ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2018 р. Справа № 909/1202/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Малех І.Б.

суддів Кравчук Н.М.

ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

за участю представників:

прокурор Макогон Ю.І.;

від позивача не зявився (належним чином повідомлений);

від відповідача ОСОБА_2 представник;

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства зовнішньо - економічної діяльності Укрінтеренерго м. Київ №44/22-1245 від 14.12.2017

на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 05.12.2017 про відстрочення виконання рішення суду від 18.11.2014

у справі №909/1202/14

за позовом: Першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави - Міністерства енергетики та вугільної промисловості України м. Київ в особі державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго м. Київ в особі виробничої філії державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго Калуська теплоелектроцентраль, м. Калуш

до відповідача: Комунального підприємства Водотеплосервіс, м.Калуш Івано-Франківської області

про стягнення 7 972 970, 20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Автоматизованою системою документообігу суду справу №909/1202/14 розподілено до розгляду головуючому судді Малех І.Б. Введено до складу судової колегії суддів Плотніцького Б.Д. та Кравчук Н.М.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 04.01.18 апелянту поновлено строк на подання апеляційної скарги та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою державного підприємства зовнішньо - економічної діяльності Укрінтеренерго.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 17.01.18 справу призначено до розгляду на 29.01.18.

У звязку із тимчасовою непрацездатністю судді Плотніцького Б.Д., розпорядженням керівника апарату суду №7 від 29.01.2018 призначено проведення автоматизованої зміни складу колегії суддів у справі № 909/1202/14.

У відповідності до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2018 у склад колегії суддів для розгляду справи №909/1202/14 внесено зміни, замість судді Плотніцького Б.Д. введено суддю Кордюк Г.Т.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 29.01.18 розгляд справи відкладено на 05.02.18.

Ухвалою Господарського суду Івано Франківської області від 05.12.17 (суддя Кобецька С.М.) заяву №1699 від 21.11.17р. КП "Водотеплосервіс" Калуської міської ради, про відстрочку виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 18.11.14р. - задоволено частково.

Відстрочено виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 18.11.14р. у справі №909/1202/14 - до 01.06.18р.

Приймаючи зазначену ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, що Комунальне підприємство "Водотеплосервіс" є єдиним у м.Калуш суб"єктом відносин у сфері водопостачання, теплопостачання та водовідведення, яке проводить гарантоване першочергове забезпечення питною водою, теплом та відкачуванням господарсько-побутових стоків споживачів - фізичних, юридичних осіб, в т.ч. і стратегічно важливих підприємств міста, які своєчасно не здійснюють розрахунки за надані відповідачем послуги, вкрай важкий фінансовий стан та збитковість підприємства, що заслуговує на увагу, невідшкодування відповідачу різниці в тарифах за 2010-2015рр. на загальну суму 13 126 452,00грн., неповернення пільг на субсидії державного бюджету на суму понад 1 570 000,00грн., зважаючи на те, що Комунальне підприємство "Водотеплосервіс" включене до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії у відповідності до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" № 1730-VIII від 03.11.16р., з метою убезпечення та недопущення негативних соціальних та інших наслідків, внаслідок зупинки діяльності боржника, інтересів споживачів м.Калуш, зокрема, щодо можливості постачання тепла, води та відкачування господарсько-побутових стоків в осінньо-зимовий період, місцевий господарський суд дійшов висновку, що Комунальне підприємство "Водотеплосервіс", на даний час є неспроможним виконати судове рішення,

Крім того, суд першої інстанції вважав за можливе, надати відповідачу відстрочку виконання рішення суду від 18.11.14р., на 6 календарних місяців, враховуючи інтереси, як позивача, так і відповідача.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Івано Франківської області від 05.12.17 у даній справі і прийняти нове рішення яким відмовити відповідачу у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду від 18.11.14.

При цьому, апелянт покликається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вважає, що місцевим господарським судом не було враховано ту обставину, що боржник вже звертався з заявою про відстрочку виконання рішення у даній справі, в якій було повністю відмовлено Львівським апеляційним господарським судом постановою від 17.08.17.

Крім того, скаржник вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що з моменту прийняття рішення до дати подання заяви про відстрочку його виконання, вже минуло 3 роки, проте рішення суду досі не виконано.

Також, апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на ту обставину, що при прийнятті рішення суду від 18.11.14, господарським судом вже було надано боржнику розстрочку його виконання, при цьому подання заяв про його відстрочку, на думку апелянта, нівелює значимість прийнятого судового рішення.

На думку апелянта, посилання відповідача на те,що на його рахунки накладено арешт не є обставиною, що ускладнює чи унеможливлює виконання рішення у даній справі, оскільки скаржник повинен бути готовим до наслідків примусового виконання рішення суду. Крім того, скаржник зазначає, що у разі надання судом відстрочки виконання рішення суду арешт накладений на кошти боржника не знімається.

Скаржник покликається також на те, що боржником не подано доказів включення його до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до ЗУ «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Також, апелянт вказує на те, що відповідачем не надано суду доказів того, після отримання розстрочки боржник зможе виконати рішення суду в звязку з тим, що його матеріальне становище до цього часу покращиться. Таким чином, скаржник вважає, що задовольняючи заяву боржника про розстрочку виконання рішення суду місцевим господарським судом взято до уваги лише інтереси відповідача.

18 січня 2018 року до суду апеляційної інстанції від прокуратури Івано Франківської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати та відмовити в задоволенні заяви відповідача про відстрочку виконання рішення суду.

У судовому засіданні присутній прокурор та представник відповідача навели свої доводи, міркування та заперечення.

Позивач участі свого уповноваженого представника у судовому засіданні не забезпечив, причини неявки суду не повідомив.

З огляду на те, що участь представників сторін у судовому засіданні обовязковою не визнавалася, колегія суддів дійшла висновку про можливість закінчення розгляду справи за відсутності представника позивача.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого господарського суду підлягає скасуванню з огляду на наступне:

18 листопада 2014 року Господарським судом Івано-Франківської області прийнято рішення у справі № 909/1202/14, яким стягнуто з Комунального підприємства Водотеплосервіс на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго заборгованість в сумі 7972970,20 грн., в тому числі 6150479,77 грн. основного боргу, 639557,07 грн. пені, 95826,99 грн. - 3% річних, 656572,79 грн. інфляційних та 430533,58 грн. - 7% штрафу, а також розстрочено стягнення 7972970,20 грн. заборгованості на дванадцять місяців. Стягнення проводити по 664414 грн. 00 коп. щомісячно протягом грудня 2014 року жовтня 2015 року та 664416 грн. 20 коп. в листопаді 2015 року (том І, а. с. 65, 66-68).

Колегією судів встановлено, що вищезазначене рішення у даній справі сторонами, зокрема, відповідачем не оскаржено до суду апеляційної інстанції, набрало законної сили, є обовязковим до виконання на всій території України.

У звязку з вищенаведеним (набрання рішенням законної сили), 02.12.2014 р. Господарським судом Івано-Франківської області по справі № 909/1202/14 видано відповідні накази про стягнення з боржника на користь стягувача присудженої суми заборгованості.

Відповідачем (Комунальне підприємство Водотеплосервіс Калуської міської ради) 24.05.2017 р. подано до Господарського суду Івано-Франківської області заяву за вх. № 5613/17 від 24.05.2017р. про відстрочку виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 18.11.2014 р. у справі № 909/1202/14 на 60 місяців.

Судом першої інстанції в процесі розгляду справи, заяву відповідача було задоволено частково, про що зазначено в увалі суду від 13.06.2017 р. В подальшому, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.08.17 у даній справі, ухвалу місцевого господарського суду скасовано та відмовлено в задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду.

22 листопада 2017 року, боржник повторно звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з заявою №1699 від 21.11.17р. (вх№12449/17 від 22.11.17р.), про відстрочку виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 18.11.14р. на 16 календарних місяців.

Як зазначено вище, ухвалою Господарського суду Івано Франківської області від 05.12.17 заяву №1699 від 21.11.17р. КП "Водотеплосервіс" Калуської міської ради, про відстрочку виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 18.11.14р. - задоволено частково.

Відстрочено виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 18.11.14р. у справі №909/1202/14 - до 01.06.18р.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України (в редакції процесуального закону чинній на момент подання заяви про відстрочку та прийняття оскарженої ухвали) при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно пункту 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року № 14, зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК України і ст. 121 ГПК України, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

У ч. 1 ст. 33 Закону України Про виконавче провадження, передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012), а тому невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Як вбачається з матеріалів справи, подану заяву про відстрочку виконання рішення суду боржник обґрунтовує рядом обставин, які на його думку утруднюють виконання судового рішення, зокрема, боржник вказує на те, що основним завданням КП Водотеплосервіс є забезпечення споживачів міста Калуша послугами з водо-, теплопостачання та приймання стічних вод, зокрема, стратегічно важливих підприємств міста. Заявник зазначає, що в зв'язку зі складною фінансовою ситуацією на підприємстві, постійно зростаючими боргами населення, непокриттям таких боргів субсидією, без відстрочки виконання рішення у даній справі у КП Водотеплосервіс не буде можливості виконати рішення. Відповідач зазначив, що підприємством частково виконано рішення суду у даній справі.

В обґрунтування важкого фінансового становища заявник подав до суду наступні документи: копію постанови ДВС про арешт коштів підприємства від 11.07.17; лист КП Водотеплосервіс №1207 від 13.09.17, адресований ПАТ «Комерційний індустріальний банк» щодо зняття коштів з арешту; запит КП Водотеплосервіс №1208 від 13.09.17 про надання інформації та довідку КП Водотеплосервіс про те, що рахунок відкритий КП Водотеплосервіс у ПАТ «Комерційний індустріальний банк» є єдиним поточним рахунком боржника.

Оцінивши наведене, колегія суддів зазначає, що фінансовий стан підприємства це сукупність показників, що відображають наявність, розміщення і використання ресурсів підприємства, реальні й потенційні фінансові можливості підприємства.

Основним джерелом інформації для фінансового аналізу є фінансова звітність підприємства за два останні календарні роки та за останній звітній період. Фінансовий аналіз підприємства складається з таких етапів: оцінка майнового стану підприємства та динаміка його зміни; аналіз фінансових результатів діяльності підприємства; аналіз ліквідності; аналіз ділової активності; аналіз платоспроможності (фінансової стійкості); аналіз рентабельності.

Доказами матеріального становища можуть бути фінансова звітність, в тому числі Форма 1 "Баланс"; співвідношення загального обсягу кредиторської та дебіторської заборгованості звіт про фінансові результати і дебіторську та кредиторську заборгованість (форма N1-Б); наявність або відсутність грошових коштів на розрахункових рахунках підприємства Форма 2 "Звіт про рух грошових коштів"; наявність або відсутність основних та оборотних засобів та їх вартість; розмір та вартість інших матеріальних активів підприємства.

Частина 2 статті 11 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV визначає, що фінансова звітність підприємства (крім бюджетних установ, представництв іноземних суб'єктів господарської діяльності та суб'єктів малого підприємництва, визнаних такими відповідно до чинного законодавства) включає: баланс,звіт про фінансові результати, звіт про рух грошових коштів,звіт про власний капітал та примітки до звітів.

Баланс (звіт про фінансовий стан) - звіт про фінансовий стан підприємства, який відображає на певну дату його активи, зобов'язання і власний капітал (абз.2 п.З Загальних положень Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73 «Про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку І «Загальні вимоги до фінансової звітності», далі - Положення).

Метою складання Балансу є надання користувачам повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан підприємства на звітну дату для прийняття ефективних економічних рішень. Тобто, для оцінки фінансового стану підприємства необхідна інформація, яку можна отримати з балансу.

Звіт про фінансові результати - звіт про доходи, витрати, фінансові результати та сукупний дохід (абз.13 п. 3 Загальних положень Положення).

Звіт про рух грошових коштів - звіт, який відображає надходження і вибуття грошових коштів протягом звітного періоду в результаті операційної, інвестиційної та фінансової діяльності (абз.12 п. 3 Загальних положень Положення).

Отже, належними доказами існування тяжкого фінансового стану є офіційна фінансова звітність, відповідна документація (баланс, звіт про рух грошових коштів та ін.), достовірність яких підтверджена належними засобами.

Проте, боржником належної фінансової звітності у вигляді балансу, звіту про рух коштів чи інших належних документів на підтвердження факту неплатоспроможності не подано.

Щодо покликання боржника на включення його до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії у відповідності до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:

Відповідно до п.3.1 ст. 3 ЗУ «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно енергетичного комплексу» для участі у процедурі погашення заборгованості шляхом застосування механізмів, визначених цим Законом, орган управління підприємства паливно-енергетичного комплексу приймає відповідне рішення. Підприємство паливно-енергетичного комплексу, яке прийняло рішення про участь у процедурі погашення заборгованості, підлягає реєстрації шляхом внесення цього підприємства до Реєстру. Порядок ведення та користування даними Реєстру визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3.5.4 вищезазначеного Закону передбачено, що підприємство вважається виключеним із переліку підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, з дня видання відповідного наказу центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики в паливно-енергетичному комплексі, про що здійснюється відповідний запис у Реєстрі.

При цьому, боржником до заяви про відстрочку виконання рішення суду не подано реєстру на підтвердження факту внесення боржника до переліку відповідних підприємств.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.34 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих включення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, яка виникла внаслідок розрахунків за енергоносії з урахуванням дати заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", крім рішень, передбачених абзацом шостим пункту 3.7 статті 3 зазначеного Закону.

Таким чином, факт внесення підприємства до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії у відповідності до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" може мати наслідком зупинення державним виконавцем виконавчих дій, проте не є підставою для відстрочення виконання рішення суду.

Відтак, протилежні висновки місцевого господарського суду не підтверджені матеріалами справи. Також матеріалами справи не підтверджено підстави щодо обставин невідшкодування відповідачу різниці в тарифах за 2010-2015рр. на загальну суму 13 126 452,00грн., неповернення пільг на субсидії державного бюджету на суму понад 1 570 000,00грн. про які зазначено місцевим господарським судом.

Таким чином, сам по собі незадовільний фінансовий стан боржника, не є тими виключними обставинами, які б давали підстави для відстрочки виконання рішення суду, оскільки їх наявність (відсутність) прямо залежить від власної діяльності суб'єкта господарювання (відповідача).

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає передчасним висновок місцевого господарського суду про відстрочку виконання рішення Господарського суду Івано - Франківської області від 18.11.14р. у справі №909/1202/14

Крім того, колегія суддів зазначає, що існування заборгованості, підтверджене обовязковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, легітимні сподівання на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить майно цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (див. рішення у справі Пономарьов проти України від 3 квітня 2008 року, заява № 3236/03, п. 43), з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити:

1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами;

2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація потерпілій стороні за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми;

3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як потерпілої сторони;

4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Тобто, в цьому контексті для визнання поважними причин затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів, обовязково мають враховуватися інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення, оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, місцевим господарським судом не обгрунтовано дотримання справедливого балансу прав та інтересів сторін у спорі, з огляду на право позивача на ефективний судовий захист та очікування належного виконання судового рішення.

Також, суд апеляційної інстанції приймає до уваги те, що судом першої інстанції абзацом четвертим та пятим резолютивної частини рішення суду від 18.11.2014 р. по справі № 909/1202/14 була встановлена розстрочка сплати заборгованості на дванадцять місяців. Зокрема, судом було встановлено: стягнення проводити по 664414 грн. 00 коп. щомісячно протягом грудня 2014 року - жовтня 2015 року та 664416 грн. 20 коп. в листопаді 2015 року.

Однак, рішення суду першої інстанції від 18.11.2014 р. у справі № 909/1202/14 досі не виконано.

Крім того, як зазначено вище, боржник вже звертався до суду з заявою про відстрочку виконання рішення з аналогічних підстав, в задоволенні якої відмовлено судом апеляційної інстанції постановою від 17.08.17 у даній справі.

Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що виходячи з вимог процесуального законодавства суд першої інстанції, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення у даній справі, не встановив обставини та не обґрунтував їх винятковість, а тому безпідставно відстрочив виконання судового рішення.

Таким чином, з огляду на встановлення судом апеляційної інстанції обставин, щодо безпідставності задоволення заяви боржника про відстрочку виконання рішення суду, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про скасування ухвали Господарського суду Івано Франківської області від 05.12.17 у даній справі.

Відтак, зважаючи на задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали місцевого господарського суду, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції слід стягнути з відповідача, відповідно до вимог ст.ст. 129, 282 ГПК України.

Керуючись ст.ст.270, 271, 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу державного підприємства зовнішньо - економічної діяльності Укрінтеренерго задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 05.12.17 у справі № 909/1202/14 скасувати.

3. Відмовити в задоволенні заяви КП «Водотеплосервіс» про відстрочку виконання рішення Господарського суду Івано Франківської області від 18.11.14 у справі №909/1202/14

4. Стягнути з Комунального підприємства Водотеплосервіс Калуської міської ради (77300, Івано-Франківська область, м. Калуш, вул. Окружна,8, ) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго (04018, м. Київ, вул. Кирилівська, 85 , ) 1600,00 грн. судового збору за перегляд ухвали в апеляційному порядку.

5. Місцевому господарському суду видати наказ.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 07.02.18

Головуючий суддя Малех І.Б.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Кордюк Г.Т.