РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.02.2018Справа № 910/21330/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянув матеріали господарської справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аванзарбуд»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Компас Груп»

про стягнення 812 812,18 грн.

за участю представників сторін:

від позивача Кулик С.С. (договір про надання правової допомоги № 13-10/2017-03 від 13.10.2017)

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У листопаді 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Аванзарбуд» (далі - ТОВ «Аванзарбуд», позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Компас Груп» (далі - ТОВ «Компас Груп», відповідач) про стягнення 812 812,18 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем його зобов'язань з оплати будівельних робіт, виконаних позивачем за договором підряду № 04 від 03.03.2016.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 812 812,18 грн., з яких: 717 156,38 грн. - заборгованість за договором, 95 655,80 грн. - пеня.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.11.2017 порушено провадження у справі № 910/21330/17 та призначено її до розгляду у судовому засіданні 21.12.2017.

21.12.2017 відділом автоматизованого діловодства суду була зареєстрована заява позивача про відшкодування витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 20 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.12.2018 справу № 910/21330/17 призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.01.2018.

15.01.2018 відділом автоматизованого діловодства суду була зареєстрована заява позивача, в якій останній виклав позовні вимоги коректно, зазначивши кожну з них окремо та просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором в розмірі 676 372,85 грн., пеню в розмірі 95 655,80 грн. та інфляційну складову боргу в розмірі 40 783,53 грн., а всього - 812 812,18 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.01.2018 підготовче провадження було закрито та призначено справу № 910/21330/17 до розгляду по суті у судовому засіданні 08.02.2018.

У судовому засіданні 08.02.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та правомірними, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в жодне судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, правом надати відзив на позовну заяву не скористався.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

03.03.2016 між ТОВ «Компас Груп» (генпідрядник) та ТОВ «Аванзарбуд» (підрядник) був укладений договір підряду № 04 (далі - договір), згідно з умовами якого генпідрядник доручив, а підрядник зобов'язувався забезпечити відповідно до проектної документації, державних будівельних норм України та умов договору виконання комплексу оздоблювальних робіт при будівництві секції № 7, секції № 8 комплексу житлових будинків з об'єктами обслуговування населення по вул. Трутенка, 3 у Голосіївському районі м. Києва.

Як свідчать матеріали справи, позивач виконав, а відповідач прийняв виконання будівельних робіт на загальну суму 1 930 704,08 грн., що підтверджується актами виконаних будівельних робіт №№ 1, 2 за березень 2016 року, №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6 за серпень 2016 року, №№ 1, 2 за листопад 2016 року, №№ 1, 2, 3, 4 за грудень 2016 року, а також довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 31.03.2016, 31.08.2016, 30.11.2016, 31.12.2016.

Таким чином, судом встановлено, що позивач свої зобов'язання з виконання будівельних робіт перед відповідачем виконав належним чином.

Проте, відповідач, в порушення умов укладеного сторонами договору, виконані позивачем роботи оплатив частково, а саме в розмірі 1 254 331,23 грн., що підтверджується угодою про зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.03.2016, протоколами зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.08.2016 та 31.12.2016, а також актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2016 по 10.04.2017.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за роботи, виконані останнім за договором підряду № 04 від 03.03.2016, становить 676 372,85 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 875 Господарського кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта (ч. 2 вищевказаної статті).

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 вказаної статті, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною 1 ст. 202 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач доказів, які б підтверджували оплату ним заборгованості в розмірі 676 372,85 грн. перед позивачем або спростовували доводи останнього, суду не надав.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 676 372,85 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 95 655,80 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 11.2 договору передбачено, що оплата виконаних робіт підряднику в межах 90% вартості договірної ціни здійснюється генпідрядником протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту підписання актів (ф. КБ-2в), довідок (ф. КБ-3) з можливістю відстрочки платежу до кінця бюджетного року без нарахування штрафних санкцій.

Кінцевий розрахунок за виконані роботи у розмірі 10% від вартості договірної ціни здійснюється протягом 10 днів після завершення повного комплексу робіт передбачених п. 1.2. договору (п. 11.4 договору).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач будівельні роботи, виконані позивачем, оплатив частково, відтак допустив порушення зобов'язання.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Пунктом 14.6 договору передбачено, що у випадку порушення погоджених строків оплати робіт генпідрядник сплачує підряднику пеню в розмірі 0,1% порушеної суми оплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від вартості виконаних робіт за кожний день затримки.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за період з 10.04.2017 по 30.10.2017, суд встановив, що він виконаний без дотримання вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, у зв'язку з чим є невірним.

Здійснивши власний розрахунок пені за період з 10.04.2017 по 10.10.2017, визначений з урахуванням приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України та з урахуванням встановленого позивачем початку періоду нарахування, суд встановив, що розмір пені становить 86 242,17 грн. Таким чином, вказана позовна вимога є обґрунтованою, проте підлягає задоволенню у розмірі меншому, ніж визначено позивачем, а саме - 86 242,17 грн. У стягненні частини пені в розмірі 9 413,63 грн. судом відмовлено.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача інфляційну складову боргу в сумі 40 783,53 грн.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши власний розрахунок інфляційної складової боргу, з урахуванням визначеного позивачем періоду її нарахування з 10.04.2017 по 30.10.2017, суд встановив, що розмір інфляційної складової боргу становить 49 389,41 грн., тобто є більшим, ніж заявлено позивачем до стягнення. Тому вимога про стягнення з відповідача інфляційної складової боргу підлягає задоволенню судом у розмірі, визначеному позивачем, а саме 40 783,53 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: заборгованість за договором підлягає стягненню у розмірі 676 372,85 грн., пеня підлягає стягненню в розмірі 86 242,17 грн. (у стягненні частини пені в розмірі 9 413,63 грн. судом відмовлено), інфляційна складова боргу підлягає стягненню в розмірі 40 783,53 грн.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, які складаються з судового збору та витрат на оплату послуг адвоката, суд зазначає наступне.

Згідно з приписами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач, заявляючи вимогу про відшкодування за рахунок відповідача понесених ним витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 20 000,00 грн., надав суду на підтвердження правомірності вказаних вимог такі докази: договір про надання правової допомоги № 13-10/2017-03 від 13.10.2017 (копія), ордер КС № 217098 від 30.10.2017 р. (копія), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЛВ № 000651 від 14.07.2017 р. (копія), погодинний звіт від 21.12.2017, акт № 1 про надання юридичних послуг, платіжне доручення № 874 від 18.10.2017 на суму 20 000,00 грн. (оригінал).

За таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача частини судових витрат, пропорційної розміру задоволених позовних вимог, що складає 19 768,37 грн. для витрат на оплату послуг адвоката та 12 050,98 грн. для витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Компас Груп» (03061, м. Київ, проспект Відрадний, буд. 103, ідентифікаційний код 38282261) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Аванзарбуд» (03134, м. Київ, вул. Симиренка, буд. 36, корпус А, офіс 104, ідентифікаційний код 40158147) основний борг в розмірі 676 372,85 грн. (шістсот сімдесят шість тисяч триста сімдесят дві грн. 85 коп.), пеню в розмірі 86 242,17 грн. (вісімдесят шість тисяч двісті сорок дві грн. 17 коп.), інфляційну складову боргу в розмірі 40 783,53 грн. (сорок тисяч сімсот вісімдесят три грн. 53 коп.), витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 19 768,37 грн. (дев'ятнадцять тисяч сімсот шістдесят вісім грн. 37 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 12 050,98 грн. (дванадцять тисяч п'ятдесят грн. 98 коп.).

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Повне рішення складено 16.02.2018.

Суддя О.Г. Удалова