ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2018 р. Справа № 5023/5401/11

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Пуль О.А., суддя Шевель О. В.

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

від апелянта - ОСОБА_1 - на підставі довіреності від 14.11.2017р. №23АА7565418,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу боржника Фізичної особи- підприємця Махнюка Сергія Олександровича, Харківська область, с. Циркуни, (вх.№19 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 23.08.2017р. у справі №5023/5401/11 (суддя Швидкін А.О., повний текст ухвали складено 23.08.2017р.)

за заявою Фізичної особи- підприємця Шпильова Віктора Олександровича, Автономна Республіка Крим, м.Ялта,

до боржника Фізичної особи- підприємця Махнюка Сергія Олександровича, Харківська область, с.Циркуни,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою господарського суду Харківської області від 18.07.2011р. у справі №5023/5401/11 визнано фізичну особу-підприємця Махнюка Сергія Олександровича банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Богомазова Павла Сергійовича, якого зобов'язано відповідно до статей 25-30, 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до 18.01.2012р. виконати ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.03.2012р. задоволено скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" на дії ліквідатора Богомазова П.С. (вх. №752 від 24.02.2012р.); усунуто арбітражного керуючого Богомазова П.С. від виконання обов`язків ліквідатора Фізичної особи - підприємця Махнюка Сергія Олександровича у справі №5023/5401/11 та призначено ліквідатором Фізичної особи - підприємця Махнюка Сергія Олександровича арбітражного керуючого Клочко Олександра Миколайовича.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.05.2012р. замінено кредитора фізичної особи - підприємця Махнюка Сергія Олександровича - Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей - Колект".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.02.2015р. усунуто Клочко Олександра Миколайовича від виконання ним своїх обов`язків ліквідатора фізичної особи - підприємця Махнюка Сергія Олександровича; призначено ліквідатором фізичної особи - підприємця Махнюка Сергія Олександровича арбітражного керуючого Гайдукова Сергія Петровича.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.12.2015р. задоволено клопотання ліквідатора ФОП Махнюк С.О арбітражного керуючого Гайдукова С.П. про припинення його повноважень ліквідатора ФОП Махнюк С.О у справі №5023/5401/11; припинено обов'язки ліквідатора ФОП Махнюк С.О. арбітражного керуючого Гайдукова С.П.; призначено ліквідатором ФОП Махнюк С.О. арбітражного керуючого Губарєва Юрія Миколайовича.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.04.2017р. усунуто Губарєва Ю.М. від виконання ним обов'язків ліквідатора ФОП Махнюка С.О., призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Шапілова С.А.

10.08.2017р. ліквідатором боржника арбітражним керуючим Шапіловим С.А. було подано до господарського суду Харківської області клопотання (вх.№25867), в якому просив суд затвердити звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Фізичної особи- підприємця Махнюка Сергія Олександровича.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.08.2017р. затверджено звіт ліквідатора про закінчення ліквідаційної процедури відносно банкрута - фізичної особи - підприємця Махнюка Сергія Олександровича; визнано погашеними вимоги кредиторів, які не задоволені за недостатністю майна банкрута; припинено підприємницьку діяльність фізичної особи - підприємця Махнюка Сергія Олександровича; зобов`язано державного реєстратора внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця Махнюка Сергія Олександровича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та передати органам, які здійснювали облік, відповідне повідомлення про зняття фізичної особи - підприємця з обліку; провадження у справі припинено.

Ухвала суду з посилання на положення статті 32 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон про банкрутство) мотивована тим, що ліквідатором було виконані всі роботи по ліквідації банкрута, складено реєстр вимог кредиторів, вчинено всі необхідні дії по виявленню майнових активів та пасивів боржника, закрито рахунки, надані суду документи, що свідчать про ліквідацію банкрута, у тому числі, ліквідаційний баланс з непогашеною кредиторською заборгованістю в зв'язку з недостатністю активів, які можна було б направити на погашення кредиторської заборгованості.

Боржник фізична особа - підприємець Махнюк Сергій Олександрович з ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 23.08.2017р. у справі №5023/5401/11, справу направити на розгляд до господарського суду Харківської області на стадію ліквідаційної процедури.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що місцевий господарський суд дійшов передчасного висновку щодо наявності правових підстав для затвердження звіту ліквідатора про закінчення ліквідаційної процедури відносно банкрута - фізичної особи - підприємця Махнюка Сергія Олександровича.

Зокрема, апелянт наголошує на тому, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом в порушення норм частини 4 статті 32 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" було зроблено хибний висновок про вжиття ліквідатором всіх належних та можливих заходів, направлених на виявлення та реалізацію усіх наявних майнових активів ліквідаційної маси, необхідних для повного задоволення вимог кредиторів.

Так, відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, боржнику належить електромережа від КЯ-1972 (ПТ-985) Ф1А (доп.) до ШУ, кабель ВВГ-1,4*10 кв.м, Ь=5м, прокладений на глибині 0,7м від ШУ до ВРУ (магазина) кабель СИП-1,4х, Ь=130м, підвішений на опорах вище 6м, ВРУ-0,4кВ укомплектований автоматичним вимикачем та УЗО-ДДИ (надалі - "Електромережа"), що підтверджується технічною документацією, документами про підключення Електромережі та Акт виконаних робіт. Вказані Електромережі знаходяться за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Ялта, вул. Калинникова, 2, тобто за місцем знаходження нерухомого майна боржника, яке було реалізовано в ході ліквідаційної процедури, проте, жодним з ліквідаторів боржника за більш, як три роки ліквідаційної процедури не виконувались належні заходи для реалізації Елекромережі. Апелянт зазначає, що лише 03.09.2015року ліквідатором боржника арбітражним керуючим Гайдуковим С.П. на адресу Приватного підприємства "Консалтингова фірма Д.Р.Б." (особа, яка придбала нерухоме майно боржника) було направлено пропозицію придбати Електромережу, проте, зазначене поштове відправлення повернуто не врученим, інших дій ліквідаторами боржника щодо реалізації Електромережі вчинено не було. Враховуючи зазначене, на переконання апелянта, ліквідаторами не було вжито всіх належних та можливих заходів, направлених на реалізацію усіх наявних майнових активів ліквідаційної маси, необхідних для повного задоволення кредиторів, а саме Електромережі.

Крім того, апелянт зазначає, що відповідно до частини 5 статті 26 Закону ліквідатор, виявивши частку, яка належить банкруту в спільному майні, з метою задоволення вимог кредиторів в установленому порядку порушує питання про виділення цієї частки, проте, жодним з ліквідаторів не вчинялись дії, направлені на встановлення факту перебування боржника у зареєстрованому шлюбі та не вчинено жодних дій на виявлення майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, але за боржником не зареєстроване. Також, апелянт наголошує на тому, що з аналізу запитів ліквідатора та відповідей на них вбачається, що ліквідатором не було встановлено наявності або відсутності корпоративних прав у власності боржника; ліквідаторами не встановлено наявності або відсутності у боржника об'єктів інтелектуальної власності.

Окрім викладеного, апелянт посилається на те, що при постановленні оскаржуваної ухвали місцевим господарським судом було порушено приписи господарського процесуального законодавства, які полягають в тому, що оскаржувану ухвалу було постановлено судом за відсутності скаржника, та при цьому, він не був повідомлений про дату, час і місце засідання суду. Апелянт звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази його повідомлення про судове засідання, призначене на 23.08.2017р., будь-яких повісток про виклик у судове засідання та ухвал він не отримував. Та до того ж, як стверджує апелянт, починаючи з 2014 року місцевим господарським судом ухвали про призначення судових засідань на адресу реєстрації, як фізичної особи - підприємця, апелянту не направлялись.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 04.01.2018р. поновлено боржнику фізичній особі - підприємцю Махнюку Сергію Олександровичу строк на подання апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою боржника фізичної особи - підприємця Махнюка Сергія Олександровича на ухвалу господарського суду Харківської області від 23.08.2017р. у справі №5023/5401/11; встановлено учасникам провадження у справі про банкрутство строк до 22.01.2018р. для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 22.01.2018р. призначено справу до розгляду на 14.02.2018р.

22.01.2018р. ліквідатором боржника арбітражним керуючим Шапіловим С.А. подано до апеляційного господарського суду клопотання щодо процесуального питання в порядку статей 169, 170 пункту 2 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України, про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Харківської області від 23.08.2017р. у справі №5023/5401/11 (вх.№733), в якому просить суд закрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Махнюка С.О. на ухвалу господарського суду Харківської області від 23.08.2017 року у справі №5023/5401/11 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 264 ГПК України, оскільки апеляційна скарга від імені Махнюка С.О. була підписана ОСОБА_1, тобто особою, яка не мала права її підписувати, оскільки ОСОБА_1, довіреністю 23АА7565418, посвідченою 14.11.2017 року приватним нотаріусом Краснодарського нотаріального округу Російської Федерації, не було надано прав представляти інтереси Махнюка С.О., як боржника, банкрута, учасника справи про банкрутство, сторони у справі про банкрутство.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 14.02.2018р. представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги, просила скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 23.08.2017р. у справі №5023/5401/11, справу направити на розгляд до господарського суду Харківської області на стадію ліквідаційної процедури.

Стосовно клопотання ліквідатора боржника арбітражного керуючого Шапілова С.А. (вх.№733від 22.01.2018р.), в якому останній просив суд закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Махнюка С.О. на ухвалу господарського суду Харківської області від 23.08.2017 року у справі №5023/5401/11 на підставі пункту 2 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

Так, в обґрунтування наявності підстав для задоволення вказаного клопотання, арбітражний керуючий Шапілов С.А. посилається на те, що апеляційна скарга боржника Махнюка С.О. на ухвалу господарського суду Харківської області від 23.08.2017р. у справі №5023/5401/11, підписана від його імені фізичною особою ОСОБА_1, що діяла на підставі довіреності 23АА7565418, посвідченої 14.11.2017р. приватним нотаріусом Краснодарського нотаріального округу Російської Федерації, проте, зі змісту вказаної довіреності не вбачається, що боржником було уповноважено зазначену особу бути його представником у всіх судах судової системи України з правами наданими законом Махнюку С.О. як боржнику, банкруту, учаснику справи про банкрутство, стороні у справі про банкрутство. Крім того, арбітражний керуючий звертає увагу на те, що відповідно до даних, що містять у публічному реєстрі адвокатів України, відсутні відомості щодо того, що ОСОБА_1 має статус адвоката України.

Щодо вимог до оформлення довіреності уповноваженого представника боржника (апелянта) - ОСОБА_1, судова колегія зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга від імені Махнюка С.О. підписана ОСОБА_1 (т.12 а.с.12).

На підтвердження наявності повноважень вказаної фізичної особи на подання та підписання апеляційної скарги від імені боржника Махнюка С.О. до матеріалів справи було додано належним чином засвідчену копію довіреності від 14.11.2017р., а також її переклад на українську мову з нотаріальним засвідченням справжності підпису перекладача (т.12 а.с.21-22).

Так, вказаною довіреністю уповноважено фізичну особу ОСОБА_1 здійснювати всі необхідні дій, пов'язані з представництвом фізичної особи Махнюка С.О., зокрема бути представником у всіх судах судової системи України, у тому числі в арбітражному суді України, з усіма правами, які надані законом заявникові, позивачеві, відповідачеві, третій особі, особі, у відношенні якої ведеться провадження у справі про адміністративне правопорушення, захисникові, потерпілому, його представникові, адміністративному позивачеві й адміністративному відповідачеві, органам, організаціям і особам, що звертаються до суду на захист інтересів інших осіб або невизначеного кола осіб, зацікавленим особам, у тому числі з правом представника на подання апеляційної скарги.

Судова колегія, розглянувши вказані документи, зокрема довіреність та переклад вказаної довіреності українською мовою, зазначає наступне.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про міжнародне приватне право", документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні у разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Конвенція 1961 року, яка скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, згода на обов'язковість якої надана Законом України від 10 січня 2002 "Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів", набула чинності між Україною і державами-учасницями Конвенції, що не висловили заперечень проти її приєднання, з 22.12.2003р.

Відповідно до статті 2 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05.10.1961р., кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Для цілей цієї Конвенції під легалізацією розуміється тільки формальна процедура, що застосовується дипломатичними або консульськими агентами країни, на території якої документ має бути представлений, для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплено документ.

Статтею 3 Конвенції визначено, що Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Однак дотримання згаданої в попередній частині формальної процедури не може вимагатися, якщо закони, правила або практика, що діють в державі, в якій документ представлений, або угода між двома чи декількома договірними державами, відміняють чи спрощують дану формальну процедуру або звільняють сам документ від легалізації.

Так, відповідно до статусу Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, до переліку країн, які відміняють формальну процедуру легалізації, входять Україна та Російська Федерація, отже додаткового посвідчення наданої боржником (апелянтом) довіреності, вимоги Конвенції не встановлюють.

Крім того, як було зазначено вище, вказаною довіреністю боржником було уповноважено фізичну особу ОСОБА_1 здійснювати всі необхідні дій, пов'язані з представництвом, зокрема, бути представником у всіх судах судової системи України, з усіма правами, які надані законом, у зв'язку з чим, посилання ліквідатора боржника арбітражного керуючого Шапілова С.А. на відсутність в довіреності повноважень на представництво інтересів у справі про банкрутство є безпідставними.

Щодо доводів арбітражного керуючого Шапілова С.А. стосовно відсутності у представника боржника статусу адвоката, судова колегія зазначає наступне.

Так, 30.09.2016р. набрав чинності Закон України від 02.06.2016 № 1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" (далі - Закон № 1401).

За приписами частини третьої статті 131-2 Конституції України (в редакції Закону № 1401) виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно з підпунктом 11 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України (в редакції Закону № 1401) представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у судах апеляційної інстанції здійснюється з 1 січня 2018. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності даним Законом, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у даній справі порушено на підставі ухвали господарського суду Харківської області від 04.07.2011р., якою було порушено провадження у справі про банкрутство Фізичної особи - підприємця Махнюка Сергія Олександровича в порядку статей 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", тобто до набрання чинності Закону України від 02.06.2016р. № 1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", отже зауваження ліквідатора боржника арбітражного керуючого Шапілова С.А. щодо відсутності у представника боржника - ОСОБА_1 статусу адвоката не приймаються колегією суддів до уваги.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що надана до матеріалів справи належним чином завірена копія довіреності від 14.11.2017р., видана фізичною особою Махнюком С.О. на ім'я ОСОБА_1, а також переклад вказаного документу українською мовою оформлені у відповідності до вимог вищевказаної Конвенції від 05.10.1961р. та є належними доказами у справі, у зв'язку з чим, колегія суддів відхиляє доводи ліквідатора боржника арбітражного керуючого Шапілова С.О. щодо того, що апеляційна скарга підписана особою, яка не мала не це відповідних повноважень, та відмовляє в задоволенні клопотання ліквідатора боржника арбітражного керуючого Шапілова С.А. про закриття апеляційного провадження (вх.№733 від 22.01.2018р.).

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, учасники провадження у справі про банкрутство про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені завчасно належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень (т.2 а.с.48-51,56), колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як було зазначено вище, 10.08.2017р. ліквідатором боржника арбітражним керуючим Шапіловим С.А. було подано до господарського суду Харківської області клопотання (вх.№25867), в якому просив суд затвердити звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Фізичної особи- підприємця Махнюка Сергія Олександровича (т.7 а.с.99-103).

Оскаржуваною ухвалою господарського суду Харківської області від 23.08.2017р. було затверджено звіт ліквідатора про закінчення ліквідаційної процедури відносно банкрута - фізичної особи - підприємця Махнюка Сергія Олександровича; визнано погашеними вимоги кредиторів, які не задоволені за недостатністю майна банкрута; припинено підприємницьку діяльність фізичної особи - підприємця Махнюка Сергія Олександровича; зобов`язано державного реєстратора внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця Махнюка Сергія Олександровича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та передати органам, які здійснювали облік, відповідне повідомлення про зняття фізичної особи - підприємця з обліку; провадження у справі припинено (т.11 а.с.259-264).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що місцевим господарським судом було порушено приписи господарського процесуального законодавства, які полягають в тому, що оскаржувану ухвалу було постановлено судом за відсутності скаржника, та при цьому, він не був повідомлений про дату, час і місце засідання суду. Апелянт звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази його повідомлення про судове засідання, призначене на 23.08.2017р., а будь-яких повісток про виклик у судове засідання та ухвал він не отримував. До того ж, як стверджує апелянт, починаючи з 2014 року місцевим господарським судом ухвали про призначення судових засідань на адресу реєстрації, як фізичної особи - підприємця, апелянту не направлялись.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів статей 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали) правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Не повідомленою належним чином про час і місце засідання суду слід вважати сторону, щодо якої судом не було дотримано всіх вимог, передбачених статтею 64 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, на момент постановлення оскаржуваної ухвали), якою визначено порядок надіслання учасникам процесу ухвали суду про порушення провадження у справі та зміст цієї ухвали.

Пунктом 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" встановлено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, на момент постановлення оскаржуваної ухвали).

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Крім того, відповідно до роз'яснень викладених у пункті 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" від 15.03.2007р. № 01-8/123, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Як вбачається з матеріалів справи, при порушені провадження про банкрутство у даній справі, боржником - Фізичною особою - підприємцем Махнюком Сергієм Олександровичем було повідомлено суду його адресу, як адресу реєстрації, фізичної особи - підприємця, а саме: АДРЕСА_6, а також адресу реєстрації, як фізичної особи- громадянина України, а саме: АДРЕСА_1.

Матеріалами справи, а саме повернутими повідомленнями про вручення поштових відправлень, підтверджується, що господарським судом на протязі розгляду даної справи належним чином виконувався процесуальний обов'язок щодо належного повідомлення боржника про час та місце призначених судових засідань, процесуальні документи направлялись судом на адресу боржника, як адресу реєстрації фізичної особи - підприємця, а саме: АДРЕСА_6 (т.3 а.с.11-12, 25-26,144-145,т.14 а.с 24-25,83-84, 110-111,131-132,145-146, т.5 а.с.34-35,46-47,73-74,88-89,107-108, т.6 а.с.3-4,9-10,27-28,46-47,89-90,110-111,115-116,156-157,169-170, т.7 а.с87-88,99-100,т.8 а.с.194-195,204-205, 216-217, т.9 а.с.10-11,39-40,55-56,91-92,109-110,126-127,146-147,т.10 а.с.11-12,165-166,182-183,209-210,215-216, т.11 а.с.11-12,19-20,72-73).

Проте, всі повідомлення були повернуті до місцевого господарського суду з довідкою за формою 20 з відміткою: "за закінченням терміну зберігання" .

Судова колегія також вважає за необхідне зазначити, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що з урахуванням конкретних обставин у даній справі, вищезазначені поштові повідомлення наявні в матеріалах справи є належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення апелянта про розгляд справи, а отже наявними в матеріалах справи доказами спростовуються доводи апелянта щодо порушення приписів господарського процесуального законодавства.

Розглядаючи справу по суті у відповідності до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів також зазначає наступне.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.07.2011р. прийнято до розгляду заяву ФОП Махнюк Сергій Олександрович та порушено провадження у справі про банкрутство Фізичної особи- підприємця Махнюка Сергія Олександровича в порядку статей 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (т.1 а.с.2-3).

Постановою господарського суду Харківської області від 18.07.2011р. залишеною без змін постановами Харківського апеляційного господарського суду від 24.10.2011р. та Вищого господарського суду України від 27.12.2011р. визнано фізичну особу-підприємця Махнюка Сергія Олександровича банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Богомазова Павла Сергійовича, якого зобов'язано відповідно до ст.ст.25-30, 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до 18.01.2012 року виконати ліквідаційну процедуру банкрута (т.1 а.с.113-119, т.2 а.с.47-53, т.2 а.с.129-133).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.03.2012р. скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" на дії ліквідатора Богомазова П.С. (вх. №752 від 24.02.2012р.) задоволено; усунуто арбітражного керуючого Богомазова П.С. від виконання обов`язків ліквідатора Фізичної особи - підприємця Махнюка Сергія Олександровича по справі №5023/5401/11, призначено ліквідатором Фізичної особи - підприємця Махнюка Сергія Олександровича арбітражного керуючого Клочко Олександра Миколайовича (ліцензія серія АВ №470222 від 27.02.2010р.) (т.3 а.с.45-50).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30 травня 2012 року замінено кредитора фізичної особи - підприємця Махнюка Сергія Олександровича - Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей - Колект" (ідентифікаційний код 37825968) (т.4 а.с.120-122).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16 лютого 2015 року усунуто арбітражного керуючого Клочко Олександра Миколайовича від виконання ним своїх обов`язків ліквідатора фізичної особи - підприємця Махнюка Сергія Олександровича. Призначено ліквідатором фізичної особи - підприємця Махнюка Сергія Олександровича арбітражного керуючого Гайдукова Сергія Петровича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №281 від 26.02.2013р., адреса: АДРЕСА_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2).

Ухвалою суду від 01.12.2015 року задоволено клопотання ліквідатора ФОП Махнюк С.О арбітражного керуючого Гайдукова С.П. про припинення його повноважень ліквідатора ФОП Махнюк С.О по справі № 5023/5401/11;припинено обов'язки ліквідатора ФОП Махнюк С.О. арбітражного керуючого Гайдукова С.П.; призначено ліквідатором ФОП Махнюк С.О. арбітражного керуючого Губарєва Юрія Миколайовича (свідоцтво № 466 від 15.03.2013 р., АДРЕСА_2).

Ухвалою суду від 10.04.2017 р. усунуто Губарєва Ю.М. від виконання ним обов'язків ліквідатора ФОП Махнюка С.О., призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Шапілова С.А.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.08.2017р. ліквідатором боржника арбітражним керуючим Шапіловим С.А. було подано до господарського суду Харківської області клопотання (вх.№25867), в якому просив суд затвердити звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Фізичної особи- підприємця Махнюка Сергія Олександровича.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.08.2017р. затверджено звіт ліквідатора про закінчення ліквідаційної процедури відносно банкрута - фізичної особи - підприємця Махнюка Сергія Олександровича; визнано погашеними вимоги кредиторів, які не задоволені за недостатністю майна банкрута; припинено підприємницьку діяльність фізичної особи - підприємця Махнюка Сергія Олександровича; зобов`язано державного реєстратора внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця Махнюка Сергія Олександровича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та передати органам, які здійснювали облік, відповідне повідомлення про зняття фізичної особи - підприємця з обліку; провадження у справі припинено (т.11 а.с.259-264).

Затверджуючи звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, місцевим господарським судом було зазначено, що ліквідатором було складено реєстр вимог кредиторів банкрута, вжито заходів щодо пошуку, виявлення та повернення майна банкрута, направлено запити до відповідних установ, в результаті чого було з'ясовано, що у банкрута на відкритих в банківських установах рахунках кошти відсутні для задоволення вимог кредиторів, майно, на яке можливо було звернути стягнення у боржника відсутнє. Як вказано в оскаржуваній ухвалі, ліквідатор виконав всі роботи по ліквідації банкрута, суду надані документи, що свідчать про ліквідацію банкрута, у тому числі, ліквідаційний баланс з непогашеною кредиторською заборгованістю в зв'язку з відсутністю активів, які можна було б направити на погашення кредиторської заборгованості.

Крім того, місцевий господарський суд погодився з доводами ліквідатора боржника арбітражного керуючого Шапілова С.А. щодо неможливості встановити фактичну наявність майна банкрута, а саме: електромережі від КЯ-1972 (ПТ-985) ФІА (доп.) до ШУ, кабель ВВГ-1,4*10 кв.м, L=5м, прокладений на глибині 0,7м від ШУ до ВРУ (магазина) кабель СИП-1,4х, L=130м, підвішений на опорах вище 6м, ВРУ-0,4кВ укомплектований автоматичним вимикачем та УЗО-ДДИ, яка знаходиться в АР Крим, м. Ялта, вул. Калинникова, 2, та провести всі необхідні заходи з реалізації майна банкрута, передбачені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки відповідно пункту 1 частини 1 статті З Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається як тимчасово окупована територія.

Отже, за наведених обставин, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного баланс банкрута з ліквідацією останнього.

Досліджуючи матеріали справи, у тому числі звіт ліквідатора та додані до нього документи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом було передчасно затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута без врахування всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Згідно з приписами статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній, до 15.12.2017р.) та частини 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній після 15.12.2017р.), господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон про банкрутство).

Пунктом 1-1 Розділу Х "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діє з 19.01.2013 року) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Оскільки провадження у даній справі порушено 14.07.2011 року, а постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття відносно нього ліквідаційної процедури прийнята судом 12.09.2011 року, то при розгляді даної справи застосовуються положення Закону про банкрутство, в редакції, що діяла до 19.01.2013р.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону про банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Розділом VІ та статтею 41 Закону про банкрутство передбачено, що відносини, пов'язані з банкрутством окремих категорій суб'єктів підприємницької діяльності, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом.

До окремих категорій суб'єктів підприємницької діяльності законодавець відніс громадянина, який здійснює підприємницьку діяльність (статті 47-49 цього Закону).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 47 Закону про банкрутство правила, передбачені цією статтею, застосовуються до відносин, пов'язаних з визнанням громадянина-суб'єкта підприємницької діяльності (далі - громадянина-підприємця) банкрутом. Заява про порушення справи про банкрутство громадянина-підприємця може бути подана в господарський суд громадянином-підприємцем, який є боржником, або його кредиторами.

Частинами 1, 2, 4 статті 48 Закону про банкрутство передбачено, що одночасно з прийняттям заяви про порушення справи про банкрутство громадянина-підприємця господарський суд накладає арешт на майно громадянина-підприємця, за винятком майна, на яке згідно з цивільним процесуальним законодавством України не може бути звернено стягнення, та майна, що перебуває у заставі з підстав, не пов'язаних із здійсненням такою особою підприємницької діяльності. За клопотанням громадянина-підприємця господарський суд може звільнити з-під арешту майно (частину майна) у разі укладення договору поруки чи іншого забезпечення виконання зобов'язання громадянина-підприємця третіми особами. За заявою громадянина-підприємця господарський суд може відкласти розгляд справи про банкрутство не більше ніж на два місяці для проведення громадянином-підприємцем розрахунків з кредиторами чи укладення мирової угоди. Якщо у встановлений частиною другою цієї статті строк громадянин-підприємець не подав доказів задоволення вимог кредиторів і в зазначений строк не укладено мирової угоди, господарський суд визнає громадянина-підприємця банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону про банкрутство, у постанові про визнання боржника банкрутом господарський суд відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, передбаченому для призначення керуючого санацією.

Відповідно до частини 1 статті 25 Закону про банкрутство, ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; з підстав, передбачених частиною 10 статті 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Частиною 1 статті 26 Закону про банкрутство передбачено, що усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Отже, обов'язком ліквідатора є належне виконанням ним усіх повноважень в ході ліквідаційної процедури, зокрема, встановлення наявності майна та майнових прав (обтяжень) боржника; здійснення запитів до державних реєстрів майнових прав та обтяжень (заборон відчуження); виявлення дебіторів боржника;, здійснення запитів до державних органів, в яких може бути зареєстровані майно або інші активи , що належать банкруту; надіслання повідомлень до державних органів, які контролюють сплату загальнообов'язкових податків та зборів; отримання від органів державної виконавчої служби виконавчих проваджень.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 32 Закону про банкрутство, після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: показники виявленої ліквідаційної маси (дані її інвентаризації); відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів. Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу. Якщо за результатами ліквідаційного балансу після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи-банкрута. Копія цієї ухвали направляється органу, який здійснив державну реєстрацію юридичної особи-банкрута, та органам державної статистики для виключення юридичної особи з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, а також власнику (органу, уповноваженому управляти майном), органам державної податкової служби за місцезнаходженням банкрута.

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу. Якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи-банкрута.

Якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, він зобов'язаний подати господарському суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна.

Таким чином, законодавцем передбачено певну сукупність дій, яку необхідно вчинити в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків до звіту ліквідатора, які подаються суду разом із зазначеним звітом та є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, яке проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури, розгляд та затвердження ліквідаційного балансу судом є обов'язковим предметом судового засідання, за наслідком якого приймається рішення про ліквідацію (припинення) юридичної особи боржника.

Отже, затверджуючи звіт ліквідатора, господарський суд повинен дати оцінку належності проведення ліквідатором всієї ліквідаційної процедури, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству складеного ліквідаційного балансу та всіх обов'язкових додатків до звіту ліквідатора, оцінити повноту реалізації ліквідатором активів боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході проведення ліквідаційної процедури попереднім ліквідатором боржника арбітражним керуючим Богомазовим П.П. у відповідності до Інструкції з інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 11.08.94 р. № 69, було видано наказ №080811/1 від 08.08.2011р. про утворення комісії та проведення інвентаризації майна банкрута арбітражним керуючим Богомазовим П.С., який виконує обов'язок ліквідатора ФО-П Махнюка С.О. (т.7 а.с.116).

За результатами проведеної інвентаризації, попереднім ліквідатором було складено акт інвентаризації розрахунків з покупцями, постачальниками та іншими дебіторами та кредиторами №1 від 12.08.2011р., інвентаризаційний опис основних засобів від 15.08.2011р., відповідно до якого було встановлено наявність нерухомого майна, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху в літ. А з №1-1 по №1-5, загальною площею 43,9 кв.м по вул. Калиникова, 2 у м. Ялта, нежитлові приміщення 1-го поверху в літ. А з №1-6 по №1-9, загальною площею 23,1 кв.м. по вул. Калиникова, 2 у м. Ялта, нежитлові приміщення (пункт прокату) загальною площею 73,1 кв.м по вул. Калиникова, 2 у м. Ялта, інвентаризаційний опис №1 товарів, матеріалів, та грошових коштів в торгівлі від 15.08.2011р., відповідно до якого грошові кошти та матеріальні цінності відсутні, інвентаризаційний опис об'єктів права інтелектуальної власності у складі нематеріальних активів №1 від 12.08.2011р., відповідно до якого об'єкти права інтелектуальної власності відсутні, інвентаризаційний опис товарно - матеріальних цінностей від 12.08.2011р. , відповідно до якого, товарно-матеріальні цінності відсутні (т.7 а.с.117-129).

Наступним ліквідатором боржника арбітражним керуючим Клочко О.М. також в ході проведення ліквідаційної процедури у відповідності до Інструкції з інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 11.08.94 р. № 69, було видано наказ від 02.04.2012р. про утворення комісії та проведення інвентаризації майна банкрута арбітражним керуючим Клочко О.М., (т.7 а.с.156).

За результатами проведеної інвентаризації, попереднім ліквідатором було складено акт інвентаризації розрахунків з покупцями, постачальниками та іншими дебіторами та кредиторами від 10.01.2012р., акт інвентаризації основних засобів №1 від 10.04.2012р., акт інвентаризації товарів від 10.04.2012р., акт інвентаризації нематеріальних активів від 10.04.2012р., акт інвентаризації наявних коштів на рахунках, відповідно до яких встановлено відсутність будь-якого майна банкрута (т.7 а.с.157-163).

Після численної зміни ліквідаторів у даній справі, ліквідатором боржника арбітражним керуючим Шапіловим С.А. було додано до остаточного звіту ліквідатора акт контрольної перевірки інвентаризації цінностей від 07.08.2017р., за результатами якої було встановлено відсутність будь-якого майна банкрута (т.11 а.с.239), проте вказаний акт не відповідає Положенню про інвентаризацію активів та зобов'язань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 02.09.2014р. № 879, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.10.2014р. за № 1365/26142, яким визначено порядок проведення інвентаризації активів і зобов'язань та оформлення її результатів.

Отже, ліквідатором вимог Закону про банкрутство виконано не було, доказів проведення інвентаризації майна боржника у відповідності до Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 02.09.2014р. № 879, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.10.2014р. за № 1365/26142, до матеріалів справи не надано.

Проте, господарським судом першої інстанції при постановлені оскаржуваної ухвали зазначених обставин, які мають суттєве значення для справи досліджено не було.

Судова колегія також зауважує, що ліквідаційна процедура у даній справі триває сім років, а остання інвентаризація майнових активів боржника здійснювалась у 2012 році, отже ліквідатор боржника арбітражний керуючий Шапілов С.А. додаючи до підсумкового звіту ліквідатора лише акт контрольної перевірки інвентаризації цінностей, який не відповідає жодному нормативно - правовому акту, який регулює порядок проведення та оформлення інвентаризації, на думку колегії суддів формально підійшов до покладених на нього у відповідності до Закону про банкрутство обов'язків.

Про формальний підхід ліквідатора боржника арбітражного керуючого Шапілова С.А. до проведення ліквідаційної процедури відповідно до вимог Закону про банкрутство, також свідчать ті обставини, що до на наданого ним звіту ліквідатора було додано ті відповіді на запити, які були отримані попередніми ліквідаторами під час розшуку майна банкрута. Тобто, крім здійснених попередніми ліквідаторами дій, особисто ліквідатором боржника Шапіловом С.А. будь-яких дій щодо пошуку майна боржника не вчинялось.

Так, зокрема, ліквідатором боржника арбітражним керуючим Гайдуковим С.П. було отримано наступні відповіді:

- листом від 25.03.2015р. №02-01/74 Управлінням ДАІ УМВС України у Харківській області було повідомлено, що згідно даних обліку УДАІ ГУМВС України в Харківській області транспортні засоби за боржником не зареєстровані (т.11 а.с.46);

-листом від 15.04.2015р. №05-26/1446 державною інспекцією сільськогосподарського господарства в Харківській області було повідомлено, що згідно електронної бази даних станом на 15.04.2013р., за боржником на праві власності сільськогосподарська техніка, самохідні машини та механізми не обліковуються (т.11 а.с.48);

- листом від 10.04.2015р. №1683 Управлінням Держземагенства у Харківському районі було повідомлено, що відповідно до книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, записи в яких здійснювались до 01.01.2013р. ,правовстановлюючі документи на право власності, право постійного користування або права користування на умовах оренди за боржником не обліковуються (т.11 а.с.52);

Ліквідатором боржника арбітражним керуючим Клочко О.М. було отримано наступні відповіді:

- листом від 28.03.2013р. №1561-4/9.2.2/45-13 Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті було повідомлено, що На даний" час Укрморрічінспекцією ведеться електронна версія Суднової книги України та Державного суднового реєстру України по місту Києву, згідно з якою записи по суднах, власником або судновласником яких боржник, відсутні (т.6 а.с.52);

- листом від 12.04.2013р. №20.19-4114 Державною авіаційною службою України було повідомлено, що за боржником повітряних суден не зареєстровано (т.6 а.с.55);

- листом від 12.06.2012р. №196 Ялтинською ВРЕР при УДАІ ГУ МВС України в АР було повідомлено про відсутність зареєстрованої за боржником сільськогосподарської техніки (т.5 а.с.3);

- листом від 03.05.2012р. №10/м/2-1011 Ялтинською ВРЕР при УДАІ ГУ МВС України в АР було повідомлено про відсутність зареєстрованих за боржником транспортних засобів (т.5 а.с.4)про відсутність транспортних засобів;

- листом від 15.05.2013р. №4501/10-25-70 Республіканським комітетом по земельним ресурсам АРК було повідомлено, що за боржником на території АРК зареєстрованих земельних ділянок не виявлено (т.5 а.с.5)

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів отримання жодним з ліквідаторів боржника інформації з веб-сайтів Держархбудінспекції, Регістрової книги суден Регістру судноплавства України, Реєстру цивільних повітряних суден України, Реєстру організацій колективного управління, Державного реєстру України топографій інтегральних мікросхем, Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, Державного реєстру патентів України на корисні моделі, реєстру виробників та розповсюджувачів програмного забезпечення, Державного реєстру патентів України на промислові зразки, Державного реєстру патентів України на винаходи, Автоматизованого банку даних вантажних вагонів країн СНД, з метою встановлення наявності або відсутності у боржника відповідних ліцензій, суден, цивільних повітряних суден, корисних моделей, знаків на товари та послуги, винаходів, промислових зразків, відсутність виконавчих проваджень.

Отже, наведені вище обставини свідчать про те, що ані попередніми ліквідатора ані ліквідатором боржника арбітражним керуючим Шапіловим С.А. не було вчинено всіх необхідних заходів спрямованих на встановлення наявності всіх майнових прав боржника, проте господарським судом першої інстанції при постановлені оскаржуваної ухвали зазначених обставин досліджено не було.

Крім того, судова колегія не погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо неможливості встановлення фактичної наявності майна банкрута, а саме: електромережі від КЯ-1972 (ПТ-985) ФІА (доп.) до ШУ, кабель ВВГ-1,4*10 кв.м, L=5м, прокладений на глибині 0,7м від ШУ до ВРУ (магазина) кабель СИП-1,4х, L=130м, підвішений на опорах вище 6м, ВРУ-0,4кВ укомплектований автоматичним вимикачем та УЗО-ДДИ, яка знаходиться в АР Крим, м. Ялта, вул. Калинникова,2, та провести всі необхідні заходи з реалізації майна банкрута, передбачені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки відповідно пункту 1 частини 1 статті З Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається як тимчасово окупована територія, враховуючи наступне.

Так, зі змісту поданого до місцевого господарського суду ліквідатором боржника арбітражним керуючим Шапіловим С.О. звіту вбачається, під час здійснення ліквідаційної процедури попереднім ліквідатором Клочко О.М. було виявлена технічну документацію (робочий проект від 18.11.2009 року, акт вводу в експлуатацію від 28.09.2010 року, акт допуску на підключення від 28.09.2010 року, висновок, довідка про виконання технічних умов від 03.11.2009 року, акт виконаних робіт від 11.12.2009 року), що свідчить про наявність майнових активів банкрута, а саме : електромережа від КЯ-1972 (ПТ-985) ФІА (доп.) до ШУ, кабель ВВГ-1,4*10 кв.м, L=5м, прокладений на глибині 0,7м від ШУ до ВРУ (магазина) кабель СИП-1,4х, L=130м, підвішений на опорах вище 6м, ВРУ-0,4кВ укомплектований автоматичним вимикачем та УЗО-ДДИ (т.9 а.с.62-76).

Зі змісту вказаної документації вбачається, що місцезнаходженням об`єкту є АР Крим, м. Ялта, вул. Калинникова,2.

Вказане майно до ліквідаційної маси жодним з ліквідаторів внесено не було.

Крім того, в матеріалах справи також відсутні докази щодо здійснення ліквідатором оцінки даного майна та його подальшої реалізації.

Окрім того, висновки місцевого господарського суду щодо неможливості встановлення наявності вказаного об'єкту та проведення всіх можливих заходів спрямованих на реалізацію вказаного майна банкрута, колегія суддів вважає передчасними, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 190 Цивільного кодексу України, майном, як особливим об'єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Статтею 26 Закону про банкрутство встановлено, що усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Отже, виявлене ліквідатором в ході ліквідаційної процедури нерухоме майно в будь-якому разі підлягає оцінці та подальшій реалізації, в порядку визначеному Законом про банкрутство.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що місцевий господарський суд при постановлені оскаржуваної ухвали дійшов передчасного висновку щодо вжиття ліквідатором всіх належних та можливих заходів, направлених на виявлення та реалізацію усіх наявних майнових активів ліквідаційної маси, необхідних для повного задоволення кредиторів.

Разом з тим, колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо не вчинення жодним з ліквідаторів дій спрямованих на встановлення факту перебування боржника у зареєстрованому шлюбі та не вчинення жодних дій на виявлення майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, як такі, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: довідкою від 02.06.2016р. виданою Держаним комітетом України по житлово- комунальному господарству "Харківське районне бюро технічної інвентаризації" (т.7 а.с.183), довідкою від 09.06.2011р. №327 виданою Комунальним підприємством Ялтинської міської ради бюро технічної інвентаризації (т.7 а.с.184).

Крім того, колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо не дослідження місцевим господарським судом при постановленні оскаржуваної ухвали доказів на підтвердження погашення вимог кредиторів, враховуючи наступне.

Так, в обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що в матеріалах даної справи містяться копії платіжних доручень про перерахування з депозитного рахунку нотаріуса коштів на користь кредиторів, додані попереднім ліквідатором боржника ще у 2014 році, будь-яких інших документів, що підтверджують погашення вимог кредиторів боржника, ліквідаторами не надавались, крім того, судом при постановленні оскаржуваної ухвали не було надано жодної оцінки зазначеним документам, не встановлено факту зарахування на рахунки кредиторів коштів, відповідності рахунків кредиторів та сум, зазначених у платіжних дорученнях ухвалі суду від 03.03.2014 про визначення порядку використання коштів.

Як було зазначено вище, попереднім ліквідатором боржника арбітражним керуючим Богомазовим С.П. було виявлено та включено до складу ліквідаційної маси нерухоме майно, а саме:

- нежитлові приміщення 1-го поверху в літ. А з №1-1 по №1-5, загальною площею 43,9 кв.м по вул. Калиникова, 2 у м. Ялта.

- нежитлові приміщення 1-го поверху в літ. А з №1-6 по №1-9, загальною площею 23,1 кв.м. по вул. Калиникова, 2 у м. Ялта.

- нежитлові приміщення (пункт прокату) загальною площею 73,1 кв.м по вул. Калиникова, 2 у м. Ялта. (довідка т.7 а.с.114-115).

За приписами частин 1, 2, 6 статті 30 Закону про банкрутство, після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах.

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, вищевказане майно було реалізовано ліквідатором у відповідності до приписів статті 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Так, відповідно до протоколу № 8 Товарній біржі "Правопорядок" від 07.10.2011р. нерухоме майно ФОП Махнюка С.О. - нежитлові приміщення 1-го поверху в літ. А з №1-1 по №1-5, загальною площею 43,9 кв.м по вул. Калиникова, 2 у м. Ялта було реалізовано шляхом проведення аукціону за 176300,00 грн. (т.7 а.с.139)

Відповідно до протоколу № 9 Товарній біржі "Правопорядок" від 07.10.2011р. нерухоме майно ФОП Махнюка С.О. - нежитлові приміщення 1-го поверху в літ. А з №1-6 по №1-9, загальною площею 23,1 кв.м. по вул. Калиникова, 2 у м. Ялта було реалізовано шляхом проведення аукціону за 92 800,00 грн. (т.7 а.с.140)

Відповідно до протоколу № 10 Товарній біржі "Правопорядок" від 07.10.2011р. нерухоме майно ФОП Махнюка С.О. - нежитлові приміщення (пункт прокату) загальною площею 73,1 кв.м по вул. Калиникова, 2 у м. Ялта реалізовано шляхом проведення аукціону за 293 600,00 грн. (т.7 а.с.141)

Загальна вартість реалізованого майна становила 562700,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.03.2014р. було визначено порядок використання коштів у розмірі 562700,00грн., отриманих від реалізації майна Фізичної особи - підприємця Махнюка Сергія Олександровича, які знаходяться на депозитному рахунку приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінської Ілони Едуардівни, р/р НОМЕР_7 у банку АТ "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА", МФО 351931, код НОМЕР_3, а саме:

- оплата за виконання робіт з незалежної оцінки майна банкрута згідно Договору про виконання робіт з незалежної оцінки майна б/н від 20 липня 2011 року Суб'єкту оціночної діяльності Приватному підприємству "Центр оцінки та юридичної допомоги" (адреса: 36034, м. Полтава, пров. Космічний, 5, кв.133, код 35360315, п/р 5900 в АКІБ "Укрсиббанк", МФО 351005, ) у сумі 12000,00грн.

- оплата за проведену роботу по організації та проведення аукціону з продажу майна банкрута згідно Угодою б/н на організацію та проведення аукціону від 05 вересня 2011 року, Договором про відступання права вимоги б/н від 18 жовтня 2011 року Фізичній особі-підприємцю Руденко Андрію Володимировичу (п/р ФОП Руденко А.В. НОМЕР_8 у ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ, МФО 380805, ІНН НОМЕР_4) у сумі 45016,00грн.

- приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінській Ілоні Едуардівні, відповідно до ст. 31 Закону України "Про нотаріат" плата за вчинення нотаріальної дії у розмірі складає 5% від перерахованої грошової суми (адреса: АДРЕСА_8, рахунок нотаріуса: № НОМЕР_9 у АТ "Сбербанк Росії" м. Харків, МФО 320627, отримувач Ліпінська Ілона Едуардівна, податковий номер НОМЕР_3) у сумі 28135,00грн.

- оплата послуг ліквідатора - арбітражного керуючого Клочко Олександра Миколайовича, Свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №653 видане Міністерством юстиції України 22.03.2013 року, АДРЕСА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_5, розрахунковий рахунок НОМЕР_10 в АТ "БАНК ЗОЛОТІ ВОРОТА" м. Харків, МФО 351931, за період з 01 квітня 2012 року по 28 лютого 2014 року у сумі 52458,00грн.;

- часткове задоволення вимог заставного кредитора АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Кримської республіканської філії АКБ "Укрсоцбанк", 95000, м. Сімферополь, пр. Кірова, буд. 36, рахунок № 0002 в Кримській республіканській філії АКБ "Укрсоцбанк", МФО 324010, , 224061,00грн.;

- часткове задоволення вимог заставного кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" (, 04070, м. Київ, вул. Іллінська,8, рахунок № 9000 у АТ "УкрСиббанк", МФО 351005) у сумі 201030,00грн.

Матеріалами справи, а саме листом приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінською І.Е від 01.04.2014р. №5902-23 (т.8 а.с.175), підтверджується, що на депозитний рахунок приватного нотаріуса були зараховані грошові кошти від реалізації майна боржника ФОП Махнюка С.О. у сумі 562700,00 грн.; вищевказані грошові кошти були розподілені на підставі ухвали Господарського суду Харківської області від 03.03.2014 року по справі № 5023/5401/11 на задоволення вимог кредиторів боржника та на погашення усіх можливих витрат, пов'язаних з ліквідаційною процедурою.

До вказаного листа приватним нотаріусом також було додано платіжні доручення на підтвердження перерахування грошових коштів на розрахункові рахунки кредиторів (т.8 а.с.176-178).

Враховуючи часткове задоволення вимог кредиторів, ліквідатором було складено реєстр вимог кредиторів у наступному складі:

- ФОП Шпильов Віктор Олександрович (РНОКПП НОМЕР_6, АДРЕСА_5) - заявлено та визнано 304068,00 грн., віднесено до п'ятої черги реєстру вимог кредиторів.

- ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ", (, вул. Іллінська, 8, м. Київ, 04070) - заявлено та визнано 2217631,02 грн., віднесено до третьої черги реєстру вимог кредиторів. Сплачено 201030,00 грн. Залишок заборгованості 2016601,02 грн.

- АКБ "УКРСОЦБАНК" (пр. Кірова, 36, м. Сімферополь", АР Крим, 95000) - заявлено та визнано 2256532,21 грн., віднесено до третьої черги реєстру вимог кредиторів (т.11 а.с.243).

З огляду на вищевикладене, доводи апелянта щодо не дослідження місцевим господарським судом при постановленні оскаржуваної ухвали доказів на підтвердження погашення вимог кредиторів спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Також, з матеріалів справи вбачається, що попереднім ліквідатором боржника арбітражним керуючим Клочко О.М., з метою виявлення відкритих рахунків в установах банків було зроблено відповідний запит до Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області щодо надання інформації про наявність відкритих рахунків боржника, та отримано відповідь від 27.04.2012р. №2370/10/18-321, якою було повідомлено про наявність наступних відкритих рахунків в:

- "КРД" ВАТ "ЄБРЗ" номер рахунку - НОМЕР_11 (валюта рахунку - Українська гривня); АТ "УкрСиббанк" номер рахунку - НОМЕР_12 (валюта рахунку - Українська гривня); Крим. РУПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", м.Симферополь номер рахунку - НОМЕР_13 (валюта рахунку - Українська гривня); АТ "УкрСиббанк" номер рахунку - НОМЕР_14 (валюта рахунку - Українська гривня) (т.6 а.с.121).

Згідно наданої довідки від ПАТ КБ "Полтава-банк" від 14.11.2013р №20.1.0.0/7-20131025/3405, рахунок боржника НОМЕР_15 (валюта рахунку -Українська гривня) станом на 14.11.2013р. закрито (т.6 а.с.176).

Відповідно до довідки Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області від 10.04.2015 року станом на 07.04.2015 року листом від 10.04.2015р. №3351/10/20-23-25-19 ХОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області було повідомлено, що згідно з даними Єдиного банку даних юридичних осіб районного рівня станом на 07.04.2015р. боржник не має відкритих розрахункових рахунків в установах банків (т.11 а.с.50).

Відповідно до частини 1 - 2 статті 32 Закону про банкрутство, після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: показники виявленої ліквідаційної маси (дані її інвентаризації);відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання - передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів.

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Якщо за результатами ліквідаційного балансу після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

Таким чином, законодавцем передбачено певну сукупність дій, яку необхідно вчинити в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків до звіту ліквідатора, які подаються суду разом із зазначеним звітом та є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, яке проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури, розгляд та затвердження ліквідаційного балансу судом є обов'язковим предметом судового засідання, за наслідком якого приймається рішення про ліквідацію (припинення) юридичної особи боржника.

Отже, затверджуючи звіт ліквідатора, господарський суд повинен дати оцінку належності проведення ліквідатором всієї ліквідаційної процедури, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству складеного ліквідаційного балансу та всіх обов'язкових додатків до звіту ліквідатора, оцінити повноту реалізації ліквідатором активів боржника.

Судова колегія зазначає, що Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (ліквідатор) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Звіт ліквідатора та поданий ним до місцевого господарського суду ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх заходів ліквідаційної процедури відповідно до вимог Закону про банкрутство, проте, в даному випадку, затверджений судом звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс таким вимогам не відповідають.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що при складанні ліквідаційного балансу станом на 07.08.2017р. ліквідатором боржника арбітражним керуючим Шапіловим С.А. було використано зразок балансу згідно Додатку до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 2 "Баланс", затвердженого наказом Міністерства фінансів України №87 від 31.03.1999р., який втратив чинність на підставі Наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності" №73 від 07.02.2013, в Додатку №1 до якого наведено типову форму балансу (Звіту про фінансовий стан) підприємства як документа, що відображає його активи, зобов'язання і власний капітал на певну дату (т.11 а.с.241-242).

Колегія суддів також зазначає, що відповідно до пункту 31 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських судів про якість судових рішень, щоб мати ознаки високої якості, судове рішення повинно сприйматися сторонами по справі та суспільством у цілому як результат правильного застосування юридичних норм, справедливого судового процесу та належної оцінці фактів, а також як таке, що може бути ефективно виконаним. Лише в цьому випадку сторони будуть упевнені, що їхню справу розглянуто й вирішено належним чином, а громадськість сприйме ухвалене рішення як фактор відновлення суспільної злагоди.

Пунктом 38 Висновку визначено, що при викладені мотивів прийняття рішення слід відповісти на аргументи сторін, тобто окремий пункт вимог та аргументи захисту. Це є важливою гарантією, яка дає можливість сторонам переконатись в тому, що їхні доводи були вивчені, а отже, суддя взяв їх до уваги.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що господарським судом першої інстанції при розгляді даної справи та постановленні оскаржуваної ухвали не було прийнято до уваги та не надано належної правової оцінки всім доказам у справі в їх сукупності, що, враховуючи суть даного спору, свідчить про не з'ясування судом всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами процесуального законодавства рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

З огляду на вищевикладене, оскільки місцевий господарський суд не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга боржника Фізичної особи- підприємця Махнюка Сергія Олександровича підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Харківської області від 23.08.2017р. у справі №5023/5401/11 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 254,255, 269, 270, 273, п. 6 ч. 1 ст. 275, п. 1 ч. 1 ст. 277, п.п.1,2 ст. 280 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу боржника Фізичної особи- підприємця Махнюка Сергія Олександровича задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 23.08.2017р. у справі №5023/5401/11 скасувати.

Справу №5023/5401/11 передати на розгляд до господарського суду Харківської області на стадію ліквідаційної процедури.

Повний текст постанови складено 15 лютого 2018р.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя Плахов О.В.

Суддя Пуль О.А.

Суддя Шевель О. В.