КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2018 р. Справа№ 910/582/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Власова Ю.Л.

секретар Ковальчук Р.Ю.

за участю

представників: позивача - Бикович Ю.В.

відповідача - Болдін В.В.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на рішення Господарського суду м. Києва від 14.12.2017 р. (повне рішення складено 22.12.2017 р.)

у справі № 910/582/17 (суддя - Ярмак О.М.)

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Моноліт"

до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 416095,07 грн

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Моноліт" (далі - позивач) звернулось з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 239 662,44 грн, з яких: 114 864,75 грн основної заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, 8 092,70 грн інфляційних втрат, 1 840,24 грн 3 % річних та 114 864,75 грн пені.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.03.2017 р. у справі № 910/582/17, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 р. у позові відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.09.2017 р. рішення суду від 17.03.2017 р. та постанову від 07.06.2017 р. скасовано, справу № 910/582/17 передано на новий розгляду до Господарського суду міста Києва.

В процесі розгляду справи місцевим судом позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути 194 386,50 грн основного боргу, 21 794,21 грн інфляційних втрат, 5 527,86 грн 3% річних та 194 386,50 грн пені.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач не оплачує позивачу внески на утримання будинку та прибудинкової території протягом 2015-2016 років, які були встановлені протокольними рішеннями загальних зборів членів ОСББ.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 р. у справі № 910/582/17 позов задоволено частково; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Моноліт" 194 386,50 грн основного боргу, 21 794,21 грн інфляційних втрат та 5527,86 грн 3% річних; в іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду м. Києва від 14.12.2017 р., Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення про повну відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Так, в апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження фактичного надання в 2015-2016 роках відповідачу будь-яких послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: м. Київ, вул. Якіра, 8, а тому відсутні правові підстави для їх оплати.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2018 р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя), Андрієнко В.В., Власов Ю.Л.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018 р. було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" та призначено справу до розгляду на 13.02.2018 р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" є власником приміщення готельно-учбового комплексу, загальною площею 4 675,00 кв.м. в місті Києві по вул. Якіра, 8, де створено Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі ОСББ).

Відповідно до п. 1.1 статуту позивача, затвердженого рішенням загальних зборів учасників ОСББ "Моноліт", протокол № 6 від 19.07.2013 р., позивач створений власниками квартир та приміщень багатоквартирних будинків № 8, 10, 10а по вулиці Якіра у місті Києві відповідно до Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Згідно з п. п. 1.5, 2.1 нової редакції статуту ОСББ "Моноліт", затвердженої протоколом від 03-08 лютого 2016 року № 01/16, метою створення об'єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов'язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом.

Як передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" та п. 5. ч 1 ст. 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", власник квартири у багатоквартирному будинку є співвласником багатоквартирного будинку.

Отже відповідач є співвласником багатоквартирного житлового будинку № 8 по вул. Якіра у м. Києві.

Відповідач, як власник приміщення готельно-учбового комплексу, став членом ОСББ "Моноліт" на підставі надісланого на адресу позивача листа від 23.05.2011 р. № 5360/14-007 до голови правління ОСББ "Моноліт" з проханням прийняти ДК "Укртрансгаз" в ОСББ "Моноліт".

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" об'єднання має право встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.

Згідно з п. 3.21 статуту до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків платежів співвласників.

Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку (п. 3.20 статуту).

Відповідно до п. п. 4.3 - 4.5 статуту сплата встановлених загальними зборами об'єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об'єднання, є обов'язковою для всіх співвласників. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного та капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Так, на засіданні правління ОСББ "Моноліт", оформленого протоколом від 07.07.2015 р. № 5, затверджені результати письмового опитування членів ОСББ "Моноліт" щодо кошторису та розмірів платежів і внесків на друге півріччя 2015 року, а також з врахуванням пропозицій, зауважень членів об'єднання та окремих правок і уточнень, затверджено кошторис позивача та розміри щомісячних платежів і внесків на друге півріччя 2015 року, які введено в дію з 01.07.2015 р.

Згідно з п. 3 додатку № 2 до даного протоколу розмір щомісячних платежів та внесків з 01.07.2015 р., зокрема для нежитлових приміщень ПАТ "Укртрансгаз" склав - 1,89 грн за 1 кв.м площі приміщення.

Крім того, відповідно до протоколу № 01/16 від 3-18 лютого 2016 року, враховуючи відсутність кворуму проведення загальних зборів правління ОСББ "Моноліт" прийнято рішення про проведення письмового опитування членів ОСББ "Моноліт" та яким було затверджено кошторис ОСББ "МОНОЛІТ" на 2016 рік.

В подальшому вказаний тариф залишився незмінним для відповідача, що зафіксовано у протоколах ОСББ "Моноліт" № 01/16 від 03-18 лютого 2016, № 01/17 від 27 квітня 2017.

На підтвердження надання послуг щодо утримання будинку та прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку № 8 по вул. Якіра у м. Києві позивачем надано:

- договір № АО11214 від 01.12.2014 р., укладений з ФОП Мацюк Т.І. про технічне та аварійне обслуговування систем центрального опалення, каналізації, гарячого та холодного водопостачання внутрішніх будинкових електромереж, електрощитових, та систем внутрішнього освітлення;

- договір № 13/01/08/1 від 01.08.2015 р. про організацію надання послуг по видаленню твердих відходів (вивезення побутового сміття), укладеного з ТОВ "ТПК ЕКО СВІТ";

- договір № Д-04/16 від 04.01.2016 р., укладений з ФОП Касьяненком О.В. на надання послуг з технічного обслуговування трьох вузлів обліку теплової енергії, договір № 1 від 01.04.2016 р., укладеним ПП "Орлан-800" щодо здійснення контрольно-пропускного режиму, підтримання порядку на території будинку, охорона майна, яке знаходиться в охоронюваному приміщенні та належним чином здане в охорону.

Відповідно до п.п. 8 п. 5.4 статуту співвласник зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі не пізніше, ніж 20 числа місяця наступного за звітним.

Листами № 36 від 20.07.2016 р., № 54 від 05.12.2016 р. позивач звертався до відповідача з повідомлення про наявність заборгованості по внескам на утримання будинку та прибудинкової території на суму 70 686,00 грн та на суму 123 700,50 грн відповідно.

Однак відповідач відповіді на вказані листи позивачу не надав, заборгованість на загальну суму 194 386,50 грн не сплатив.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" (далі - Закон).

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних із діяльністю об'єднання.

Згідно зі ст. 10 Закону вищим органом управління об'єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об'єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об'єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку.

За частиною 6 статті 13 Закону разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об'єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.

Відповідно до ст. 15 Закону співвласник зобов'язаний, зокрема виконувати обов'язки, передбачені статутом об'єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності (ч. 1 ст. 20 Закону).

Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 22 Закону у разі, якщо правління об'єднання самостійно здійснює функції управителя, воно за договором із постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку об'єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об'єднання комунальних послуг. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об'єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості з плати за відповідними рахунками у примусовому порядку.

Особа, яка є власником приміщення в будинку, в якому створено ОСББ, зобов'язана здійснювати платежі та внески на утримання спільного майна незалежно від членства в об'єднанні, а тому за наявності підтверджених витрат на управління, утримання та збереження будинку така сума боргу підлягає стягненню.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 01.04.2015 р. у справі № 916/2197/13 (№ 3-28гс15), від 11.11.2015 р. у справі № 914/189/14 (№ 3-945гс15) та від 27.01.2016 р. у справі № 904/8242/14 (№ 3-1028 гс15)).

Таким чином сама по собі відсутність договору між відповідачем, як членом ОСББ, та самим ОСББ щодо утримання житлового будинку та прибудинкової території не є підставою для звільнення відповідача від сплати відповідних внесків на утримання будинку та прибудинкових територій, за умови документального підтвердження ОСББ відповідних витрат, спрямованих на управління, утримання та збереження як власне самого будинку, так і прибудинкової території.

Відповідно до ч. ч. 4 - 7 ст. 1 зазначеного Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку; співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія; управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб'єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" кожний співвласник несе зобов'язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Як передбачено ч. 1 ст. 9 вказаного Закону, управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об'єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Як було зазначено вище, протоколом № 5 (додатки 2-3) засідання правління ОСББ "Моноліт" від 07.07.2017 р. було затверджено результати письмового опитування членів об'єднання щодо коштрису та розмірів платежів внесків, зокрема, визначено для ПАТ "Укртрасгаз" тариф для нежитлового приміщення з 01.07.2015 р. у розмірі 1,89 грн. за 1 кв.м.,

На підтвердження наданих послуг позивачем надано рахунки фактури за спірний період за надані послуги, та акти здачі-приймання робіт, які зі сторони замовника не підписані.

Докази виставлення вказаних рахунків, надання для підписання відповідних актів у матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, рахунок на оплату є документом, який містить платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти; ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 Цивільного кодексу України, відповідно, наявність або відсутність виставленого рахунку не звільняє відповідача від обов'язку сплати відповідних платежів.

Таким чином, вбачається, що позивач в межах заявленої суми до стягнення за період з 2015-2016 р. р. надавав послуги з утримання будинку та прибудинкової території, факт надання послуг відповідача підтверджується наявністю договорів ОСББ "Моноліт" з виконавцями цих послуг, понесенням витрат на їх оплату, обов'язок відповідача здійснювати їх відшкодування у встановленому у п. 5.4 статуті порядку, строки: не пізніше, ніж 20 числа місяця наступного за звітним; у розмірі відповідно до протоколів зборів правління № 5 від 07.07.2015 р., № 01/16 від 03-18.11.2016 р., № 01/17 від 27.04.2017 р., визначений законодавством України та Статутом ОСББ "Моноліт", членом об'єднання якого відповідач став за власним бажанням (лист від 23.05.2011 р. № 5360/14-007), будучи власником нежитлового приміщення в житловому будинку № 8 по вул. Якіра у м. Києві та співвласником вказаного багатоквартирного житлового будинку.

Однак, відповідач не надав доказів щодо наявності підстав для звільнення його від обов'язку оплати заявлених позивачем сум внесків на утримання будинку та прибудинкової території в багатоквартирному будинку, співвласником якого він є.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 194 386,50 грн основної заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, за порушення зобов'язання позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 21 794,21 грн інфляційних втрат за період з 11.12.2015 р. та 5 527,86 грн 3% річних за період з 11.09.2017 р. по 06.10.2017 р.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Крім того, оскільки інфляційні втрати пов'язані з інфляційними процесами в державі та за своєю природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненнями грошових коштів, а три проценти річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, то ні три проценти річних, ні індекс інфляції не можна розцінювати як заходи відповідальності за порушення зобов'язань.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України.

Як передбачено п. 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 р. № 01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права», сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожен місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 21 794,21 грн інфляційних втрат за період з 11.12.2015 р. та 5527,86 грн 3% річних за період з 11.09.2017 р. по 06.10.2017 р. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, за порушення виконання грошового зобов'язання позивач нарахував та просив суд стягнути з відповідача 194 386,50 грн пені за період з 11.12.2015 р. по 06.10.2017 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Позивачем не надано належних доказів використання приміщення готельно-учбового комплексу, загальною площею 4 675,00 кв.м. в місті Києві по вул. Якіра, 8, для провадження підприємницької діяльності, що було б підставою для застосування Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" та нарахування пені у заявленому розмірі.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 194 386,50 грн пені за період з 11.12.2015 р. по 06.10.2017 р. задоволенню не підлягають.

При цьому судом першої інстанції було враховано вказівки касаційної інстанції під час нового розгляду справи та вирішено спір на підставі належних доказів.

Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 14.12.2017 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладається на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 14.12.2017 р. у справі № 910/582/17 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/582/17 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Копію даної постанови надіслати сторонам.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в силу п. 1 ч. 1 ст. 287 ГПК України протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту відповідно до ч. 1 ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19.02.2018 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

Ю.Л. Власов