ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"12" лютого 2018 р. Справа № 918/486/17

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В.,

при секретарі судового засідання Ярощук О.П., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Керівника Здолбунівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Мирненської сільської ради Костопільського району Рівненської області

до відповідача Фізичної особи - підприємця Мацюк Галини Олексіївни

про повернення приміщення площею 154,5 кв.м.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від органу прокуратури: Ковальчук І.Л.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Здолбунівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Мирненської сільської ради Костопільського району Рівненської області звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом до фізичної особи-підприємця Мацюк Галини Олексіївни про повернення приміщення площею 154,5 кв.м.

Свої вимоги мотивує тим, що спірний договір оренди комунального майна суперечить вимогам ст.ст. 4,10,11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", а саме, не містить такої істотної умови як об"єкт оренди (склад і вартість майна), а тому є неукладеним. Просить вказане майно повернути у комунальну власність, як безпідставно набуте.

10 жовтня 2017 року від ФОП Мацюк Галини Олексіївни надійшов відзив на позов, в якому зауважує про те, що що позивачем не надано належних та допустимих доказів порушення та/або завдання збитків Мирненській сільській раді укладеним договором оренди нежитлового примііщення № 3 від 01.01.2016 року.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 24.10.2017 року зупинено провадження у справі № 918/486/17 до вирішення пов'язаної з нею справи № 918/711/17 за позовом керівника Здолбунівської місцевої прокуратури в інтересах Мирненської сільської ради до фізичної особи-підприємця Мацюк Галини Олексіївни, про визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 29.12.2017 року провадження у справі № 918/486/17 поновлено та у зв'язку із набуттям чинності 15.12.2017 року Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України №2147- VIII від 03.10.2017р.) вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

25 січня 2018 року до закінчення підготовчого засідання, прокурор у справі подав заяву про зміну підстав позову, в якій посилаючись на ст. 216, 236 ЦК України просить повернути орендоване ФОП Мацюк Г.О. нежитлове приміщення, площею 154,5 кв.м.

Відповідно до ч.3 ст.46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви, а відтак дана заява приймається судом до розгляду.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 12.02.18 р. не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомлення про вручення ухвали суду про призначення розгляду справи на 12.02.18р.

Відповідно до п.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення представника прокуратури, давши належну оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому господарський суд керувався наступним.

01.01.2016 року між Мирненською сільською радою (Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Мацюк Г.О. (Орендар) укладений договір № 3 оренди нежитлового приміщення, згідно п.1.1. якого, Орендодавець зобов'язується надати Орендарю у тимчасове платне користування нежитлове приміщення, загальна площа якого складає 154,5 кв.м. (арк.с. 9-11).

Судом встановлено, що орендоване приміщенння розташоване за адресою: с. Мирне, вул. Омеляненка, 1, Приміщення розташоване в Будинку побуту.

Приміщення належить Орендодавцю на підставі права комунальної власності та надається ФОП Мацюк Г.О. для комерційної діяльності.

На виконання умов Договору, між сторонами 01.01.2016 складено акт прийому-передачі майна, а саме нежитлового приміщення загальною площею 154,5 кв.м., скріплений підписами сторін, який підтверджує фактичну передачу приміщення у строкове платне користування орендарю (арк.с. 12).

Відповідно п. 3.1. Договору, строк оренди становить 1 (один) рік з дня підписання Договору. Якщо за 2 (два) місяці до закінчення строку дії Договору жодна зі сторін не заявить про намір розірвати даний Договір, то він вважається продовженим (пролонгованим) ще на один календарний рік на тих самих умовах. Така пролонгація Договору можлива без обмеження терміну (п.3.2. Договору).

Розмір орендної плати за місяць становить 1236 гривень (п. 4.1 Договору).

З листа Мирненської сільської ради № 356 від 01.06.2017р. на запит Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури судом вбачається, що станом на 30.05.17 р. незалежна оцінка комунального майна проведена не була, балансова вартість орендованого ФОП Мацюк Г.О. майна складає 488 229 грн., заперечення сторін щодо пролонгації дії договорів оренди відсутні. Додаткові угоди до договору оренди між сторонами не укладались.

Представник прокуратури в судових засіданнях наголошував на тому, що в порушення ст.ст. 4, 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (далі-Закон) при укладенні договору оренди нежитлового приміщення не вказано, яке саме індивідуально визначене майно передається в оренду, не зазначено його місцезнаходження та склад, що унеможливлює ідентифікувати таке майно. Вказана інформація відсутня також у акті прийому - передачі від 01.01.2016 р.

У той же час, рішенням господарського суду Рівненської області від 06.12.2017 р. у справі № 918/711/17, що набрало законної сили 19.12.2017 р., визнано недійсним договір оренди нежитлового приміщення № 3 від 01.01.2016 р., укладений між Мирненською сільською радою і ФОП Мацюк Г.О.

Вказаним рішенням суду встановлено, що спірний договір оренди укладений з порушенням вимог ст.ст. 10, 11, 19 Закону України "Про оренди державного та комунального майна", а саме відсутня оцінка об'єкта оренди, а тому та на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України він підлягає визнанню недійсним.

Згідно ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов'язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами .

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії .

Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб'єктний склад спору. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Немає винятків стосовно преюдиціальності фактів, що не входили у предмет доказування в раніше розглянутій справі. Якщо суд помилково включив факт у предмет доказування, це не позбавляє його властивостей преюдиціального факту в розгляді іншої справи. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності .

Аналогічна положення знайшли своє відображення в пункті 2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18), згідно якої не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Отже судове рішення, прийняте в справі № 918/711/17, має преюдиціальне значення для вирішення даного спору, а встановлені ними факти не потребують повторного доведення.

За таких обставин суд приходить до висновку про преюдиційність факту недійсності договору оренди нежитлового приміщення № 3 від 01 січня 2016р., укладений між Мирненською сільською радою та ФОП Мацюк Г.О.

В заяві про зміну підстав позову, прокурор посилаючись на ст. 216, 236 ЦК України просить повернути нежитлове приміщення, розташоване за адресою: с. Мирне, вул. Омеляненка, 1, загальною площею 154,5 м2 у комунальну власність територіальної громади села Мирне в особі Мирненської сільської ради Костопільського району Рівненської області шляхом підписання акта прийому-передачі.

Зібрані у справі докази свідчать, що орендоване приміщення ФОП Мацюк Г.О. станом на день прийнятття рішення не було звільнено та повернуто у комунальну власність територіальної громади села Мирне.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що пов'язані з його недійсністю; у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно ч.1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

За таких обставин, приймаючи до уваги встановлену рішенням суду недійсність договору оренди нежитлового приміщення №3 від 01.01.2016р. та те, що ФОП Мацюк Г.О. продовжує користуватися об'єктом комунальної власності без достатніх правових підстав, суд на підставі ст. 216 ЦК України приходить до висновку про повернення орендованого приміщення у комунальну власність територіальної громади села Мирне шляхом підписання акта прийому-передачі.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, та те що матеріалами справи підтверджується факт недійсності договору оренди нежитлового приміщення № 3 від 01.01.2016р. та на момент прийняття рішення будь-яких доказів щодо повернення орендованого приміщення територіальній громаді села Мирне відповідач суду не представив, як і доказів, що спростовують вищевикладені обставини, виходячи з того, що позов повністю доведений позивачем, обґрунтований матеріалами справи та відповідачем не спростований, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 231, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Керівника Здолбунівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Мирненської сільської ради Костопільського району Рівненської області задоволити.

2. Фізичній особі-підприємцю Мацюк Галині Олексіївній (АДРЕСА_1, реєстраційний номер НОМЕР_1) повернути нежитлове приміщення, розташоване за адресою: с. Мирне, вул. Омеляненка, 1, загальною площею 154,5 м2 у комунальну власність територіальної громади села Мирне в особі Мирненської сільської ради Костопільського району Рівненської області шляхом підписання акта прийому-передачі.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мацюк Галини Олексіївни (АДРЕСА_1, реєстраційний номер НОМЕР_1) на користь прокуратури Рівненської області на р/р 5371, МФО 820172, ЗКПО 02910077, Банк-Державна казначейська служба України, м. Київ, КЕКВ-2800 судовий збір в розмірі 1 600, 00 грн.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 14.02.18 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.