КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"08" лютого 2018 р. Справа№ 911/2793/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Агрикової О.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області

на ухвалу Господарського суду Київської області від 31 жовтня 2017 року

(за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» №03-4/08 від 03.08.2017 року на дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області у виконавчому провадженні №53251826 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 10.11.2016 року)

у справі № 911/2793/16 (суддя Кошик А.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс»

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК «Трейдсервісгруп»;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Пирятин Зернопродукт»

про стягнення 850,28 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.10.2017 у справі № 911/2793/16 задоволено скаргу ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" №03-4/08 від 03.08.2017 року на дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області у виконавчому провадженні №53251826 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 10.11.2016 року у справі №911/2793/16, а. саме:

- Визнано бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області у виконавчому провадженні №53251826 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 10.11.2016 року у справі №911/2793/16, незаконною та протиправною.

- Визнано дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області у виконавчому провадженні №53251826 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 10.11.2016 року у справі №911/2793/16, котрі виразились у винесені Постанови від 12.07.2017 року про повернення наказу Господарського суду Київської області від 10.11.2016 року у справі №911/2793/16 стягувачеві на підставі п.2 ч.І ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", протиправними, передчасними та незаконними.

- Визнано недійсною та скасовано Постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 12.07.2017 року про повернення наказу Господарського суду Київської області від 10.11.2016 року у справі №911/2793/16 стягувачеві на підставі п.2 ч.І ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження".

- Визнано незаконною та протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області у виконавчому провадженні №53251826 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 10.11.2016 року у справі №911/2793/16, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №53251826 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 10.11.2016 року у справі №911/2793/16 із врахуванням ст. ст. 10, 18, 26, 47 Закону України "Про виконавче провадження", та котрі були б направлені та свідчили б про перевірку майнового стану боржника.

28 грудня 2017 року Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області звернувся до суду з апеляційною скаргою №03-15/15053 від 26.12.17 на ухвалу Господарського суду Київської області від 31 жовтня 2017 року у справі № 911/2793/16.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 січня 2018 року, апеляційна скарга Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області у справі № 911/2793/16 передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О.

15 січня 2018 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду у справі №911/2793/16 відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження в зв'язку з тим що скаржником не наведено поважних підстав пропуску строку, апеляційну скаргу залишено без руху в зв'язку з несплатою судового збору, не поданням доказів направлення копії апеляційної скарги іншим сторонам у справі, а також подання апеляційної скарги з пропуском встановленого строку на оскарження вищевказаної ухвали суду та зобов'язано Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області надати до суд докази судового збору, докази направлення копії апеляційної скарги на адреси відповідачів у справі, зокрема ТОВ «ПК «Трейдсервісгруп» та ТОВ «Пирятин Зернопродукт» а також вмотивоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням підстав та посилання на відповідні докази.

27 січня 2018 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області отримано копію ухвали Київського апеляційного господарського суду від 15 січня 2018 року у справі №911/2793/16 про залишення апеляційної скарги без руху, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №04 7.

05 лютого 2018 року від Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області до Київського апеляційного господарського суду надійшла заява №07-15 від 01.02.2018 року про усунення недоліків, відповідно до якої, скаржником, на виконання ухвали Київського апеляційного господарського суду від 15 січня 2018 року у справі №911/2793/16 надано оригінал платіжного доручення від 19.12.2017 №5273 про сплату судового збору, докази направлення копії апеляційної скарги сторонам а також клопотання №07-15/795 від 01.02.2018 про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Розглянувши клопотання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області №07-15/795 від 01.02.2018 про поновлення строку на апеляційне оскарження, судовою колегією встановлено наступне.

Ухвалу Господарського суду Київської області від 31.10.2017 у справі № 911/2793/16 проголошено за відсутності представника скаржника, про що свідчить протокол судового засідання від 31 жовтня 2017 року у справі №911/2793/16 (т.ІІ, а.с.273) та направлено копію зазначеної ухвали поштою 29 листопада 2017 року, про що свідчить відповідна відмітка про направлення на звороті останнього аркушу оскаржуваної ухвали (т.ІІ, а.с. 279).

04 грудня 2017 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області отримано копію оскаржуваної ухвали поштою, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №01 3 (т.ІІ, а.с.280).

28 грудня 2017 року Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області звернувся до суду з апеляційною скаргою №03-15/15053 від 26.12.17 на ухвалу Господарського суду Київської області від 31 жовтня 2017 року у справі № 911/2793/16, про що свідчить відповідна відмітка на поштовому конверті № 36 0 про направлення апеляційної скарги.

Тобто, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області звернувся з апеляційною скаргою через 24 дні з дня отримання копії ухвали Господарського суду Київської області від 30 жовтня 2017 року у справі № 911/2793/16 та через 58 днів з дня її винесення.

Відповідно до пункту 14 частини 1 розділу XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України - судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Зокрема, частиною 1 статті 93 Господарського процесуального кодексу України що діяв до 15 грудня 2017 року визначено, що "Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

Згідно ст. 119 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України N 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 119 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки .

Відновлення процесуального строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними.

За змістом ст. 119 ГПК України поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

У відповідності до частини 3 статті 2 ГПК України, Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є змагальність сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно з вимогами статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Клопотання про поновлення строку обґрунтоване тим, що Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області є бюджетною установою фінансування якої здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, також скаржник зазначає, що «у зв'язку з обмеженим фінансуванням, а також обслуговуванням у органах Державної казначейської служби, для сплати судового збору потрібен певний час».

Посилання на скаржника на те, що «для сплати судового збору потрібен певний час» не може бути підставою для відновлення пропущеного строку, оскільки зазначена підстава не обмежує право заявника звернутись до суду з вказаною апеляційною скаргою в межах процесуальних строків.

Жодних інших підстав, яку можуть свідчити про поважність підстав пропуску процесуального строку скаржником не наведено, доказів, які свідчили-б про те, що він не мав можливості вчасно здійснити відповідні процесуальні дії - не додано, оскільки можливість вчасного подання апеляційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер, а тому підстав для відновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку не вбачається.

Зокрема, згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV "Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права".

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення від 26.04.2007 у справі «Олександр Шевченко проти України», заява №8371/02, п.27 та ухвалу від 14.10.2003 у справі «Трух проти України», заява №50966/99,).

З огляду на викладене, судова колегія, у даному випадку не вбачає поважних підстав для відновлення процесуального строку та відмовляє Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області у задоволенні клопотання №07-15/795 від 01.02.2018 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 31 жовтня 2017 року.

Пунктом 3 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що «Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними».

За таких обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження та повернення Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області матеріалів апеляційної скарги разом з доданими до неї матеріалами та оригіналом платіжного доручення №5273 від 19 грудня 2017 року на підставі пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 234, ст. 261 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області у задоволення клопотання №07-15/795 від 01.02.2018 року про поновлення строку на апеляційне оскарження.

2. Відмовити Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області у відкритті апеляційного провадження у справі №911/2793/16 на ухвалу Господарського суду Київської області від 31 жовтня 2017 року у справі № 911/2793/16.

3. Апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Київської області від 31 жовтня 2017 року у справі № 911/2793/16 разом з доданими до неї матеріалами та оригіналом платіжного доручення №5273 від 19 грудня 2017 р. повернути Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

4. Копію даної ухвали надіслати учасникам у справі.

5. Матеріали справи №911/2793/16 повернути до Господарського суду Київської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді А.О. Мальченко

О.В. Агрикова