ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2018м. ДніпроСправа № 904/10181/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панна С.П.

за участю секретаря судового засідання Кривулько Я.М.

за позовом Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка ОСОБА_1, 49010, м. Дніпро, вул. Лазаряна, 2.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "САНТА", 49010, м. Дніпро, вул. Лазаряна, буд. 2.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_2 відділення Фонду держмайна України у Дніпропетровській області, 49000, м. Дніпро, вул. Центральна, 6.

про стягнення 43280,58 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_3 дов. № 50/01-21/3 від 02.11.2018 року

ОСОБА_4 дов. № 25/217-21/3 від 05.02.2018 року

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Дніпропетровський національний університет залізничного транспорту імені академіка ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «САНТА», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_2 відділення Фонду держмайна України у Дніпропетровській області про стягнення боргу по орендній платі у розмірі 30614,43 грн., заборгованості з теплопостачання та водовідведення у розмірі 367,20 грн., заборгованості за електропостачання у розмірі 5979,99 грн. та пені в сумі 6318,96 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-3638-ОД від 20.10.2009 року, договору № 96/2 від 20.10.2009 року на комунальні послуги по забезпеченню теплопостачання, водопостачання та газопостачання, договору № 96-3 від 20.10.2009 року на сплату експлуатаційних витрат на утримання приміщень, договору електропостачання № 96/1 від 20.10.2009 року в частині розрахунку за надані послуги.

Відповідач у судові засідання, які відбулися 22.12.2017 року, 18.01.2018 року та 31.01.2018 року не з'явився, явку повноважного представника не забезпечив, витребуваних судом документів не надав, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

18.01.2018 року до суду від 3-ї особи надійшли письмові пояснення в яких зазначено, що станом на 16.01.2018 року заборгованість у відповідача перед 3-ю особою з орендної плати до державного бюджету за договором оренди № 12/02-3638-ОД від 20 жовтня 2009 року відсутня, а позовні вимоги позивача просить задовольнити в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 233 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

20 жовтня 2009 року між ОСОБА_2 відділення Фонду держмайна України у Дніпропетровській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Санта» був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-3638-ОД.

Згідно п.1.1. договору Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове, платне користування нежитлове приміщення гуртожитку Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка ОСОБА_1 (Балансоутримувач) загальною площею 67 кв.м. по вул. Лазаряна, 2, м. Дніпро, з метою розміщення торгівельного об`єкту с продажу продтоварів без продажу підакцизної групи.

Додатковою угодою про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 20.10.2009р. № 12/02-3638-ОД було змінено орендовану площу та розмір орендної плати.

Згідно п.3.1 Договору розмір орендної плати визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.01.1995 № 786 (зі змінами і доповненнями до неї,), і становить без ПДВ за базовий рівень розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) травень 2015 р. 5018,67 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - жовтень 2009 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за жовтень.

Відповідно до п. 3.6 Договору орендна плата перераховується у співвідношенні 50 відсотків від суми орендної плати до Державного бюджету у розмірі 2509,34 грн., а 50 відсотків від суми орендної плати на рахунок Балансоутримувача, тобто Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка ОСОБА_1 у розмірі 2509,33 грн.

Відповідно до вимог п. 5.2. Договору, Орендар зобовязаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату у співвідношенні визначеному у п.3.6. Договору, та відповідно до пункту 5.11 укласти протягом 15 робочих днів після підписання Договору з Балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат Балансоутримувачем на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг Орендарю у тому числі на компенсацію сплати податку на землю.

Відповідно до вимог 5.11 Договору університет уклав з Відповідачем:

Договір № 96/2 від 20.10.2009 р. на комунальні послуги по забезпеченню теплопостачання, водопостачання та газопостачання, який діє на період дії Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-3638-ОД від 20.10.2009 р.;

Договір № 96/3 від 20.10.2009 р. на сплату експлуатаційних витрат на утримання приміщень до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-3638-ОД від 20.10.2009 р.;

Договір електропостачання № 96/1 від 20.10.2009 р., який діє на період дії Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-3638-ОД від 20.10.2009 р.

На виконання умов Договору № 96/2 від 20.10.2009 р. позивач за період з грудня 2014 року по грудень 2015 року надав відповідачу послуги з водопостачання на загальну суму 272,02 грн., послуги з теплопостачання на загальну суму 3482,76 грн., а разом на 3754,78 грн., що підтверджується показами лічильника занесеними до звіту.

Відповідач частково сплатив за надані послуги в розмірі 3387,58 грн., що підтверджується виписками по рахунках позивача. Таким чином заборгованість за водопостачання та теплопостачання складає 367,20 грн., що підтверджується тарифами затвердженими рішенням виконкому міської ради №83 від 19.02.2015 року (а.с. 107-108).

На виконання умов Договору № 96/1 від 20.10.2009 р., позивач за період з грудня 2014 року по грудень 2015 року надав відповідачу послуги з електропостачання на загальну суму 11502,31 грн. та транзит на загальну суму 115,71 грн., а разом на 11618,02 грн., що підтверджується показами лічильника, які заносяться до звіту (а.с.81-92).

Відповідач частково сплатив за надані послуги в розмірі 5638,03 грн., що підтверджується виписками з банка та рахунках позивача (а.с.60-80). Таким чином заборгованість за електропостачання та транзит складає 5979,99 грн.

На виконання умов Договору 96/3 від 20.10.2009 р. позивач за період з листопада 2014 року по грудень 2015 року надавав відповідачу в оренду нежитлового приміщення гуртожитку на загальну суму 43393,04 грн., накладні витрати на загальну суму 4773,23 грн., ПДВ 20% у сумі 18311,84 грн., відшкодування податку на землю в розмірі 1372,96 грн., а всього на загальну суму 67851,07 грн., що підтверджується калькуляцією та рахунком податку на землю.

Відповідач частково сплатив за надані послуги в розмірі 37236,64 грн., що підтверджується виписками по рахунках позивача. Таким чином заборгованість за оренду нежитлового приміщення гуртожитку складає 30614,43 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу Фонду державного майна України №12/02-004/10 від 11.01.2016 року договір № 12/02-3638-ОД від 20.10.2009 року розірваний з 11.12.2015 року, а отже позивач вірно нараховує заборгованість на час дії договору до 11.12.2015 року.

В порушення умов договорів відповідачем належним чином і у повному обсязі не виконані взяті на себе зобов'язання, в результаті чого залишається не оплаченою заборгованість за водопостачання та теплопостачання в розмірі 367,20 грн., за електропостачання та транзит складає 5979,99 грн., за оренду нежитлового приміщення гуртожитку в розмірі 30614,43 грн., що підтверджуються матеріалами справи та підлягають до стягнення.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Статтею 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" встановлено, що споживачі питної води зобовязані, зокрема, своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України. Згідно ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Стаття 526 ЦК України встановлює вимогу щодо виконання зобовязань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (cт.610 Цивільного кодексу України).

При цьому відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.2 ст.343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 3.8 Договору орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Суд перевіривши в пошуковій системі «Законодавство» заявлену позивачем до стягнення пеню за період з 01.06.2015 року по 30.11.2015 року суму у розмірі 6318,96 грн. вирішив, що дана вимога про стягнення пені заявлена правомірно та такою що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "САНТА", 49010, м. Дніпро, вул. Лазаряна, буд. 2, ) на користь Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка ОСОБА_1, 49010, м. Дніпро, вул. Лазаряна, 2, ) заборгованість за водопостачання та теплопостачання в розмірі 367,20 грн., за електропостачання та транзит в сумі 5979,99 грн., за оренду нежитлового приміщення гуртожитку в розмірі 30614,43 грн., пеню у сумі 6318,96 грн., судовий збір в розмірі 1600,00 грн., про видати наказ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 16.02.2018 року.

Суддя ОСОБА_5