ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2018 року м.Дніпро

справа № Б29/58-10

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.,

суддів: Пархоменко Н.В., Чус О.В.,

секретар судового засідання: Пінчук Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2017 (м.Дніпро, суддя Полєв Д.М.) (скарга на дії ліквідатора) у справі

за заявою публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м.Дніпро

до акціонерного товариства закритого типу "Завод залізо-бетонних виробів і конструкцій", м.Дніпро

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про визнання банкрутом акціонерне товариство закритого типу "Завод залізобетонних виробів і конструкцій".

Ухвалою господарського суду від 22.02.2010 порушено провадження у справі про банкрутство акціонерного товариства закритого типу "Завод залізобетонних виробів і конструкцій", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду від 12.04.2011 акціонерне товариство закритого типу "Завод залізо-бетонних виробів і конструкцій" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на один рік, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Романова К.В.

Ухвалою господарського суду від 30.10.2012 ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Черненченка Д.А.

В подальшому строк ліквідаційної процедури неодноразово продовжувався ухвалами господарського суду.

05.12.2017 до господарського суду надійшла скарга публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на дії арбітражного керуючого Черненченка Д.А., в якій заявник просив зобов'язати ліквідатора Черненченка Д.А. перерахувати публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" залишок належних кредитору коштів у розмірі 50 000,00 грн, вилучених від продажу майна на аукціоні та які не були перераховані арбітражним керуючим на рахунок АТ "Дельта Банк".

Ухвалою господарського суду від 13.12.2017 у задоволенні скарги публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на дії ліквідатора відмовлено.

Зазначена ухвала обґрунтована посиланням на те, що Законом не передбачено покриття витрат, пов'язаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення за рахунок інших коштів, ніж від реалізації цього заставного майна. Отже, відшкодування підтверджених витрат, пов'язаних з утриманням та реалізацією заставного майна здійснюється з коштів, отриманих від його продажу. Ліквідатором боржника Черненченко Д.А. кошти в розмірі 50000,00 грн, отримані від реалізації заставного майна, правомірно направлені на погашення витрат пов'язаних із збереження майна згідно договору про надання послуг охорони №2302/15 від 23.02.2015.

Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. подано апеляційну скаргу, в якій заявник просить ухвалу господарського суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення скарги АТ "Дельта Банк" та зобов'язання ліквідатора Черненченка Д.А. перерахувати публічному акціонерному товариства "Дельта Банк" залишок належних кредитору коштів у розмірі 50 000,00 грн, виручених від продажу майна на аукціоні.

Скаржник вважає, що ліквідатор, в порушення вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", протиправно затримує перерахування на рахунок АТ "Дельта Банк" залишок в сумі 50 000,00 грн, виручений від реалізації заставного майна належного АТ "Дельта Банк".

АТ "Дельта Банк", як заставний кредитор не надавав згоду на перерахування ліквідатором 50 000,00 грн, отриманих від продажу заставного майна, на погашення боргу за охорону.

У відзиві на апеляційну скаргу, ліквідатор банкрута просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу господарського суду залишити без змін.

Ліквідатор зазначає, що кошти отримані від реалізації заставного майна, правомірно були направлені ним на погашення витрат із збереження заставного майна згідно договору охорони.

Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Згідно із пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень (Х розділ) Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діє з 19.01.2013) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури".

Провадження у даній справі порушено 22.02.2010, а постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури прийнята 12.04.2011, а тому при розгляді даної справи необхідно застосовувати приписи Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, що діє з 19.01.2013 виключно в межах розділів ІІІ-ІV зазначеної редакції Закону, якими встановлено порядок реалізації майна банкрута.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до діяла до 19.01.2013), у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цими Законом.

Матеріали справи свідчать про те, що предметом даного спору є оскарження дій ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Черненченка Д.А. щодо розпорядження коштами в розмірі 50000,00 грн, отриманими від продажу майна банкрута, що перебувало в іпотеці у ПАТ "Дельта Банк" та направленими на погашення витрат із збереження майна.

Розділом IV Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено порядок та умови продажу майна банкрута в провадженні у справі про банкрутство, в тому числі і майна, що перебуває в заставі.

У пункті 56 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №15 "Про судову практику в справах про банкрутство" роз'яснено, що при проведенні процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів у справі представляє комітет кредиторів (частина дев'ята статті 7 Закону). З моменту утворення комітету кредиторів саме він, а не окремі кредитори, вважається стороною у справі про банкрутство у випадках, передбачених Законом.

Матеріали справи свідчать про те, що 15.03.2013 на засіданні комітету кредиторів Акціонерного товариства закритого типу "Завод залізо-бетонних виробів і конструкцій", в присутності забезпеченого кредитора ПАТ "Кредитпромбанк" (правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк") прийнято рішення про встановлення порядку виплати заборгованості за надання охоронних послуг за рахунок коштів, які будуть отримані від реалізацій майна боржника відповідно до ст.31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (протокол від 15.03.2013).

Листом вих.№18.5/1829 від 04.07.2016 ПАТ "Дельта Банк", як заставний кредитор, надало згоду на реалізацію заставного майна.

Згідно протоколу №26 проведення відкритих публічних торгів (другого повторного аукціону), продаж майна, що було предметом іпотеки за іпотечним договором №05/94-ІП-2005 від 07.10.2005, укладений між боржником та ПАТ "Кредитпромбанк" (правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк") відбувся 07.10.2016. Вартість продажу майна склала 1344000,00 грн.

За результатами проведеного аукціону 07.10.2016 підписано акт від 12.10.2016 про передання права власності на майно.

У відповідності до вимог ст.75 Закону (в редакції від 22.12.2011) приватним нотаріусом 13.10.2016 видано покупцю свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні.

Кошти отримані від реалізації майна банкрута, що було предметом іпотеки за іпотечним договором №05/94-ІП-2005 від 07.10.2005, розподілені наступним чином:

- 33600,00 грн - погашення витрат з продажу майна (що було предметом іпотеки) - винагорода організатора аукціону ТБ "Днепрофорвард" (2,5% від ціни реалізації, відповідно до п.3.2 договору про організацію та проведення аукціону від 10.04.2015 №1004/15);

- 50000,00 грн - погашення витрат із збереження майна (що було предметом іпотеки) (згідно п.3.1 договору про надання послуг охорони №2302/15 від 23.02.2015) ТОВ "Охоронна компанія "Авангард";

- 1260400,00 грн - погашення кредиторських вимог забезпеченого кредитора ПАТ "Дельта Банк".

Частинами ч.1, 2 статті 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до 19.01.2013) передбачено, що усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку. Майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

Відповідно до ч.8, 9 ст.27 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кошти, які надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на основний рахунок боржника. З основного рахунку здійснюються виплати кредиторам у порядку, передбаченому статтею 31 цього Закону.

З основного рахунку проводяться такі виплати: поточні комунальні та експлуатаційні платежі; інші витрати, пов'язані із здійсненням ліквідаційної процедури.

Згідно пп. а, г п.1 ч.1 ст.31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів, у порядку, встановленому цією статтею: у першу чергу задовольняються: а) вимоги, забезпечені заставою; г) витрати, пов'язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді та роботою ліквідаційної комісії, у тому числі витрати арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), пов'язані з утриманням і збереженням майнових активів банкрута.

Відповідно до п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 14.04.2002 №01-8/447 "Про деякі питання черговості задоволення вимог Відповідно до п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 14.04.2002 №01-8/447 "Про деякі питання черговості задоволення вимог кредиторів у справах про банкрутство" у разі якщо усі майнові активи банкрута або їх більшу частку було передано в іпотеку (стаття 38 Закону України "Про заставу" або інший вид застави і після продажу майна банкрута виручених коштів не вистачає для задоволення інших, крім заставодержателя, вимог першої черги, усі вимоги першої черги мають задовольнятись за правилами частини 3 статті 31 Закону. У таких випадках за правилами про конкуренцію різних вимог першої черги мають задовольнятись вимоги, необхідні для проведення самої ліквідаційної процедури (витрати, пов'язані з провадженням у справі про банкрутство) та надання мінімальних соціальних гарантій персоналу (вихідна допомога звільненим працівникам банкрута).

кредиторів у справах про банкрутство" у разі якщо усі майнові активи банкрута або їх більшу частку було передано в іпотеку (стаття 38 Закону України "Про заставу" або інший вид застави і після продажу майна банкрута виручених коштів не вистачає для задоволення інших, крім заставодержателя, вимог першої черги, усі вимоги першої черги мають задовольнятись за правилами частини 3 статті 31 Закону. У таких випадках за правилами про конкуренцію різних вимог першої черги мають задовольнятись вимоги, необхідні для проведення самої ліквідаційної процедури (витрати, пов'язані з провадженням у справі про банкрутство) та надання мінімальних соціальних гарантій персоналу (вихідна допомога звільненим працівникам банкрута).Отже, з урахуванням наведених правових норм, за рахунок коштів від продажу заставного майна, які спрямовуються на погашення вимог заставного кредитора в процедурі ліквідації, можливо погасити лише витрати, пов'язані з утриманням, збереженням, а також продажем такого заставного майна.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Вищого господарського суду України від 18.08.2015 у справі № Б3/160-10 та від 08.12.2016 у справі № 915/102/13.

Враховуючи викладене, ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Чернеченко Д.А. правомірно перерахував кошти, отримані від реалізації заставного майна у розмірі 50 000,00 грн, на погашення витрат пов'язаних із збереженням майна за договором про надання послуг охорони №2302/15 від 23.02.2015.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення скарги публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на дії арбітражного керуючого.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, прийнятої з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.275,281,282 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. відмовити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2017 (скарга на дії ліквідатора) у справі №Б29/58-10 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Постанова складена у повному обсязі 09.02.2018.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді Н.В.Пархоменко

О.В.Чус