ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2018м. ДніпроСправа № 904/10041/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушин Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання Казарової А.Г.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод промислових мастил", с.Надеждівка, Криворізький район, Дніпропетровська область

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 25 164, 00 грн. та штрафних санкцій у розмірі 2 635, 53 грн.

Представники:

від позивача: не з'явився.

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод промислових мастил" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" про стягнення заборгованості у розмірі 25 164 грн. 00 коп. та штрафних санкцій у розмірі 2 635 грн. 53 коп.

В обґрунтування позову зазначає на неналежне виконання з боку відповідача умов Договору поставки № 14-2165-02 від 25.12.2014, що полягає в несвоєчасній оплаті за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2017 року порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 19.12.2017року.

19.12.2017 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що не заперечує факт отримання товару на загальну суму 25 164, 00 грн., але не погоджується з позицією позивача щодо визначення дати поставки. На думку відповідача слід вважати дату поставки спірної продукції - 30.12.2016 року. Також, до свого відзиву додає власний контррозрахунок 3% річних (а.с.59-62; а.с. 82-85).

Ухвалою господарського суду від 19.12.2017 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 17.01.2018р.

17.01.2018 року до канцелярії суду від представника позивача надійшла заява про збільшення суми позовних вимог, в якій останній просить суд стягнути з відповідача на користь позивача основну заборгованість у розмірі 25 164,00 грн., 3% річних 732,16 грн. та інфляційні втрати у розмірі 3 156, 40 грн. Загальна сума заборгованості яка заявлена позивачем становіть 29 052, 56 грн. (а.с. 73-79).

17.01.2018 року від представника відповідача надійшов відзив на заяву про збільшення суми позовної заяви. В даній заяві відповідачем здійснено власний розрахунок штрафних санкцій. Відповідно до розрахунку відповідача інфляційні втрати підлягають стягнення у сумі 2 843,53 грн. та 3% річних у сумі 728, 03 грн. Сума основного боргу визнано повністю та не оспорюється останнім (а.с.80-81).

У судовому засіданні 17.01.2018 року представник позивача подав заяву, в якій підтвердив факт поставки товару - 30.12.2016 року (а.с.89).

Ухвалою господарського суду від 17.01.2018 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод промислових мастил", с.Надеждівка, Криворізький район, Дніпропетровська область про збільшення суми позовної заяви прийнято до провадження, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.01.2018 року.

29.01.2018р. до канцелярії суду від представника позивача надійшло клопотання в якому останній просить суд розглядати справу за його відсутності.

Також, 31.01.2018р. до канцелярії суду від представника відповідача надійшло клопотання з проханням здійснювати розгляд справи по суті без участі представника відповідача.

Ухвалою суду від 31.01.2018 року розгляд справи відкладено на 14.02.2018 року, у зв`язку з неявкою представників сторін у судове засідання.

У судовому засіданні 14.02.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

25.12.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод промислових мастил" (далі-Позивач/Продавець) та Публічним акціонерним товариством "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ім. Ф.Е. Дзержинського", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (далі - Відповідач, Покупець) укладено договір №14-2165-02 (далі Договір, а.с. 21-24).

21.11.2016 року сторонами підписано Додаткову угоду №17 до договору № 14-2165-02 від 25.12.14 відповідно до якої сторони дійшли згоди доповнити даний договір специфікацією №18 (а.с. 26).

Продавець зобовязується поставляти покупцеві нафтопродукти (далі товар) погодженими партіями. Покупець зобовязується прийняти їх у власність і оплатити (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.3. Договору кількість, номенклатура, ціна, умови, терміни поставок товару та умови оплати, узгоджуються сторонами додатково в специфікації, прикладеної до даного договору, що становить його невідємну частину.

Згідно п. 2.1. Договору ціна товару, погоджується в специфікації до даного договору і вказується на умовах відповідно до Інкотермс правил тлумачення торгівельних термінів Міжнародної ОСОБА_1 в редакції 2010 року.

Розрахунки за даним договором здійснюються в національній валюті (п. 2.2. Договору).

Оплата за поставлений товар здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця відповідно до виставленого рахунку на умовах, додатково зазначених у специфікації, прикладеної до договору (п. 2.3. Договору).

Продавець поставляє товар на умовах. Зазначених у специфікації, прикладеній до даного договору та є його невідємною частиною, відповідно до Інкотермс правил тлумачення торгівельних термінів Міжнародної ОСОБА_1 в редакції 2010 (п. 3.1. Договору).

Відповідно до п. 3.4. Договору датою поставки вважається дата, зазначена покупцем у товарно-супровідних накладних при поставках автотранспортом, або дата станції призначення - при поставках залізничним транспортом.

Пунктом 3.5. Договору встановлено, що право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту передачі товару і оформлення накладних на товар: - на складі продавця при поставця на умовах EXW; - на складі покупця при поставці на умовах СРТ, DDР автотранспортом або на станції призначення у разі постачання на умовах СРТ, DDР залізничним транспортом.

Договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами і скріплення печаткою та діє до 31.12.2015, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобовязань (п. 9.6. Договору).

03.12.2015 року сторонами підписано Додаткову угоду №10 до договору № 14-2165-02 від 25.12.14 відповідно до якої сторони дійшли згоди про продовження терміну дії договору №14-2165-02 від 25.12.2014 по 31.12.2016 року (а.с. 25).

Позивачем на виконання умов Договору здійснено поставку товару Відповідачу, що підтверджується Специфікацією № 18 (введена в дію Додатковою угодою №17 до Договору) в якій зазначено:

- ціна на умовах: DDР склад покупця;

- умови поставки: DDР склад покупця м. Дніпродзержинськ (м. Камянське);

- термін поставка: впродовж 5 календарних днів з моменту перерахування попередньої оплати в розмірі 100%;

- поставка здійснюється відповідно до письмової заявки покупця за погоджену партію товару;

- умови оплати: попередня оплата 100% на підставі виставленого рахунку на попередню оплату;

- попередня оплата здійснюється за погоджену партію товару.

Позивачем відповідачеві виставлено рахунок-фактуру на оплату товару № З 121216 від 29.12.2016 року на загальну суму 25 164, 00 грн. (а.с. 27).

У зв'язку з тим, що Позивач здійснив поставку товару без 100% передоплати вартості товару, він вчинив конклюдентні дії спрямовані на виконання умов договору без передоплати, тим самим виконав взяті на себе зобов'язання за Договором № 14-2165-02 від 25.12.2014 року та здійснив поставку товару на загальну суму 25 164,00 грн., що підтверджується видатковою накладною, товарно-транспортною накладною та податковою накладною (а.с. 28-33), дані документи містять підпис та відтиск печатки відповідача.

Крім того, підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88, та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України.

Відповідач за поставлений товар не розрахувався, в наслідок чого у нього виникла заборгованість у сумі 25 164,00 грн., що і стало причиною спору.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог на підставі наступного.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України, а саме цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що непередбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, що склалися між сторонами, є правовідносинами поставки, які регулюються нормами законодавства про поставку товару в тому числі параграфом 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Взаємовідносини, що склалися між сторонами у справі суд кваліфікує як взаємовідносини, що випливають із договору поставки, згідно якого та в силу ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивачем на адресу відповідача направлялися листи №2140817 від 04.08.2017р., №1280817 від 21.08.2017р. та №1 від 05.10.2017 року з Актом звірки взаєморозрахунків з проханням погасити суму заборгованості (а.с. 34, 37, 40-41).

Відповідач відповіді на вищевказані листи не надав, суму боргу не оплатив.

Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву підтвердив факт отримання товару на загальну суму 25 164, 00 грн., але не погодився з позицією позивача щодо визначення дати поставки - 29.12.2016 року, а зазначив, що поставка товару здійснена позивачем - 30.12.2016 року (а.с.59-62).

Позивач у судовому засіданні 17.01.2018 року не заперечував проти того, що поставка здійснена 30.12.2016 року та письмово підтвердив даний факт у поданій до матеріалів справи заяві (а.с. 89).

Таким чином, сторонами погоджено та визначено дату поставки - 30.12.2016 року.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення основного боргу у сумі 25 164,00 грн. є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та визнані відповідачем, у зв'язку з чим підлягають задоволенню повністю.

Крім основного боргу позивач просить (з урахуванням заяви про збільшення суми позовної заяви - а.с. 73-75) стягнути з відповідача 3% річних у сумі 732,16 грн. та інфляційні втрати у сумі 3 156,40 грн. за період з 30.12.2016 по 18.12.2018 (розрахунок позивача - а.с. 76).

Згідно з ст. 625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач подав відзив на заяву про збільшення суми позовної заяви. В даній заяві відповідачем здійснено власний розрахунок штрафних санкцій. Відповідно до поданого контррозрахунку відповідача інфляційні втрати за період лютий - листопад 2017р. підлягають стягнення у сумі 2 843,53 грн. та 3% річних за період з 01.01.2017р. по 18.12.2017р. у сумі 728,03 грн. (а.с.80-81).

Оскільки позивачем при здійснені розрахунку не вірно визначено період за який повинно бути здійснено нарахування 3% річних та інфляційних втрат, господарським судом здійснено власний перерахунок штрафних санкцій за період з 01.01.2017 року по 18.12.2017 року.

Після перерахунку відповідно до вимогам чинного законодавства, судом встановлено, що 3 % річних за період з 01.01.2017р. по 18.12.2017р. складає суму 728, 03 грн.

При викладених обставинах вимоги позивача щодо стягнення 3% річних підлягають задоволенню частково, а саме у розмірі 728, 03 грн. В частині стягнення 3 % річних у сумі 4,13 грн. слід відмовити.

Щодо нарахування інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З врахуванням викладеного, інфляційні втрати за період з січня 2017 року по грудень 2017 року становлять у розмірі 3 439,60 грн., тобто більша за заявлену позивачем, але суд не може вийти за межі позовних вимог, тому до стягнення підлягає сума заявлена позивачем у розмірі 3 156,40 грн. (з урахуванням заяви про збільшення - а.с. 73-75).

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача основного боргу у сумі 25 164,00 грн., 3% річних у сумі 728,03 грн., та інфляційних втрат у сумі 3 156,40 грн.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 п. 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (51925, Дніпропетровська область, місто Кам'янське, вулиця Соборна, будинок 18-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод промислових мастил" (53042, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Надеждівка, вулиця Степова, 2Д, ) суму основного боргу у розмірі 25 164, 00 грн., 3% річних у розмірі 728, 03 грн., інфляційні втрати 3 156,40 грн., витрати по сплаті судового збору 1 599,77 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено - 19.02.2018р.

Суддя ОСОБА_2