ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

19 лютого 2018 року Справа № 915/126/18

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Алексєєва А.П., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю РОСТОК АГРО про вжиття заходів забезпечення

позову товариства з обмеженою відповідальністю РОСТОК АГРО, 65045, Одеська область, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 76, офіс 2 (),

адреса для листування: 54003, АДРЕСА_1,

до Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією Сантрейд, 01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 19-21А () в особі Південної філії дочірнього підприємства з іноземною інвестицією Сантрейд, 54001, АДРЕСА_2 (),

про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

16.02.2018 року до господарського суду Миколаївської області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю РОСТОК АГРО із заявою про вжиття заходів забезпечення позову.

В обґрунтування заяви заявником зазначено наступне.

Між товариством з обмеженою відповідальністю РОСТОК АГРО (постачальник, продавець) та Дочірнім підприємством з іноземною інвестицією Сантрейд в особі Південної філії (покупець) у лютому 2017 року укладено 8 договорів поставки:

№ 60154842 від 15.02.2017 року,

№ 60155163 від 16.02.2017 року,

№ 60155386 від 17.02.2017 року,

№ 60155745 від 20.02.2017 року,

№ 60156007 від 21.02.2017 року,

№ 60155935 від 21.02.2017 року,

№ 60156320 від 22.02.2017 року,

№ 60157790 від 23.02.2017 року,

№ 60156622 від 23.02.2017 року.

За вказаними договорами покупцю було поставлено 5637,62 т. насіння соняшникового на суму 61876635,08 грн. та 67,34 т. пшениці на суму 346801,27 грн. Загальна вартість поставленого товару склала 62223436,35 грн. Покупцем за поставлений товар сплачено 49778749,09 грн. Заборгованість в сумі 12444687,26 грн. залишилась несплаченою, у звязку з чим заявник має намір звернутися до суду з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією Сантрейд в особі Південної філії зазначеної заборгованості.

На підставі викладеного, враховуючи що майно Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією Сантрейд може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись на момент виконання рішення суду, заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в сумі 12444687,26 грн., які перебувають на рахунках, що належать Дочірньому підприємству з іноземною інвестицією Сантрейд.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд не вбачає підстав для задоволення заяви з огляду на наступне.

Відповідно до пунктів 3, 5 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити зокрема предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, договори поставки № 60155163 від 16.02.2017 року, № 60155386 від 17.02.2017 року, № 60156320 від 22.02.2017 року укладені між заявником та дочірнім підприємством з іноземною інвестицією Сантрейд, а не з філією, як зазначив заявник. Тобто спір щодо заборгованості за зазначеними договорами поставки виник не з діяльності філії у м. Миколаєві, а отже він не підсудний господарському суду Миколаївської області.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів сторонніх осіб.

Так, предметом позову, з яким заявник має намір звернутися до суду, товариство зазначає наявність у особи, яка може отримати статус відповідача (далі Особа), заборгованості в розмірі 12444687,26 грн. за поставлений товар по договорам поставки.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у Особи на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення Особою дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення Особи від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Враховуючи наведене, заявник взагалі не надав суду доказів, які б свідчили про відсутність грошових коштів у особи, яка може отримати статус відповідача, або можливість зменшення їх на момент виконання рішення.

Також суд при відмові у вжитті заходів до забезпечення позову виходить ще з того, що відповідачем не надано доказів, що сума в розмірі 12444687,26 грн. є боргом за відповідними договорами, тобто строк її сплати настав з огляду на умови цих договорів.

Наданий судові акт звірки розрахунків взагалі не має посилань на взаємовідносини сторін, для фіксування яких він був складений. Тому, дійти висновку, чи фіксуються ним розрахунки за вказаними договорами, суд не може.

Враховуючи викладене, у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю РОСТОК АГРО про вжиття заходів забезпечення позову товариства з обмеженою відповідальністю РОСТОК АГРО до Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією Сантрейд в особі Південної філії дочірнього підприємства з іноземною інвестицією Сантрейд про стягнення грошових коштів слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 139, 140 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю РОСТОК АГРО про вжиття заходів забезпечення позову товариства з обмеженою відповідальністю РОСТОК АГРО до Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією Сантрейд в особі Південної філії дочірнього підприємства з іноземною інвестицією Сантрейд про стягнення грошових коштів.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням його перехідних положень.

Суддя А.П. Алексєєв