РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2018Справа № 910/21626/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фреш Моб»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Укрвторресурс»

про стягнення 127 195,56 грн.

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Роздобудько В.В.

Представники

від позивача: Бонтлаб В.В. за довіреністю б/н від 20.11.2017

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фреш Моб» (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Укрвторресурс» (відповідач) про стягнення 127 195,56 грн. заборгованості по сплаті орендної плати на підставі Договору оренди транспортного засобу з правом викупу № 11-Е від 15.08.2014.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов Договору оренди транспортного засобу з правом викупу № 11-Е від 15.08.2014, своєчасно та в повному обсязі не сплатив орендні платежі за оренду транспортного засобу, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість по орендній платі в сумі 127 195,56 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2017 порушено провадження у справі № 910/21626/17 та призначено розгляд справи на 29.01.18 о 10:20 год.

15.12.2017 набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), відповідно до пункту 9 частини 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

20.12.2017 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшов супровідний лист, яким позивач надав письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду від 06.12.2017 та просив долучити до матеріалів справи цифровий (електронний) носій, на якому в електронному вигляді містяться позовна заява та письмові пояснення. Згідно вказаних письмових пояснень, позивач повідомив суд про відсутність аналогічного спору та надав пояснення з посиланням на відповідні умови договору стосовно визнання ним орендної плати за відповідний місяць та здійснених в подальшому коригувань орендної плати за відповідний місяць.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2017 постановлено здійснювати розгляд справи № 910/21626/17 у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 29.01.2018 о 10:20 год., учасники справи викликані у підготовче засідання, їх явку визнано обов'язковою.

26.01.2018 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням директора ТОВ "ТД Укрвторресурс" у відряженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 ГПК України підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196 - 205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених главою 3 ГПК України.

Представник відповідача в підготовче зсідання, призначене на 29.01.2018, не з'явився, але повідомив про причини неявки, подавши 26.01.2018 через відділ діловодства суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з перебуванням директора ТОВ "ТД Укрвторресурс" у відпряженні.

У підготовче засідання, призначене на 29.01.2018, представник позивача не з'явився, про дату, час і місце підготовчого засідання був належним чином повідомлений. Так, ухвала суду про здійснення розгляду справи в порядку загального позовного провадження та призначення підготовчого засідання від 26.12.2017 надіслана позивачу за адресою його місцезнаходження згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В підготовчому засіданні 29.01.2018 судом розглянуто та відхилено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи з огляду на його необґрунтованість, зокрема, ч. 3 ст. 56 ГПК передбачено, що юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, або через представника.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Зважаючи на наведені приписи ст. 202 ГПК України, суд дійшов висновку про можливість проведення підготовчого судового засідання за відсутністю представників сторін.

Суд у підготовчому засіданні 29.01.2018 вчиняє дії, визначені ст. 182 ГПК України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи до судового розгляду по суті.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

У підготовчому засіданні, призначеному на 29.01.2018, в нарадчій кімнаті суд прийняв, склав та підписав вступну та резолютивну частини ухвали про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2018 закрито підготовче засідання та призначено справу № 910/21626/17 до судового розгляду по суті на 14.02.2018 о 15:20 год.

В судове засідання, призначене на 14.02.2018, представник позивача з'явився.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 14.02.2018, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, по дату, час і місце цього засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи. Так, ухвала суду про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 29.01.2017 була надіслана відповідачу за адресою його місцезнаходження згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та за фактичною адресою відповідача, зазначеною у позовній заяві.

В судовому засіданні 14.02.2018 судом розпочато розгляд справи по суті.

Відповідно до ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

При розгляді справи по суті в судовому засіданні 29.01.2018 судом було заслухано вступне слово позивача, з'ясовано обставини справи та досліджено докази відповідно до ст.ст. 208-210 ГПК України, після чого суд перейшов до судових дебатів (ст.ст. 217, 218 ГПК України) та для ухвалення рішення вийшов до нарадчої кімнати (ст. 219 ГПК України).

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 14.02.2018 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Заслухавши представника позивача, з'ясувавши обставини справи, на які останній посилався як на підставу своїх вимог, та дослідивши в судовому засіданні докази, якими позивач обґрунтував відповідні обставини, суд

ВСТАНОВИВ:

15.08.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фреш Моб» (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Укрвторресурс» (орендар, відповідач) було укладено Договір оренди транспортного засобу з правом викупу № 11-Е (далі - Договір або Договір № 11-Е від 15.08.2014).

Відповідно до п. 1.1 Договору, у порядку та на умовах, визначених Договором, орендодавець зобов'язується передати орендарю у строкове платне користування транспортний засіб, що визначений у цьому Договорі (далі - транспортний засіб); а орендар зобов'язується прийняти транспортний засіб у строкове платне користування, сплачувати орендодавцеві орендну плату, а згодом має право прийняти транспортний засіб у власність в порядку, визначеному цим Договором.

У п. 1.2 Договору визначені характеристики об'єкту: екскаватор, марка VOLVO EC290NLC, 1992 року випуску, що належить орендодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію машини серія АС № 243076, виданого ІДТН Житомирської ОДА в Житомирському р-ні 18.07.2012 року.

Об'єкт оренди передається орендареві для використання (експлуатації) його у відповідності до цільового (функціонального) призначення. Використання орендарем об'єкта оренди з іншою метою не допускається (п. 2.1 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору, строк оренди складає 8 місяців з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі, термін оренди з « 15» серпня 2014 року (Дата початку оренди) по « 15» квітня 2015 року (Дата закінчення оренди). Строк оренди може бути змінений лише за погодженням сторін (п. 4.2 Договору).

Пунктом 6.1 Договору сторони погодили, що загальна вартість даного Договору становить 699 620,00 грн., в т. ч. ПДВ 20% - 116 603,33 грн., що еквівалентно 40 000,00 EUR за курсом 1 євро = 17,4905 грн., встановленому НБУ на дату підписання даного Договору. Загальна вартість даного договору підлягає зміненню, у випадку зміни курсу євро, встановленого НБУ на дату оплати, відносно до курсу євро, встановленого на дату підписання даного договору.

Орендна плата за місяць становить 87 452,50 грн., в т. ч. ПДВ 20% 14 575,42 грн., що еквівалентно 5 000,00 євро за курсом 1 євро = 17,4905 грн., встановленому НБУ на дату підписання даного Договору. Оплата здійснюється у гривнях, при цьому сума, що підлягає сплаті, визначається за офіційним курсом євро, установленим НБУ на момент платежу (п. 6.2 Договору).

Згідно п. 6.3 Договору орендар зобов'язаний після прийняття обладнання за актом прийому-передачі перерахувати оплату на розрахунковий рахунок орендодавця за перший місяць впродовж 2-х днів після підписання акту. Орендна плата за наступні місяці сплачується в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця щомісяця до 15 числа поточного місяця за поточний місяць (п. 6.4 Договору).

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначив, що на виконання умов Договору № 11-Е від 15.08.2014, відповідно до Акту прийому-передачі транспортного засобу, який підписаний сторонами 15.08.2014, орендодавець (позивач) передав, а орендар (відповідач) прийняв, зокрема, екскаватор, марка VOLVO EC290NLC, 1992 року випуску, що належить орендодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію машини серія АС № 243076, виданого ІДТН Житомирської ОДА в Житомирському р-ні 18.07.2012 року.

У позовній заяві позивач зазначає про те, що відповідач на умовах Договору № 11-Е від 15.08.2014 використовував об'єкт оренди 15.08.2014 по 31.10.2015. Згідно п. 6.2 Договору загальна вартість орендної плати за цей період склала 924 298,06 грн., що підтверджується позивачем доданими до позовної заяви копіями актів надання послуг:

- № 34 від 29.08.2014 на суму 87 452,50 грн.;

- № 40 від 30.09.2014 на суму 82 234,00 грн.;

- № 56 від 14.11.2014 (коригування послуг за вересень 2014 року) на суму 10 536,56 грн.;

- № 57 від 25.11.2014 (коригування послуг за вересень 2014 року) на суму мінус 1 160,34 грн.;

- № 8 від 11.03.2015 (коригування послуг за вересень 2014 року) на суму 1 145,34 грн.;

- № 47 від 31.10.2014 на суму 81 576,50 грн.;

- № 49 від 09.10.2014 (коригування вартості) на суму мінус 584,00 грн.;

- № 9 від 11.03.2015 (коригування послуг за жовтень 2014 року) на суму 36 448,50 грн.;

- № 10 від 12.03.2015 (коригування послуг за жовтень 2014 року) на суму мінус 2 278,59 грн.;

- № 14 від 13.03.2015 (коригування послуг за жовтень 2014 року) на суму мінус 1 623,19 грн.;

- № 17 від 14.04.2015 (коригування послуг за жовтень 2014 року) на суму 1 681,25 грн.;

- № 61 від 30.11.2014 на суму 93 408,24 грн.;

- № 18 від 14.04.2015 (коригування послуг за листопад 2014 року) на суму 27 523,50 грн.;

- № 21 від 07.05.2015 (коригування послуг за листопад 2014 року) на суму мінус 2 854,48 грн.;

- № 45 від 18.08.2015 (коригування послуг за листопад 2014 року) на суму 856,99 грн.;

- № 67 від 32.12.2014 на суму 96 154,54 грн.;

- № 46 від 18.08.2015 (коригування послуг за грудень 2014 року) на суму 26 036,96 грн.;

- № 62 від 19.10.2015 (коригування послуг за грудень 2014 року) на суму мінус 479,06 грн.;

- № 48 від 31.08.2015 на суму 119 359,00 грн.;

- № 63 від 19.10.2015 (коригування послуг за серпень 2015 року) на суму 1 612,00 грн.;

- № 55 від 30.09.2015 на суму 120 597,55 грн.;

- № 64 від 19.10.2015 (коригування послуг за вересень 2015 року) на суму 373,50 грн.;

- № 90 від 30.12.2015 (коригування послуг за вересень 2015 року) на суму 6 841,48 грн.;

- № 74 від 31.10.2015 на суму 126 661,00 грн.;

- № 91 від 30.12.2015 (коригування послуг за жовтень 2015 року) на суму 3 617,00 грн.;

- № 37 від 18.08.2016 (коригування послуг за жовтень 2015 року) на суму 10 808,42 грн.;

- № 44 від 20.10.2016 (коригування послуг за жовтень 2015 року) на суму мінус 1 647,11 грн.

Отже, згідно з умовами пункту 6.4 Договору, актів надання послуг та беручи до уваги те, що 18.08.2016 між сторонами підписано акт надання послуг № 37 (коригування послуг за жовтень 2015 року) на суму 10 808,42 грн., відповідач повинен, як стверджує позивача у позовній заяві, провести остаточний розрахунок по орендній платі до 15.09.2016.

На виконання умов Договору № 11-Е від 15.08.2014 відповідачем було сплачено позивачу 797 102,50 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками від 15.08.2014, 18.08.2014, 29.08.2014, 09.10.2014, 14.11.2014, 25.11.2014, 11.03.2015, 12.03.2015, 13.03.2015, 14.04.2015, 05.05.2015, 18.08.2015, 19.10.2015, 29.12.2015, 18.08.2016, 20.10.2016 на загальну суму 797 102,50 грн.

Таким чином, станом на 04.12.2017, як стверджує позивач, заборгованість відповідача перед позивачем по орендній платі становить 127 195,56 грн. (924 298,06 грн. - 797 102,50 грн. = 127 195,56 грн.).

За наведених обставин позивач звернувся з даним позовом до Господарського суду міста Києва про стягнення з відповідача в примусовому порядку заборгованості зі сплати орендної плати в сумі 127195,56 грн.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Положеннями ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконати його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Умови укладеного між позивачем та відповідачем Договору № 11-Е від 15.08.2014 свідчать, що даний договір за своєю правовою природою є договором найму (оренди).

Відповідно ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору № 11-Е від 15.08.2014, відповідно до Акту прийому-передачі транспортного засобу, який підписаний сторонами 15.08.2014, орендодавець (позивач) передав, а орендар (відповідач) прийняв, зокрема, екскаватор, марка VOLVO EC290NLC, 1992 року випуску, що належить орендодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію машини серія АС № 243076, виданого ІДТН Житомирської ОДА в Житомирському р-ні 18.07.2012 року.

Відповідно до п. 4.1 Договору, строк оренди складає 8 місяців з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі, термін оренди з « 15» серпня 2014 року (Дата початку оренди) по « 15» квітня 2015 року (Дата закінчення оренди).

Положеннями ч. 4 ст. 284 ГК України встановлено, що строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Враховуючи зазначене та те, що станом на 15.04.2015 у жодної зі сторін договору не було заяв про припинення або зміну умов Договору № 11-Е від 15.08.2014, а відповідач продовжив використовувати об'єкт оренди, починаючи з 16.04.2015 Договір оренди транспортного засобу з правом викупу № 11-Е від 15.08.2014 є таким, що продовжив свою дію на такий самий строк і на тих самих умовах.

Відповідно до п. 6.3 Договору встановлено, що орендар зобов'язаний після прийняття обладнання за актом прийому-передачі перерахувати оплату на розрахунковий рахунок орендодавця за перший місяць впродовж 2-х днів після підписання акту.

Пунктом 6.2 Договору сторони погодили, що орендна плата за місяць становить 87 452,50 грн., в т. ч. ПДВ 20% 14 575,42 грн., що еквівалентно 5 000,00 євро за курсом 1 євро = 17,4905 грн., встановленому НБУ на дату підписання даного Договору. Оплата здійснюється у гривнях, при цьому сума, що підлягає сплаті, визначається за офіційним курсом євро, установленим НБУ на момент платежу.

Згідно з п. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

В матеріалах справи наявні акти надання послуг на загальну суму 924 298,06 грн.

Пунктом 6.4 Договору передбачено, що Орендна плата за наступні місяці сплачується в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця щомісяця до 15 числа поточного місяця за поточний місяць.

Відповідно до п. 5. ст. 762 ЦК України, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 7.1.1 Договору орендар зобов'язався своєчасно та в повному обсязі здійснювати перерахування орендної плати за тимчасове користування майном.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Проте, матеріали справи свідчать про порушення відповідачем зобов'язання щодо своєчасної та повної сплати орендних платежів, в результаті чого виникла заборгованість по сплаті орендної плати за об'єкт оренди в сумі 127 195,56 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач не надав суду відзив на позовну заяву.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 127 195,56 грн. заборгованості по сплаті орендної плати на підставі Договору оренди транспортного засобу з правом викупу № 11-Е від 15.08.2014 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Сторонами не подано попереднього розрахунку суми судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на повне задоволення позову та наведені приписи ст. 129 ГПК України, судовий збір в сумі 1 910,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 201, 208-210, 217-219, 232, 233, 237, 238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Укрвторресурс» (04214, м. Київ, вул. Північна, буд. 6-В; ідентифікаційний код 37509040) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фреш Моб» (12443, Житомирська обл., Житомирський р-н, смт. Озерне, буд. 50, кв. 29; ідентифікаційний код 34658824) 127 195,56 грн. (сто двадцять сім тисяч сто дев'яносто п'ять гривень 56 коп.) заборгованості по сплаті орендної плати, 1 910,00 грн. (одну тисячу дев'ятсот десять гривень 00 коп.) судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 15.02.2018.

Суддя Гумега О.В.