КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2018 р. Справа№ 910/15516/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Калатай Н.Ф.

Сітайло Л.Г.

За участю секретаря судового засідання : Рибчич А.В.

представників сторін:

від позивача : Мосійчук Я.І. ( довір. №010-00/5794 від 29.12.17);

від відповідача: Гаращенко І.В. (довір. б/н від 06.10.17);

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пропріо-Хрещатик"

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2017р.

у справі № 910/15516/17 (суддя Маринченко Я.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пропріо-Хрещатик"

про стягнення 22950 дол. США, що еквівалентно 596899, 73 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.11.2017р. у справі №910/15516/17 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пропріо-Хрещатик" на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" заборгованість в розмірі 22950 дол. США, що еквівалентно 596899грн.73коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 8951 грн. 60 коп.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що наявними в матеріалах справи документами, довідками та виписками з поточних рахунків позичальника, підтверджується факт неналежного виконання відповідачем своїх обов'язків за кредитним договором №27114К10 від 30.05.2014 в частині переведення на поточні рахунки банку 50% від чистих грошових потоків.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2017р. у справі №910/15516/17 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що позивачем неправомірно нараховано штрафні санкції, оскільки відповідач в 4 кварталі 2016 року та в 1 і 2 кварталі 2017 року з рахунку відкритому у ПАТ "Асвіо Банк" перераховував на рахунок, відкритий у позивача грошові надходження пов'язані з основною діяльністю, що перевищують 50% від потоків товариства, як це передбачено п.9.2.23 кредитного договору, а відтак позичальником не порушено п.9.2.23 кредитного договору, а банк, відповідно, протиправно нарахував позичальнику штрафні санкції.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2018р. поновлено ТОВ «Пропріо-Хрещатик» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду від 14.11.2017р. та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу до 26.01.2018р.

29.01.2018р. від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення господарського суду міста Києва від 14.11.2017р. залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення та зазначає про те, що банк враховував як належне виконання п.9.2.23 кредитного договору саме надходження на рахунки в банку за послуги оренди, які сплачувались ПАТ «КБ «Хрещатик», перераховані з рахунків позичальника, відкритих в ПАТ «Асвіо Банк». Такі надходження як чисті грошові потоки прямо передбачені п.9.2.23 кредитного договору, отже, як зазначає позивач, посилання позичальника на те, що банк до 3 кварталу 2016 року враховував в якості чистих грошових надходжень надходження позичальника на його поточні рахунки в банку через рахунки, відкриті в ПАТ «Асвіо Банк» не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2018р. розгляд апеляційної скарги призначено на 12.02.2018р.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія встановила.

30.04.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України", як кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пропріо-Хрещатик", як позичальником, укладено кредитний договір №27114К10 відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит шляхом відкриття невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 1500000 дол. США, з кінцевим терміном погашення кредиту 28.05.2019 на рефінансування заборгованості позичальника перед ПАТ "Фортуна-Банк" за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії від 10.09.2013 №04КЛ/104/1935/ЮР у сумі не більше 600000 дол. США, а також на рефінансування частини заборгованості позичальника перед ПАТ "АСВІО Банк" за договором про надання відзивної відновлювальної кредитної лінії від 10.09.2013 №12-201/13К у сумі не більше 900000 дол. США. (п.п.2.3, 2.1, 2.5 кредитного договору).

Відповідно до п.п.2.1, 2.6 кредитного договору, позичальник взяв на себе зобов'язання повернути банку кредит, сплатити проценти за кредитом, комісії та інші платежі за цим договором.

Згідно з п.9.2.23 кредитного договору (в редакції Додаткової угоди 27114К10-1 від 12.02.2015) позичальник зобов'язується спрямовувати та підтримувати протягом строку дії цього договору чисті грошові надходження на рахунках, відкритих у банку, починаючи з першого кварталу 2015 року в таких обсягах, щоб частка чистих грошових потоків на рахунках позичальника у банку за квартал, була не менше, ніж 50 % (перерахування коштів з рахунків позичальника, відкритих в ПАТ "Асвіо Банк", що надійшли від ПАТ "КБ "Хрещатик" за послуги оренди, враховуються як чисті надходження). Перша оцінка виконання позичальником зобов'язань щодо переведення чистих грошових потоків здійснюється банком у квітні 2015 року за результатами першого звітного кварталу 2015 року та в подальшому здійснюється щоквартально.

Відповідно до п.1.1 додаткової угоди №27114К10-1 від 12.02.2015 до кредитного договору, чисті грошові потоки - всі надходження на поточні рахунки, пов'язані з основною діяльністю юридичної особи, у т.ч. з продажем продукції, наданням послуг тощо, крім надходжень, пов'язаних з отриманням будь-яких видів кредитів та отриманням фінансової допомоги. Банк також не приймає до розрахунку транзитні та нетоварні грошові потоки, повторно не враховує надходження, пов'язані з купівлею, продажем, або обміном (конвертацією) валют або поверненням невикористаних коштів (надлишково сплачені суми попередніх оплат за товари, роботи, послуги).

З метою перевірки виконання позичальником п.9.2.23 кредитного договору сторони передбачили зобов'язання позичальника надавати банку у строк до 10 числа кожного місяця, наступного за звітним, довідки про обсяги грошових надходжень на рахунки позичальника в інших банках (у розрізі валют), надані банками.

За умовами п.10.4 кредитного договору (в редакції додаткової угоди 27114К10-2 від 07.08.2015) сторони погодили, що за невиконання позичальником зобов'язань, визначених підпунктами 9.2.23, 9.2.24.2, 9.2.24.3, 9.2.34, 9.2.36, 9.2.44, 9.2.46, 9.2.47 цього договору, банк застосовує до позичальника штрафні санкції у розмірі, еквівалентному 2550 дол. США за офіційним курсом Національного банку України, встановленим на дату сплати, щомісячно в строки та у порядку, визначені цим договором, до повного виконання цього зобов'язання за кожен факт порушення виконання зобов'язання.

Позивач надав відповідачу у користування кредитні кошти на суму 1500000дол.США, що підтверджується наявними в матеріалах справи меморіальними ордерами №1 від 30.05.2014 на суму 600000 дол. США, №21512 від 02.06.2014 на суму 900000 дол. США та випискою з позичкового рахунку №56580 від 07.09.2017.

За умовами п.9.2.23 кредитного договору (в редакції додаткової угоди №27114К10-1 від 12.02.2015) відповідач зобов'язався спрямовувати та підтримувати протягом строку дії договору чисті грошові надходження на рахунках, відкритих у позивача, починаючи з першого кварталу 2015 року в обсягах чистих грошових потоків не менше ніж 50%.

З метою перевірки виконання позичальником п.9.2.23 кредитного договору банком було здійснено аналіз чистих грошових надходжень на поточні рахунки відкриті у позивача та встановлено порушення позивачем умов укладеного між сторонами договору. Зокрема відповідач не перевів на поточні рахунки банку 50% від чистих грошових потоків, оскільки частка останніх на рахунках відповідача відкритих у позивача у четвертому кварталі 2016 року і у першому та другому кварталах 2017 року становила 0%, у зв'язку з чим позивачем на підставі п.10.4 кредитного договору (в редакції додаткової угоди №27114К10-2 від 07.08.2015) нараховано відповідачеві штрафні санкції в розмірі 22950 дол. США, що станом на 12.09.2017 за офіційним курсом Національного банку України еквівалентно 596899,73 грн.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що ним виконувались умови кредитного договору з урахуванням додаткових угод в частині направлення чистих грошових надходжень на рахунках, відкритих у позивача в розмірі не менше 50 % частки загальних грошових потоків, що підтверджується відповідними виписками з ПАТ "Асвіо Банк" не можуть бути покладені в основу рішення, оскільки вказані надходження були перерахуванням відповідачем з власних коштів з власного рахунку з однієї банківської установи на власні рахунки у позивача і не можуть вважатись виключно надходженнями на поточні рахунки, пов'язані з основною діяльністю юридичної особи, у т.ч. з продажем продукції, наданням послуг тощо, крім надходжень, пов'язаних з отриманням будь-яких видів кредитів та отриманням фінансової допомоги (у розумінні п.1.1 Додаткової угоди №27114К10-1 від 12.02.2015 до Кредитного договору), так як можуть включати і інші грошові кошти відповідача, які перебувають у нього на рахунках. Крім того про те, що під "чистими платежами" сторони при укладенні додаткової угоди до кредитного договору розуміли виключно надходження на поточні рахунки, пов'язані з основною діяльністю юридичної особи, у т.ч. з продажем продукції, наданням послуг тощо, свідчить також положення пункту 9.2.23 Кредитного договору (в редакції додаткової угоди №27114К10-1 від 12.02.2015), якою сторони погодили виключення, надавши статус "чистих надходжень" перерахованим коштам з рахунків позичальника, відкритих в ПАТ "Асвіо Банк", що надійшли від ПАТ "КБ "Хрещатик" за послуги оренди.

Таким чином, грошові кошти, що перераховувались позивачем у спірний період з рахунків, відкритих у ПАТ "Асвіо Банк" на рахунок відкритий у позивача, не можуть бути прийняті як доказ належного виконання п.9.2.23 Кредитного договору, оскільки останнім не передбачено можливості зарахування таких платежів як чистих надходжень від інших контрагентів відповідача окрім ПАТ "КБ "Хрещатик".

Відтак, місцевий господарський суд обґрунтовано зазначає про те, що наявними в матеріалах справи документами, зокрема довідками №06/1 від 04.01.2017, №05/1 від 04.01.2017, №658 від 05.04.2017, №1531 від 03.07.2017, №1532 від 03.07.2017 та виписками з поточних рахунків позичальника за період з 01.10.2016 по 30.06.2017, підтверджується факт неналежного виконання відповідачем своїх обов'язків за кредитним договором №27114К10 від 30.05.2014 в частині переведення на поточні рахунки банку 50% від чистих грошових потоків.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст.611 Цивільного кодексу України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч.1 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За умовами п.10.4 кредитного договору (в редакції Додаткової угоди 27114К10-2 від 07.08.2015) сторони погодили, що за невиконання позичальником зобов'язань, визначених підпунктами 9.2.23, 9.2.24.2, 9.2.24.3, 9.2.34, 9.2.36, 9.2.44, 9.2.46, 9.2.47 цього договору, банк застосовує до позичальника штрафні санкції у розмірі, еквівалентному 2550 дол. США за офіційним курсом Національного банку України, встановленим на дату сплати, щомісячно в строки та у порядку, визначені цим договором, до повного виконання цього зобов'язання за кожен факт порушення виконання зобов'язання.

Відповідно до обґрунтованого та арифметично вірного розрахунку штрафних санкцій, наданого позивачем, сума штрафних санкцій становить 22950 дол. США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 12.09.2017 еквівалентно 596899,73 грн., отже місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2017р. не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пропріо-Хрещатик" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2017р. у справі № 910/15516/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/15516/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови підписано 19.02.2018р.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Н.Ф. Калатай

Л.Г. Сітайло