо можливості зменшення суму заявленої до стягнення пені на 50% до розміру 40 142,31 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності винятковості випадку в даному спорі та обовязковості значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, як необхідна умова для зменшення пені, відхиляються колегією суддів, як помилкові.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що під час перегляду апеляційним господарським судом не було встановлено порушення місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права у відповідності до статті 276 Господарського процесуального кодексу України рішення місцевого господарського суду у справі 904/9781/17 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Розподіл судових витрат у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281 - 284, 288 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 року у справі № 904/9781/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2017 року у справі № 904/9781/17 залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення подається в порядку, визначеному статтею 288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 15.02.2018р.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В.Березкіна

Суддя Л.О.Чимбар