УХВАЛА

м. Київ

22.01.2018Справа № 910/16228/15
За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна колекція історії туалету»

на бездіяльність Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - ВДВС) при виконанні наказу від 22.09.2015 у справі № 910/16228/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна колекція історії туалету»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Адвертайзінг ЛТД» про стягнення 28425,60 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гукун Н.В.

Представники сторін:

від позивача (скаржника) - Ільюшин О.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явилися;

від ВДВС - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

Господарським судом міста Києва було прийнято до розгляду указану скаргу, у якій скаржник просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Валевського Олександра Олександровича та в.о. начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Менчиць Наталії Євгенівни;

- скасувати постанову №52108428 державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Валевського Олександра Олександровича про повернення виконавчого документа стягувачу від 22.06.2017;

- скасувати постанову в.о. начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Менчиць Наталії Євгенівни про проведення перевірки від 05.10.2017.

Скарга мотивована тим, що всупереч вимогам закону, державним виконавцем не було вчинено всіх дій згідно наданих йому законом прав та покладених обов'язків по виконанню наказу, що призвело до безпідставного винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, а начальником відділу державної виконавчої служби не було надано належної оцінки таким діям державного виконавця, внаслідок чого неправомірно відмовлено у задоволенні скарги стягувача.

Судом враховано, що відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідач та ВДВС про дату, час і місце розгляду скарги були повідомлені належним чином, проте у судове засідання представників не направили, тому скарга розглядається і вирішується судом за відсутності їх повноважних представників.

Судом встановлено, що у провадженні ВДВС перебувало виконавче провадження №52108428 з виконання наказу від 22.09.2015 у справі № 910/16228/15.

Постановою ВДВС від 22.06.2017 у виконавчому провадженні №52108428 наказ від 22.09.2015 у справі № 910/16228/15 було повернуто стягувачу без виконання з посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», яка вказує, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Повернення виконавчого документу у вищевказаній постанові ВДВС мотивувало тим, що, хоча у боржника і виявлено відкриті рахунки у банківських установах, на які рахунки державним виконавцем накладено арешт, проте кошти на цих рахунках відсутні; також у боржника відсутні транспортні засоби належні на праві власності, і виходом державного виконавця за адресою боржника, майна для опису та арешту не виявлено.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частина 3 указаної статті містить перелік прав, якими наділений виконавець під час здійснення виконавчого провадження, та відповідно якими може скористатися для виконання рішення.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як було вказано вище, скаржник стверджує, що всупереч вимогам закону, державним виконавцем не було вчинено всіх дій згідно наданих йому законом прав та покладених обов'язків по виконанню наказу, що призвело до безпідставного винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Так, Відповідач не виключений з державного реєстру, і згідно розміщених у реєстрі відомостей не перебуває у стані припинення, його телефонний номер відповідає, але ця обставина не була врахована ВДВС, та всупереч ст. 18 вказаного Закону ВДВС не викликав посадову особу - директора Відповідача з приводу виконання наказу; не порушував питання про накладення штрафів або вжиття інших санкційних по відношенню до Відповідача заходів (зокрема, але не виключено, не порушував питання щодо накладення обмежень на директора Відповідача); не вимагав від матеріально відповідальних і посадових осіб Відповідача надання пояснень за фактом невиконання рішення.

Також у матеріалах справи відсутні докази того, що виконавець здійснював розшук майна боржника, що перебуває в інших осіб, та вчиняв заходів щодо виявлення дебіторської заборгованості боржника, згідно з п. 22 ст. 18, ст. ст. 53, 54 Закону України «Про виконавче провадження».

На спростування доводів скарги стягувача, зі сторони ВДВС суду не було надано доказів вжиття державним виконавцем всіх заходів для виконання рішення суду у даній справі, зокрема, вчинення заходів, перелічених вище.

Відтак, скаржником доведено протиправну бездіяльність ВДВС, яка мала своїм наслідком безпідставне, а отже, неправомірне винесення постанови №52108428 від 22.06.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки ВДВС було вжито не всіх заходів згідно наданих йому законом прав для виконання рішення суду.

З огляду на наведене суд визнає обґрунтованими та задовольняє вимоги скарги.

Інші доводи скарги судом розглянуті, проте не враховуються, оскільки на результат розгляду скарги - задоволення вимог скарги з наведених вище підстав, впливу не мають.

Керуючись статтями ст.ст. 232-235, 240, 342, 343 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватна колекція історії туалету" задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Валевського Олександра Олександровича та в.о. начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Менчиць Наталії Євгенівни.

Скасувати постанову №52108428 державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Валевського Олександра Олександровича про повернення виконавчого документа стягувачу від 22.06.2017.

Скасувати постанову в.о. начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Менчиць Наталії Євгенівни про проведення перевірки від 05.10.2017.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Повний текст складено 08.02.2018

Суддя Р.Б.Сташків