ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

05.02.2018м. ДніпроСправа № 904/10538/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Приватного підприємства "Гален", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про

Суддя Воронько В.Д.,

при секретарі судового засідання Батир Б.В.,

за участю представників:

від позивача: представник ОСОБА_1, довіреність від 05.01.2018;

від відповідача: не з'явився,

розглянувши матеріали справи, -

СУТЬ СПОРУ:

20.12.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Гален" (далі - відповідач), у якій виклало вимогу про стягнення заборгованості у сумі 9205,80 грн, інфляційних втрат у сумі 2532,73 грн та 3% річних у сумі 486,25 грн, нарахованих позивачем з посиланням за неналежне виконання відповідачем умов договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 1501/15/4, укладеного між сторонами 01.12.2014.

Ухвалою від 22.12.2017 суд відкрив провадження у справі, прийнявши позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України).

У судовому засіданні, призначеному на 05.02.2018, відповідач не забезпечив явку свого представника, але подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, пославшись на досягнення між сторонами домовленості на укладання мирової угоди, яку просить затвердити судом та закрити провадження у справі.

Позивач також подав до суду 05.02.2018 заяву про затвердження мирової угоди разом з примірником тексту мирової угоди від 31.01.2018 в оригіналі, підписаним обома сторонами та скріпленим печатками підприємств.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В ході судового засідання суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Крім того, дослідивши примірник мирової угоди, суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.

З тексту поданої сторонами мирової угоди від 31.01.2018 слідує, що умови, за якими сторони дійшли згоди про врегулювання спору мирним шляхом, фактично виконані сторонами на час подання заяви про затвердження мирової угоди: сума заборгованості сплачена відповідачем повністю, а від інших нарахувань позивач відмовився, - а отже на день судового засідання відсутній предмет спору.

В результаті чого позивач 05.02.2018 подав клопотання про часткову відмову від позовних вимог, а саме: від сплати відповідачем 3% річних та інфляційних втрат, повідомивши суд про те, що з наслідками відмови від позову ознайомлений.

Дослідивши матеріали справи, зокрема заяву позивача про часткову відмову від позову, суд, враховуючи обставини справи та подані матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2014 між ТОВ "Житлосервіс-КР" (далі - позивач, виконавець) та ПП "Гален" (далі - відповідач, споживач) було укладено договір № 1501/15/4 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - послуги) за адресою розташування нежитлового приміщення: пл. Артема, буд. 1, прим. 120 загальною площею 406,7 кв.м., а споживачем - своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених договором.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги та виставив відповідні рахунки на їх оплату на загальну суму 30355,78 грн.

Відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань здійснив часткову оплату отриманих послуг на суму 21116,98 грн, в результаті чого у останнього утворилася заборгованість перед позивачем в сумі 9205,80 грн.

Наявна заборгованість і стала підставою для звернення позивач до суду з цим позовом, предметом якого є стягнення з відповідача суми основного боргу, 3% річних та інфляційних втрат.

Однак, в процесі розгляду справи відповідач погасив основний борг повністю у добровільному порядку, в результаті чого сторони уклали мирову угоду від 31.01.2018.

З огляду на що 05.02.2018 позивач подав до суду клопотання про часткову відмову від позову.

Оцінивши надані докази, враховуючи заяву позивача про часткову відмову від позову, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з огляду на наступне.

Так, позивачем доведено той факт, що станом на 18.12.2017 (тобто на момент відправлення позову до суду) мала місце заборгованість відповідача перед позивачем за спожиті житлово-комунальні послуги на суму основного боргу 9205,80 грн, але дослідження матеріалів справи, зокрема, мирової угоди від 31.01.2018, показало, що платіжними дорученнями за № 7011 від 29.01.2018 на суму 6205,80 грн та № 7011 від 26.01.2018 на суму 3000,00 грн відповідач перерахував позивачу 9205,80 грн, чим повністю погасив заборгованість, а відтак провадження у справі в цій частині вимог підлягає закриттю за відсутністю предмету спору.

Господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет позову у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Враховуючи фактичне виконання відповідачем умов мирової угоди, у суду відсутні підстави для її затвердження, оскільки задоволення таких вимог сторін про затвердження мирової угоди за умови мирного врегулювання спору та відсутності предмету спору на час його розгляду протирічать законодавству України. В свою чергу ухвала суду про затвердження мирової угоди не відповідатиме вимогам виконавчого документу та призведе до визнання її такою, що не підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Позивач у заяві прямо послався на свою обізнаність про наслідки відмови від позову, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 191 ГПК України, за приписами якої до ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Вищезгадана заява підписана представником ТОВ "Житлосервіс-КР" ОСОБА_1, повноваження якої підтверджено довіреністю, наданою товариством від 05.01.2018.

Відповідно до частини 1 ст. 92 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) юридична особа набуває цивільних прав та обовязків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч. 1 ст. 56 ГПК України ).

Статтею 60 ГПК України визначено перелік документів, що підтверджують повноваження представників. Зокрема, повноваження представників сторін та інших учасників справи в силу приписів п. 1 ч. 1 цієї статті Кодексу мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, про що свідчить ст. 246 ЦК України.

Згідно чинному законодавству України представник, тобто посадова особа, якій надано право від імені юридичної особи представляти її інтереси належить до числа органів юридичної особи, - а тому представник ОСОБА_1 правомірно підписала вищезгадану заяву.

За таких обставин часткова відмова позивача від позову не суперечить чинному законодавству, а також його охоронюваним законом правам та правам інших осіб, - а тому приймається судом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, проаналізувавши чинне законодавство та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю: в частині стягнення основного боргу у сумі 9205,80 грн з підстав відсутності предмету спору; в частині стягнення інфляційних втрат у сумі 2532,73 грн та 3% річних у сумі 486,25 грн з підстав відмови позивача від позову.

При вирішенні питання про розподіл судового збору суд враховує той факт, що сторони у добровільному порядку дійшли згоди про повне відшкодування відповідачем на користь позивача витрат по сплаті судового збору. Матеріалами справи підтверджено повне його виконання, а саме 29.01.2018 за платіжним дорученням № 7012 відповідачем відшкодовано позивачу витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду у сумі 1600,00 грн. З огляду на що суд погоджується з волевиявленням сторін та не вбачає підстав для розподілу його між сторонами.

Керуючись ст.ст. 12, 191, 231-235, 240, 252, 254-257 Господарського кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі закрити.

В судовому засіданні відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення - 05.02.2018 та складена 08.02.2018.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_2