Суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 910/6702/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Баранець О.М. - головуючий, Вронська Г.О., Студенець В.І.

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва

на постанову Київського апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Гаврилюка О.М., Майданевича А.Г., Коротун О.М.

від 23.11.2017 року

за позовом Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району міста Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювента - Групп України"

про стягнення 318300,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство по утриманню земельних насаджень Печерського району міста Києва звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювента-Груп Україна" про стягнення 318300,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29 травня 2017 року у справі № 910/6702/17 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювента-Груп Україна" на користь Комунального підприємства по утриманню земельних насаджень Печерського району міста Києва 318300,00 грн. збитків, 4774,50 грн. судового збору.

Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку про наявність завданих відповідачем збитків позивачу, визнавши розмір збитків встановлений позивачем на підставі акту обстеження об'єкта благоустрою на предмет відновлення ступеню його пошкодження чи знищення та визначення відновної вартості робіт з його відновлення (відбудови) від 30 січня 2017 року. Відповідач відзив на позов не надав та в судове засідання не з'явився.

Господарський суд міста Києва керуючись ст. 1166 Цивільного кодексу України зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Ювента-Груп Україна" зобов'язано відшкодувати шкоду Комунальному підприємству по утриманню земельних насаджень Печерського району міста Києва у розмірі встановленому на підставі Методики визначення відновної вартості об'єкту благоустрою.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23 листопада 2017 року рішення Господарського суду міста Києва від 29 травня 2017 року у справі № 910/6702/17 скасовано повністю і прийнято нове рішення. У задоволенні позову відмовлено повністю. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Суд апеляційної інстанції відмовляючи у задоволенні позову зазначив, що з акту обстеження об'єкта благоустрою на предмет відновлення ступеню його пошкодження чи знищення та визначення відновної вартості робіт з його відновлення (відбудови) від 30 січня 2017 року вбачається, що під час проведення відповідачем культурно-мистецького проекту «Європейська резиденція Санта-Клауса» пошкоджені та знищені елементи благоустрою в Маріїнському парку, а саме: газон звичайний 2711 м.кв.; кущі спіреї калиностної 221 шт.; кущі кизильника горизонтального 23 шт., однак представник відповідача участі в роботі комісії не приймав, під час підписання акта присутній не був та в розумінні ст. 19 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» Товариство з обмеженою відповідальністю "Ювента-Груп Україна" не мало змоги усунути пошкодження або відновити елементи благоустрою власними силами.

Київський апеляційний господарський суд відмовляючи у задоволенні позову керувався статтями 623 Цивільного кодексу України та 224 Господарського кодексу України якими передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарські зобов'язання або встановлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Комунальне підприємство по утриманню земельних насаджень Печерського району міста Києва звернулось з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 21 листопада 2017 року.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16 січня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства по утриманню земельних насаджень Печерського району міста Києва на постанову Київського апеляційного господарського суду від 23 листопада 2017 року у справі № 910/6702/17.

У своїй касаційній скарзі Комунальне підприємство по утриманню земельних насаджень Печерського району міста Києва просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 23 листопада 2017 року скасувати та залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 29 травня 2017 року.

В обґрунтування доводів касаційної скарги позивач зазначає про те, що суд апеляційної інстанції приймаючи оскаржувану постанову порушив норми процесуального права, а саме не зробив мотивованого висновку щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку апеляційного оскарження передбаченого ст. 94 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, позивач зазначає, що судом апеляційної інстанції безпідставно та неправомірно застосовано ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України тоді, як до спірних правовідносин необхідно застосовувати частину 2 цієї статті.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ювента-Груп Україна" просить відмовити у задоволенні касаційної скарги та постанову суду апеляційної інстанції у справі залишити в без змін.

Заперечуючи проти доводів касаційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Ювента-Груп Україна" у своєму відзиві зазначило, що суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не доведено, що пошкоджені газон, кущі спіреї калиноносної та кизильника горизонтального, які були знищені та є підставою для звернення за відшкодування збитків, розташовані саме на території виділеній для проведення заходу відповідачем.

Крім того, відповідач зазначає, що наявне в матеріалах справи Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення не свідчить про направлення листа відповідачу про відшкодування збитків у добровільному порядку, а належним доказом підтвердження може бути лише опис вкладення у цінний лист, який позивачем не надавався.

Також, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ювента-Груп Україна", звертає увагу Касаційного господарського суду на те, що Акт обстеження об'єкта благоустрою на предмет відновлення ступеню його пошкодження чи знищення та визначення відновної вартості робіт з його відновлення (відбудови) від 30 січня 2017 року копію якого надано до касаційної скарги вже містить підпис Герговської С.М., підпис якої був відсутній у копії Акту наданій до суду першої інстанції (ар. с. 20-21)

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Постановою Ради міністрів УРСР від 29 січня 1960 року № 105 Маріїнський парк оголошений Парком - пам'яткою садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення. Парк-пам'ятка садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення «Маріїнський» закріплений на праві повного господарського відання за комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва з 2002 року.

Наказом Головного управління з питань майна Київської міської державної адміністрації від 14 лютого 2002 року № 21 «Про закріплення основних фондів комунальної власності територіальної громади міста Києва» за комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Печерського району були закріплені на праві повного господарського відання основні фонди, а саме: будинок цегляний, поливна мережа та зелені насадження Маріїнського парку площею 37,84 га.

Відповідно до статті 53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» Державне управління екології та природних ресурсів у м. Києві передало під охорону комунальному підприємству по утриманню зелених насаджень м. Києва заповідний об'єкт - Парк - пам'ятку садово-паркового мистецтва «Маріїнський» (охоронне зобов'язання № 9-1-2 від 17.02.2006).

Відповідно до зазначеного зобов'язання та заповідного режиму на заповідній території забороняється незаконна вирубка і пошкодження дерев та чагарників, а також знищення і пошкодження трав'яного покриву, газонів, квітників.

Розпорядженням Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від 12 грудня 2016 року № 664 «Про організацію новорічних заходів в Маріїнському парку м. Києва» було підтримано рішення творчої робочої групи щодо впровадження культурно-мистецького проекту товариства з обмеженою відповідальністю «Ювента-груп Україна» - «Європейська резиденція Санта Клауса» з 19 грудня 2016 року по 15 січня 2017 року в Маріїнському парку.

Пунктом 4.1 зазначеного розпорядження зобов'язано відповідача забезпечити дотримання вимог природоохоронного законодавства відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року № 1051/1051, під час проведення заходів в Маріїнському парку.

Згідно із п. 6 розпорядження позивач повинен забезпечити постійний контроль за санітарним станом, своєчасне вивезення вмісту контейнерів та урн для збору побутових відходів, належне утримання туалетів у Маріїнському парку та прибирання снігу.

19 грудня 2016 року між відповідачем та позивачем укладено договір № 55, предметом якого є надання позивачем відповідачу платних послуг по санітарному прибиранню території Маріїнського парку Печерського району м. Києва під час проведення новорічних заходів.

Підставою для звернення з зазначеним позовом до суду стало пошкодження та знищення елементів благоустрою в Маріїнському парку.

Актом обстеження об'єкта благоустрою на предмет відновлення ступеню його пошкодження чи знищення та визначення відновної вартості робіт з його відновлення (відбудови) від 30 січня 2017 року складеного комісією із залученням головного спеціаліста сектору екології Печерської районної державної адміністрації м. Києва, встановлено, що під час проведення відповідачем культурно-мистецького проекту «Європейська резиденція Санта-Клауса» пошкоджені та знищені елементи благоустрою в Маріїнському парку, а саме: газон звичайний 2711 м.кв.; кущі спіреї калиностної 221 шт.; кущі кизильника горизонтального 23 шт.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що представник відповідача участі в роботі комісії не приймав, під час підписання акта присутній не був.

Відповідно до частини 3 п. 1.5 Методики визначення відновної вартості об'єкта благоустрою затвердженої Міністерством з питань житлово-комунального господарства України 03 листопада 2008 року № 326 до участі в роботі комісії запрошується юридична чи фізична особа, винна в пошкодженні чи знищенні об'єкта благоустрою.

Судом апеляційної інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач не надав доказів повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення обстеження об'єкта благоустрою, для встановлення ступеню його пошкодження чи знищення, визначення відновної вартість робіт з його відновлення (відбудови) та складання відповідного акт обстеження об'єкта благоустрою при визначенні його відновної вартості.

На спростування зазначених обставин Комунальне підприємство по утриманню земельних насаджень Печерського району міста Києва надало копію листа від 06 лютого 2017 року № 01-09-94. Позивачем не надано до матеріалів справи належних та допустимих доказів, які б свідчили про повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювента-Груп Україна" про створення комісії та проведення обстеження об'єкта благоустрою до моменту складення акту 30 січня 2017 року.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об'єктів у сфері благоустрою населених пунктів належать території загального користування - парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам'ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» збитки, завдані об'єкту благоустрою в результаті порушення законодавства з питань благоустрою населених пунктів, підлягають відшкодуванню в установленому порядку. Оцінка завданих збитків проводиться балансоутримувачем у разі протиправного пошкодження чи знищення елементів благоустрою. У випадках пошкодження чи знищення елементів благоустрою, винна юридична чи фізична особа усуває пошкодження (відновлює елементи благоустрою) власними силами або за домовленістю з балансоутримувачем перераховує на його рахунок суму відновної вартості.

Відповідно до пункту 5 Порядку визначення відновної вартості об'єктів благоустрою, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 15 червня 2006 року № 826 за відсутності потреби у розробленні проектно-кошторисної документації на відновлення (відбудову) об'єкта благоустрою винна юридична чи фізична особа повинна забезпечити усунення власними силами пошкодження та/або відновлення (відбудови) об'єкта благоустрою чи перерахувати на рахунок балансоутримувача суму відновної вартості, зазначену в акті обстеження об'єкта. Якщо виникає потреба у розробленні проектно-кошторисної документації, відповідні витрати відносяться до відновної вартості об'єкта благоустрою. Відновною вартістю об'єктів благоустрою є вартість робіт з усунення пошкоджень (відновлення) елементів благоустрою до стану їх функціонального використання за призначенням, який відповідає вимогам державних стандартів, норм і правил.

Згідно з Методикою визначення відновної вартості об'єкта благоустрою, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 01 листопада 2008 року № 326, розмір збитків складає 318 300,00 грн.

Позивач у листі від 06 лютого 2017 року № 01-09-94 просив відповідача у добровільному порядку відшкодувати збитки, завдані об'єкту благоустрою (Маріїнському парку), в розмірі 318 300,00 грн.

Відповіді на лист позивача від 06 лютого 2017 № 01-09-94 відповідачем не надано.

Як зазначалось вище, акт обстеження від 30 січня 2017 року складений за відсутності представника відповідача, а з наданих позивачем документів неможливо встановити, чи були дійсно пошкоджено об'єкти благоустрою та неможливо встановити чи вони розташовані на території, яка була виділена для проведення Товариством з обмеженою відповідальністю "Ювента-Груп Україна" заходу, оскільки позивачем не надано ані схематичного плану місця знаходження пошкоджених об'єктів благоустрою, ані будь-яких матеріалів щодо фактичної фіксації пошкоджень об'єкта обстеження, які могли б засвідчити про причетність відповідача до пошкоджених об'єктів.

Крім того, Комунальним підприємством по утриманню земельних насаджень Печерського району міста Києва не надавались будь-які докази, які б свідчили, що саме в місці проведення Товариством з обмеженою відповідальністю "Ювента-Груп Україна" культурно-мистецького проекту, передбаченого розпорядженням Печерської районної в місті Києві державної адміністрації № 664 від 12 грудня 2016 року, були насадженні кущі спіреї калиностної, кущі кизильника горизонтального та знаходився газон звичайний. А також, позивачем не надано доказів висадки кущів спіреї калиностної, кущів кизильника горизонтального та з газону звичайного, оскільки відсутні будь-яка кошторисна документація чи акти виконаних робіт які б свідчили про озеленення території Маріїнського парку в місці проведення Товариством з обмеженою відповідальністю "Ювента-Груп Україна" культурно-мистецького проекту.

Суд апеляційної інстанції відмовляючи у задоволенні позову до спірних правовідносин застосував статті 623 Цивільного кодексу України та 224 Господарського кодексу України, ями передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарські зобов'язання або встановлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Колегія суддів Касаційного господарського суду вважає, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, однак правильно прийнято рішення по суті. До спірних правовідносин слід застосовувати приписи ст. 1166 Цивільного кодексу України, оскільки правовідносини, які виникли між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ювента-Груп Україна" та Комунальним підприємством по утриманню земельних насаджень Печерського району міста Києва не є договірними, а є деліктними тобто такими, які виникли на підставі Розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації № 664 від 12 грудня 2016 року.

Також необхідно зазначити, що договір № 55 від 19 грудня 2016 року укладений між відповідачем та позивачем є договором про надання послуг позивачем відповідачу та саме Комунальне підприємство по утриманню земельних насаджень Печерського району міста Києва за умовами цього договору надавало послуги відповідачу з санітарного прибирання Маріїнського парку під час проведення новорічних заходів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків, причинного зв'язку між порушенням права та збитками, наявність винної поведінки.

Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо (безпосередньо) пов'язана зі збитками.

Відшкодування збитків є видом відповідальності учасників цивільних правовідносин за шкоду, яка є негативним наслідком правопорушення. При цьому, враховано, що збиток - це грошова оцінка шкоди, яка підлягає відшкодуванню за неможливості, недоцільності або у разі відмови потерпілого від відшкодування шкоди в натурі.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, необхідна наявність повного складу правопорушення: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки - шкоди (збитків); причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла збитки. У разі відсутності, хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

Оскільки, як зазначалось вище, позивачем не надано ані схематичного плану місця знаходження пошкоджених об'єктів благоустрою, ані будь-яких матеріалів щодо фактичної фіксації пошкоджень об'єкта обстеження, які могли б засвідчити про причетність відповідача до пошкоджених об'єктів, а також відсутні будь-які докази, які б свідчили, що саме в місці проведення Товариством з обмеженою відповідальністю "Ювента-Груп Україна" культурно-мистецького проекту, передбаченого розпорядженням Печерської районної в місті Києві державної адміністрації № 664 від 12 грудня 2016 року, були насадженні кущі Спіреї калиностної, кущі Кизильника горизонтального та знаходився газон звичайний, тому відсутні будь-які докази спричинення пошкодження чи знищення елементів благоустрою, та як наслідок відсутні докази понесення збитків позивачем.

Відповідно до статей 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Матеріали справи свідчать про те, що суд апеляційної інстанції всебічно, повно і об'єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, дав вірну юридичну оцінку обставинам справи та правильно, з дотриманням норм процесуального права вирішив спір у справі, однак неправильно застосував норми матеріального права.

Касаційний господарський суд звертає увагу на те, що необхідно під час вирішення спорів про стягнення заподіяних збитків перш за все з'ясовувати правові підстави покладення на винну особу цієї майнової відповідальності, з тим щоб відрізняти обов'язок боржника відшкодувати збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, що випливає з договору (ст. 623 ЦК), від позадоговірної шкоди, тобто від зобов'язання, що виникає внаслідок заподіяння шкоди (глава 82 ЦК). Правильне розмежування підстав відповідальності необхідно ще й тому, що розмір відшкодування збитків, завданих кредиторові невиконанням або неналежним виконанням зобов'язань за договором, може бути обмеженим (ст. 225 ГК), а при відшкодуванні позадоговірної шкоди остання підлягає стягненню у повному обсязі

Обґрунтовуючи своє рішення суд апеляційної інстанції посилаючись на приписи ст. 623 Цивільного кодексу України та ст. 225 Господарського кодексу України застосував положення ст. 1166 Цивільного кодексу України. Одночасне застосування вищезазначених норм до спірних правовідносин є неможливе, оскільки норми ст. 623 Цивільного кодексу України та ст. 225 Господарського кодексу України застосовують до договірних зобов'язань, а норми ст. 1166 Цивільного кодексу України - до позадоговірних (деліктних) відносин.

Щодо доводів позивача про відсутності у постанові апеляційного суду мотивованого висновку щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку апеляційного оскарження передбаченого ст. 93 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції). Колегія суддів Касаційного господарського суду вважає за необхідне зазначити, що питання відновлення строків на апеляційне оскарження вирішується судом апеляційної інстанції на стадії прийняття апеляційної скарги про, що й було зазначено в ухвалі про прийняття апеляційної скарги до провадження від 23 жовтня 2017 року.

Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

За результатами розгляду касаційної скарги колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про те, що касаційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", справі "Нєлюбін проти Російської Федерації") повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

З огляду на зазначене. Касаційний господарський суд України дійшов висновку, що постанову суду апеляційної інстанції слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини 1 статті 308, статтями 309, 314, 315 Господарського процесуального кодексу України, Суд - ,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Комунального підприємства по утриманню земельних насаджень Печерського району міста Києва залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 23 листопада 2017 року у справі № 910/6702/17 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді Г. Вронська

В. Студенець