РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 року Справа № 902/672/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Огороднік К.М., суддя Тимошенко О.М. , суддя Мамченко Ю.А.

секретар судового засідання Вавринчук А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 09.11.2017 року у справі № 902/672/16 (суддя Тісецький С.С.)

за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай"

про банкрутство

за участю представників:

ініціюючого кредитора - не з'явився,

боржника - Мастер П.В., за довіреністю,

ПАТ "Державний ощадний банк України" - Кур'ята В.В., за довіреністю,

інші учасники провадження - не з'явились,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 22.08.2016 року порушено провадження у справі № 902/672/16 про банкрутство ТзОВ "Торгівельна компанія "Урожай"; визнано вимоги ініціюючого кредитора ПАТ акціонерний банк "Укргазбанк" до боржника в сумі 14895579,69 грн.; введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Грущенка К.О.

26.08.2016 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет здійснено офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи № 902/672/16 про банкрутство ТзОВ "Торгівельна компанія "Урожай".

04.10.2016 року до суду першої інстанції ПАТ "Державний ощадний банк України" звернулось із заявою про визнання кредиторських вимог до боржника в розмірі ,30 грн. та внесення їх до реєстру вимог кредиторів. Вказану заяву судом було призначено до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою від 19.04.2017 року звільнено арбітражного керуючого Грущенка К.О. від виконання повноважень розпорядника майна боржника у справі та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Патерилова В.В.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 09.11.2017 року заяву ПАТ "Державний ощадний банк України" про визнання кредиторських вимог до боржника та включення до реєстру вимог кредиторів задоволено частково. Визнано ПАТ "Державний ощадний банк України" кредитором боржника з грошовими вимогами: у розмірі ,08 грн. - четверта черга задоволення; 16899047,34 грн. пені - шоста черга задоволення; 2756 грн. судового збору - перша черга задоволення вимог кредиторів та окремо внесено до реєстру вимог кредиторів 200049572 грн., як забезпечені заставою майна боржника - позачергово. Внесено окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом забезпечення. Відмовлено у визнанні кредиторських вимог ПАТ "Державний ощадний банк України" до боржника в частині визнання 62419432,70 грн. - пені. Зобов'язано арбітражного керуючого Патерилова В.В. внести відповідні кредиторські вимоги до реєстру вимог кредиторів.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, боржник звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати її в частині визнання ПАТ "Державний ощадний банк України" кредитором у даній справі з грошовими вимогами: у розмірі ,08 грн. - четверта черга задоволення; 16899047,34 грн. пені - шоста черга задоволення; 2756,00 грн. судового збору - перша черга задоволення вимог кредиторів та окремо внесено до реєстру вимог кредиторів 200049572 грн., як забезпечені заставою майна боржника - ТзОВ "Торгівельна компанія "Урожай" - позачергово, та викласти в новій редакції, а саме: визнати ПАТ "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12г, код 00032129, код установи банку 300465) кредитором у справі 902/672/16 про банкрутство ТзОВ "Торгівельна компанія "Урожай" (код 34940079, 21022, м. Вінниця, вул. Тарногродського, буд. 46) з грошовими вимогами: у розмірі , 26 грн. - четверта черга задоволення; 16899047,34 грн. пені - шоста черга задоволення; 2756 грн. судового збору - перша черга задоволення вимог кредиторів та окремо внести до реєстру вимог кредиторів 492938942 грн., як забезпечені заставою майна боржника - позачергово. Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, кредитор послався на те, що оскаржувана ухвала, на його думку, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ПАТ "Державний ощадний банк України" до суду апеляційної інстанції подано письмовий відзив, відповідно до якого кредитор просить суд оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги, просив останню задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати в оскаржуваній частині.

Представник ПАТ "Державний ощадний банк України" вимоги апеляційної скарги заперечив з підстав, зазначених у відзиві. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Інші учасники провадження в судове засідання не з'явились, про час та дату судового засідання були належним чином повідомлені.

Враховуючи положення ст. 273 ГПК України щодо строку розгляду скарги в апеляційній інстанції, а також те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення учасників провадження про час і місце розгляду справи, суд вважає за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників інших учасників провадження у відповідності до вимог ст.269 ГПК України.

15.12.2017 року набрав чинності новий Господарський процесуальний кодекс України. Згідно підпункту 9 пункту 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (редакція від 15.12.2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відтак, розгляд апеляційної скарги ТзОВ "Торгівельна компанія "Урожай" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 09.11.2017 року у справі № 902/672/16 здійснюється за правилами ГПК України в редакції від 15.12.2017 року.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 271 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги ТзОВ "Торгівельна компанія "Урожай" не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 21.09.2012 між AT "Ощадбанк" та ТзОВ "ТК "Урожай" укладено договір застави майнових прав № 40, згідно умов якого предметом застави є майнові права - вимоги від боржників здійснення платежів на користь заставодавця за поставлені (або такі, будуть поставлені) боржникам товари (виконані роботи чи надані послуги), в розмірах та в строки, передбаченими контрактами з такими боржниками. Згідно з п. 1.2 договору сторони погоджують, що на момент укладення цього договору договірна вартість предмету застави становить 292889370 грн.

Як передбачено додатком № 1 до договору застави майнових прав, в заставу за цим договором передано право вимоги за договором № 1690 від 30.11.2011 року, укладеним між "ТК "Урожай" (продавець) та ТзОВ "'ТД "Золотий Урожай" (покупець, контрагент), дата початку дії договору - 30.11.2011 року; дата закінчення дії договору - 30.06.2013 року, сума майнових прав на грошові кошти - 292889370 грн.

Згідно п. 1.1. договору заставодавець, з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з кредитного договору, передає в заставу, а заставодержатель приймає в заставу на умовах визначених у цьому договорі предмет, а саме: майнові права - права вимоги від боржників здійснення платежів на користь заставодавця за поставлені (або такі, що будуть поставлені) боржникам товари (виконані роботи (ані послуги), в розмірах та в строки, передбачені контрактами з такими боржниками. Вичерпний перелік боржників та контрактів, майнові права за якими передаються Заставодавцем в заставу згідно з цим договором, наведено в додатку 1 до нього.

З зазначеного положення договору вбачається, що в заставі AT "Ощадбанк" перебуває нове право - право грошової вимоги ТзОВ "ТК "Урожай" до ТзОВ "ТД "Золотий Урожай" за договором на поставку товарів № 1690 від 30.11.2011 року. Тобто, в даному випадку мова йде про заборгованість ТзОВ "'ТД "Золотий Урожай" перед ТзОВ "ТК "Урожай" за конкретно визначеним договором. Наявність такої заборгованості обумовлює існування права вимоги, а отже і наявність предмету застави за договором застави майнових прав № 40 від 21.09.2012 року.

Особливістю такого виду забезпечення виконання зобов'язань, як застава майнових прав - права грошової вимоги за договором на поставку товарів, полягає у тому, що такий предмет застави (його розмір та взагалі наявність) може змінюватися протягом часу та залежить від стану розрахунків за договором. У випадку ж повного розрахунку ТзОВ "ТД "Золотий Урожай" (покупцем) перед ТзОВ "ТК "Урожай" (продавцем) за поставлений товар за договором № 1690 від 30.11.2011 року, предмет застави за договором застави майнових прав № 40 від 21.09.2012 року фактично перестає існувати. Таким чином, незалежно від договірної вартості предмету застави на момент укладення договору застави майнових прав № 40 від 21.09.2012 року, це не має принципового значення на момент розгляду заяви з грошовими вимогами кредитора у справі про банкрутство заставодавця, оскільки предмет застави на момент розгляду такої заяви може зменшитись або взагалі не існувати, проте, в будь-якому випадку суд не може визнати заставними вимоги кредитора на суму більшу, ніж саме право вимоги за договором, оскільки від боржника за договором №1690 від 30.11.2011 року не можна отримати більше, ніж у нього наявний борг.

Зважаючи на вищевикладене, посилання скаржника в апеляційній скарзі на договірну вартість предмета застави за договором застави майнових прав № 40 від 21.09.2012 року у розмірі 235622882,15 грн. було б обґрунтованим лише у випадку наявності заборгованості ТзОВ "ТД "Золотий Урожай" перед ТзОВ "ТК "Урожай" за контрактом № 1690 від 30.11.2011 року саме у такому ж розмірі.

Разом із тим, судом встановлено, що відносно ТзОВ "ТД "Золотий Урожай" ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.01.2015 року порушено провадження у справі № 908/130/15-г про банкрутство. 26.01.2015 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення № 13892 про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону про банкрутство конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Разом з тим, судом встановлено, що ТзОВ "ТК "Урожай" звернулося до Господарського суду Запорізької області із заявою від 25.02.2015 року про визнання кредитором у справі № 908/130/15 про банкрутство ТзОВ "ТД "Золотий Урожай". У поданій заяві Товариство просило суд визнати грошові вимоги до боржника в розмірі 235622882,15 грн. до складу яких входить також заборгованість ТзОВ "ТД "Золотий Урожай" перед ТзОВ "ТК "Урожай" у сумі 22117113,96 грн., яка виникла на підставі договору на поставку товару №1690 від 30.11.2011 року.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.06.2015 року затверджено реєстр вимог кредиторів ТзОВ "ТД "Золотий Урожай", серед іншого, визнано кредиторські вимоги ТзОВ "ТК "Урожай" в розмірі 235622882,15 грн.

Відтак, зважаючи на вказаний факт, Господарським судом Запорізької області в межах справи № 908/130/15 про банкрутство ТзОВ "ТД "Золотий Урожай" встановлено розмір заборгованості ТзОВ "ТД "Золотий Урожай" перед ТзОВ "ТК "Урожай" за договором № 1690 від 30.11.2011 року в сумі 22117113,96 грн.

06.10.2016 року АТ "Ощадбанк" звернулось до господарського суду Запорізької області із заявою про внесення змін до реєстру вимог кредиторів у справі № 908/130/15 в порядку ст. 25 ГПК України та ч. 11 ст. 26 Закону про банкрутство. Подана заява була обґрунтована набуттям АТ "Ощадбанк" статусу кредитора за договором № 1690 від 30.11.2011 року, внаслідок звернення стягнення на предмет застави за договором застави майнових прав № 40 від 21.09.2012 року, встановленням розміру заборгованості за договором № 1690 від 30.11.2011 року та визнання кредиторських вимог за цим договором на користь ТзОВ "ТК "Урожай".

За результатами розгляду зазначеної заяви Господарським судом Запорізької області постановлено ухвалу від 15.12.2016 року про задоволення останньої та заміну кредиторських вимог ТзОВ "ТК "Урожай" на суму 22117133,96 грн. до боржника на кредиторські вимоги правонаступника - ПАТ "Державний ощадний банк України" на суму 22117133,96 грн. до боржника. Зобов'язано розпорядника майна внести до реєстру вимог кредиторів відповідні зміни.

Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Посилаючись на вищезазначену норму, скаржник у своїй апеляційній скарзі стверджує про відсутність у вказаному реєстрі запису про звернення стягнення на предмет застави, що підтверджується витягом № 51183921, який міститься в матеріалах справи.

Однак, на думку колегії суддів вказані твердження скаржника є безпідставними, виходячи з наступного.

Припис ч. 3 ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" на який посилається скаржник кореспондується із ч. 1 ст. 27 цього ж Закону в силу якої, якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання.

Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

На виконання вимог зазначеної норми Закону, АТ "Ощадбанк" 26.07.2016 року зареєстровано звернення на предмет застави та направлено ТзОВ "ТК "Урожай" повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Реєстрація звернення стягнення підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) № 50011334, дата видачі 26.07.2016 року 12:22:54. Зазначений витяг долучався як до заяви з грошовими вимогами АТ "Ощадбанк" у справі № 902/672/16 про банкрутство ТзОВ "ТК "Урожай" так і до заяви АТ "Ощадбанк" про внесення змін до реєстру вимог кредиторів у справі № 908/130/15 про банкрутство ТзОВ ТД "Золотий Урожай".

Разом з тим, вказаний витяг зокрема, як і додержання процедури звернення стягнення в цілому, був предметом дослідження в Господарському суді Запорізької області, за результатами чого судом постановлено ухвалу від 15.12.2016 року.

Згідно ст. 32 вищевказаного Закону з дня відправлення зазначеного повідомлення обтяжувач з вищим пріоритетом набуває права кредитора в зобов'язанні, право вимоги за яким відступлене на його користь. Обтяжувач користується правами кредитора в цьому зобов'язанні до моменту повного задоволення його забезпеченої обтяженням вимоги.

Протягом п'яти днів після повного задоволення своєї забезпеченої обтяженням вимоги обтяжувач надсилає боржнику та іншим обтяжувачам, які висловили намір отримати задоволення своїх забезпечених обтяженням вимог за рахунок відповідного права грошової вимоги, звіт про отримані платежі за правом грошової вимоги. Перевищення грошової суми, отриманої обтяжувачем за відповідним правом грошової вимоги над розміром забезпеченої обтяженням вимоги протягом зазначених п'яти днів підлягає переказу іншим обтяжувачам згідно з їх пріоритетом у рахунок задоволення їх забезпечених обтяженням вимог, а в разі відсутності таких боржнику.

У разі повного задоволення забезпеченої обтяженням вимоги і за умови дотримання вимог, встановлених ч. 3 цієї статті, відповідне право грошової вимоги вважається відступленим іншим обтяжувачам, які висловили намір отримати задоволення своїх забезпечених обтяженням вимог за рахунок відповідного права грошової вимоги, у черговості їх пріоритетів. За відсутності інших обтяжувачів відповідне право грошової вимоги відступається боржнику.

З аналізу вищенаведених положень ст. 32 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" вбачається, що незважаючи на звернення стягнення на предмет застави - права грошової вимоги та набуття заставодержателем статусу кредитора у зобов'язанні, зберігається залежність (правовий зв'язок) між задоволенням забезпеченої обтяженням вимоги (основне зобов'язання, що забезпечується) та відступленим правом грошової змоги (заставою). Тобто, саме лише звернення стягнення на предмет застави та набуття заставодержателем статусу кредитора не призводить до погашення забезпеченої обтяженням вимоги, а лише з моменту виконання боржником заставодавця права грошової вимоги на користь заставодержателя призводить до такого погашення.

Відтак, зважаючи на звернення стягнення АТ "Ощадбанк" на предмет застави за договором застави майнових прав № 40 від 21.09.2012 року та набуття статусу кредитора за договором на поставку товару № 1690 від 30.11.2011 року з подальшим їх визнанням господарським судом Запорізької області у справі № 908/130/15 про банкрутство ТзОВ "ТД "Золотий Урожай" та включенням до реєстру вимог кредиторів, такі вимоги не можуть бути визнані заставними у справі № 902/672/16 про банкрутство ТзОВ "ТК "Урожай". Разом із тим, оскільки на даний час, набуте АТ "Ощадбанк" право грошової вимоги за договором на поставку товару № 1690 від 30.11.2011 року не погашене, це не впливає на визнання господарським судом Вінницької області розміру конкурсних вимог АТ "Ощадбанк" до ТзОВ "ТК "Урожай" в межах справи № 902/672/16.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку правомірності задоволення судом кредиторських вимог ПАТ "Державний ощадний банк України", дійшов висновку про обгрунтованість та законність задоволення вказаних вимог у розмірі ,08 грн. (четверта черга задоволення), 16899047,34 грн. пені (шоста черга задоволення) 2756 грн. судового збору (перша черга задоволення), 200049572 грн. (окреме внесення до реєстру вимог кредиторів) та відмови у визнанні таких кредиторських вимог в частині визнання 62419432,70 грн. - пені.

За таких обставин, судова колегія Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повністю з'ясовано всі обставини справи та надано їм правильну юридичну оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування ухвали Господарського суду Вінницької області від 09.11.2017 року судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 272, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Вінницької області від 09.11.2017 року у справі № 902/672/16 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку, встановленому ст. ст.287-291 ГПК України.

Головуючий суддя Огороднік К.М.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Мамченко Ю.А.