КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2018 р. Справа№ 910/17665/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Яковлєва М.Л.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «УКРАГРО НПК»

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2017р.(повний текст складено 06.12.2017р.)

по справі № 910/17665/17 (суддя - Мельник В.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «УКРАГРО НПК»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трайгон-Експорт»

про визнання недійсним договору поставки

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «УКРАГРО НПК» подало на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трайгон-Експорт» про визнання недійсним договору поставки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що на момент укладення спірного договору і в майбутньому, представник відповідача, повноваження якого обмежені Статутом ТОВ «Трайгон-Експорт» на укладення правочинів сума яких становить більше 5 000,00 доларів США, не отримав у встановленому Законом та статутом відповідача порядку повноважень на вчинення правочину з поставки аміачної селітри, загальна вартість якої становить 24 645 920,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.11.2017р. у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано відсутністю фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що відповідачем виконано взяті на себе зобов'язання за договором, а позивачем було здійснено частково поставку товару, що підтверджує факт вчинення дій, спрямованих на виконання оспорюваного договору. Не погодившись із прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство «УКРАГРО НПК» звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2017р. у справі №910/17665/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити та визнати недійсним договір поставки №ТЕ10/13.12.16 від 13.12.2016р.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу позивач посилається на те, що ст. 9.12. Статуту відповідача прямо визначено обмеження щодо правочинів та їх суми, які має право укладати генеральний директор відповідача без довіреності або надання відповідних повноважень на вчинення таких правочинів загальними зборами.

Загальними зборами відповідача протоколом №13/12-2016 від 13.12.2016р. генеральному директору ТОВ «Трайгон-Експорт» - ОСОБА_2, були надані повноваження щодо укладення з ПРАТ «УКРАГРО НПК» договорів поставки карбаміду (carbomide) на загальну суму 73 463 800,00 грн.

На момент укладення договору поставки №ТЕ 10/13.12.16 від 13.12.2016р., і в майбутньому, представник відповідача, повноваження якого обмежені Статутом ТОВ «Трайгон-Експорт» на укладання правочинів сума яких становить більше 5 000,00 дол. США, не отримав у встановленому Законом та Статутом відповідача повноважень на вчинення правочину з поставки аміачної селітри, загальна вартість якої становить 24 645 920,00 грн.

Уповноваженим органом відповідача - загальними зборами не було вчинено будь-яких дій щодо схвалення оспорюваного правочину.

Сторонами правочину було відомо про відсутність повноважень у представника відповідача на вчинення такого правочину, про що свідчить п. 7.9. договору у відповідності до умов якого, відповідач у строк до 30.12.2016р. зобов'язувався надати позивачу засвідчену копію протоколу загальних зборів учасників відповідача, що підтверджувала б повноваження представника відповідача на укладання договору поставки №ТЕ 10/13.12.16 від 13.12.2016р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.01.2018р. відкрито апеляційне провадження.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трайгон-Експорт» заперечує проти апеляційної скарги та просить залишити рішення суду першої інстанції у даній справі без змін.

Відповідач посилається на те, що доказом схвалення спірного правочину є протокол від 13.12.2016р., у якому допущену технічну описку. Письмовою заявою ОСОБА_3 підтверджується надання згоди на купівлю аміачної селітри, помилку при вказівці «карбаміду» та затвердження договорів поставки. Підпис вказаної особи підтверджений нотаріусом Республіки Естонія, а вказана письмова заява апостильована.

Крім того, позивач, здійснивши поставку 1 368,000 метричних тонн, що підтверджується відповідними залізничними накладними доводить факт того, що він вчинив дії, спрямовані на виконання оспорюваного договору.

Приватне акціонерне товариство «УКРАГРО НПК» своїх представників в судове засідання не направив.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (ред. з 15.12.2017р.) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

13.12.2016р. між Приватним акціонерним товариством «УКРАГРО НПК» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Трайгон-Експорт» (покупець) було укладено договір поставки №ТЕ 10/13.12.16, за умовами якого постачальник зобов'язався поставити в обумовлені договором строки покупцеві (одержувачу) товар, визначений в п. 1.2. договору, а покупець зобов'язався оплатити та прийняти товар.

Згідно п. 1.2. договору товар, що підлягає поставці: аміачна селітра (фас. 1000 кг), в кількості 3536,00 тон, загальною вартість 24 645 920,00 грн.

Згідно з п. 4.1. договору товар повинен бути повністю оплачений в строк до 14 грудня 2016 року включно.

Згідно з п. 3.3. договору поставка товару повинна бути здійснена позивачем в період з 15 грудня 2016 року до 01 березня 2017 року.

Згідно з п. 3.2. договору «датою поставки товару вважається дата прибуття вантажу (Товару) в місце призначення, обумовлене сторонами в пункті 3.1. Договору, в електронній накладній (графа номер 51 накладної) та/або дата календарного штемпеля Залізниці про прибуття вантажу у залізничній накладній (графа номер 51 накладної) у випадку оформлення перевізного документа в паперовій формі».

Пунктом 7.9. договору встановлено, що покупець зобов'язується надати постачальнику в строк до 13.12.2016р. засвідчену копію протоколу загальних зборів учасників покупця, що підтверджує повноваження представника покупця на укладення договору.

Матеріали справи містять протокол №13/12-2016 від 13.12.2016р. загальних зборів учасників ТОВ «Трайгон-Експорт», яким надано генеральному директору ОСОБА_5 повноваження на укладення договору поставки карбоміду в кількості 10 540,000 метричних тон (+/-5%) по ціні 6 970,00 грн., з ПДВ за одну тону на загальну суму 73 463 800,00 грн.

Як зазначає відповідач в протоколі загальних зборів від 13.12.2016р. була допущена технічна помилка, а тому протоколом загальних зборів від 14.12.2016р. було надано генеральному директору ОСОБА_5 повноваження на укладення договору №ТЕ 9/13.12.16 поставки аміачної селітри в кількості 4 624,000 метричних тон (+/-5%) по ціні 6 970,00 грн., з ПДВ за одну тону на загальну суму 32 229 280,00 грн.

Письмовою заявою ОСОБА_3 підтверджується надання згоди на купівлю аміачної селітри, помилку при вказівці «карбаміду» та затвердження договорів поставки. Підпис вказаної особи підтверджений нотаріусом Республіки Естонія, а вказана письмова заява апостильована.

З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив поставу лише 1 384,000 метричних тонн товару, що підтверджується залізничними накладними №48218200, №48218192, №48218226, №48233092, №48243109, №48243125, №43767870, №43938620, №43941038, №48651533, №48646855, №48651582, №48686851, №48691729, №44082253.

Листом №83 від 21.03.2017р. позивачем було підтверджено відповідачу наявність проблем з поставкою товару.

Листом від 23.03.2017р. № 231/03 відповідач повідомив позивача, проте що керуючись п. 5.1 договору, відповідач прийняв рішення відмовитись від поставки частини товар, в зв'язку із чим попросив повернути сплачені за даний товар грошові кошти на суму 14 999 440,00 грн.

Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009р. № 9, судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Відповідно до ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Відповідно до ст. 97 Цивільного кодексу України управління товариством здійснюють його органи.

Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

Доказів оскарження рішення загальних зборів у встановленому законодавством порядку матеріал справи не містять.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Таким чином, позивач своїми діями схвалив договір поставки, а тому відсутні підстави для визнання недійсним договору поставки. Зазначене знайшло своє відображення у постанові Верхового суду України від 19.08.2014р. по справі №3-68гс14.

За таких обставин, підстави для задоволення позову відсутні.

Посилання апелянта на обмеження щодо правочинів та їх сум, протокол загальних зборів від 13.12.2016р, за яким надано згоду на укладення договору на поставку карбаміду, відсутність схвалення загальними зборами оспорюваного правочину, та посилання на те, що сторонам було відмово про відсутність повноважень у представника відповідача, спростовується вищевикладеним та матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що господарським судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

З наведених у даній постанові обставин, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2017р. у справі №910/17665/17.

керуючись ст.ст. 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2017р. у справі №910/17665/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Матеріали справи №910/17665/17 повернути до місцевого господарського суду.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді М.Л. Яковлєв

О.О. Хрипун