ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

07.02.2018р. Справа №905/238/18

за заявою №02-3/37 від 02.02.2018р. Товариства з обмеженою відповідальністю "Камоцці", м.Київ

до боржника ОСОБА_1 акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м.Краматорськ

про видачу судового наказу про стягнення заборгованості в сумі 4157,45 грн.

Суддя Левшина Г.В.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Камоцці", м.Київ, заявник, звернувся до господарського суду Донецької області із заявою №02-3/37 від 02.02.2018р. про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника, ОСОБА_1 акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м.Краматорськ, заборгованості в сумі 4157,45 грн., у тому числі сума основного боргу в розмірі 3980,77 грн. та три проценти річних в сумі 176,68 грн.

В обгрунтування своїх вимог заявник посилається на неналежне виконання боржником своїх зобовязань за договором №15/268 від 14.04.2016р. в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленої продукції, специфікацію до договору №1 від 14.04.2016р., рахунок-фактуру №1845092 від 28.07.2016р., видаткову накладну №931120263 від 05.08.2016р., товаротранспортну накладну №3.

Дослідивши вищевказану заяву та додані до неї документи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України, ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

14.04.2016р. між сторонами був підписаний договір поставки №15/268, за умовами якого заявник (постачальник) зобовязався передати покупцю товар, зазначений у специфікаїях, а боржник (покупець) взяв на себе зобовязання у відповідності до умов договору оплатити такий товар.

Згідно наданої специфікації №1 від 14.04.2016р. сторонами погоджено найменування, кількість, вартість та умови поставки товару.

За змістом вищезазанченої заяви про видачу судового наказу, заявник на виконання умов договору №15/268 від 14.04.2016р. поставив товар на загальну суму 3980,77 грн. за видатковою накладною №931120263 від 05.08.2016р., товаротранспортною накладною №3.

Проте, як зазначає заявник, боржник свої зобов'язання з оплати поставленого товару не виконав, грошові кошти в сумі 3980,77 грн. не сплатив.

За таких обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю "Камоцці", м.Київ звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м.Краматорськ вищевказаної заборгованості, а також трьох процентів річних згідно ст.625 Цивільного кодексу України.

Згідно ч.1 ст.147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ст.148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Разом з тим, за приписом ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як встановлено вище, в обгрунтування своїх вимог заявник посилається на неналежне виконання боржником своїх зобовязань за договором №15/268 від 14.04.2016р. в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленої продукції.

За таких обставин, з урахуванням норм ст.ст.76, 77, 150 Господарського процесуального кодексу України заявником при зверненні до суду з вимогами щодо стягнення вартості отриманого боржником товару має бути доведено сам факт постачання продукції боржнику за договором №15/268 від 14.04.2016р.

Так, відповідно до чинного законодавства права і обовязки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції оформлюються первинними документами відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

За змістом ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні накладні є первинними звітними документами, на підставі яких проводиться звіт господарської діяльності. Ці документи повинні конкретно ідентифікувати господарську проведену діяльність.

Згідно Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, у бухгалтерському обліку повинні відображатися господарські операції, як факти підприємницької діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Тобто, письмовими свідоцтвами, що фіксують та підтверджують господарські операції, є первинні документи, які для надання їм юридичної сили і доказовості повинні містити вдомості щодо фактичного здійснення такої операції, мати як обов'язкові реквізити, так і додаткові реквізити в залежності від характеру операції, зокрема підставу для здійснення господарських операцій, дані про документ, що засвідчує особу одержувача, номер документу, ідентифікаційний код підприємства тощо.

Як зазначено вище, на підтвердження своїх вимог заявником представлено видаткову накладну №931120263 від 05.08.2016р. та товаротранспортну накладну №3.

При дослідженні зазначених доказів, судом встановлено, що останні не містять відомостей щодо фактичного отримання товару боржником, а саме відсутня відмітка покупця про отримання товару та будь-які інші відомості щодо особи - одержувача.

За приписом ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За висновками суду, всупереч вимог ст.ст.76, 77, 150 Господарського процесуального кодексу України заявнком відповідних допустимих доказів постачання товару відповідачу за договором №15/268 від 14.04.2016р. до заяви про видачу судового наказу не надано.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи недоведеність заявником самого факту поставки товару за спірним договором та прийняття вказаного товару боржником, заява №02-3/37 від 02.02.2018р. Товариства з обмеженою відповідальністю "Камоцці", м.Київ про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника, ОСОБА_1 акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м.Краматорськ, заборгованості в сумі 4157,45 грн., у тому числі сума основного боргу в розмірі 3980,77 грн. та 3% річних в сумі 176,68 грн. підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст.147, 148, 150, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Камоцці", м.Київ у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м.Краматорськ заборгованості в сумі 4157,45 грн., у тому числі сума основного боргу в розмірі 3980,77 грн. та три проценти річних в сумі 176,68 грн.

На підставі ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала постановлена судом поза межами судового засідання набирає законної сили з моменту її підписання суддею, тобто 07.02.2018р.

Ухвала відповідно до ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Г.В. Левшина