Суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 910/1434/15-г

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т.Б. - головуючого, Пількова К.М., Чумака Ю.Я.,

здійснивши перегляд у порядку письмового провадження постанови Київського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 (судді: Сітайло Л.Г., Жук Г.А., Пашкіна С.А.) та ухвали Господарського суду міста Києва від 06.09.2017 (суддя Князьков В.В.)

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торговий дім "Каділлак, Шевролє" у справі № 910/1434/15-г

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торговий дім "Каділлак, Шевролє"

на дії та рішення Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві з виконання наказу господарського суду від 02.09.2015 у справі №910/1434/15-г

за позовом Підприємства "Господарське управління Федерації профспілок України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торговий дім "Каділлак, Шевролє"

про стягнення 618 193,78 грн,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.04.2015, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.08.2015, задоволено позовні вимоги Підприємства "Господарське управління Федерації профспілок України" до ТОВ "Український торговий дім "Каділлак, Шевролє" (далі - ТОВ "УТД "Каділлак, Шевролє"). Стягнуто з відповідача на користь позивача борг у сумі 618 193,78 грн та 12 363,88 грн судового збору.

02.09.2015 Господарським судом міста Києва видано наказ на примусове виконання рішення у справі № 910/1434/15-г.

У червні 2017 року ТОВ "УТД "Каділлак, Шевролє" звернулося до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії та рішення Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - Печерський райвідділ ДВС), в якій просило: 1) визнати неправомірними (незаконними) дії Печерського райвідділу ДВС в особі старшого державного виконавця цього райвідділу ДВС Кравцової О.С. щодо винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 31.01.2017 у межах виконавчого провадження № 48971459, а саме транспортного засобу марки Chevrolet, модель Express Cargo (далі - Chevrolet Express Cargo), 2004 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_2; 2) скасувати винесену старшим державним виконавцем Печерського райвідділу ДВС Кравцовою О.С. постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 31.01.2017 у межах виконавчого провадження № 48971459, а саме транспортного засобу Chevrolet Express Cargo; 3) визнати неправомірними (незаконними) дії Печерського райвідділу ДВС в особі старшого державного виконавця Кравцової О.С. щодо винесення постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 31.01.2017 у межах виконавчого провадження № 48971459, а саме технічного обладнання; 4) скасувати винесену старшим державним виконавцем Печерського райвідділу ДВС Кравцовою О.С. постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 31.01.2017 у межах виконавчого провадження № 48971459, а саме технічного обладнання.

В обґрунтування скарги ТОВ "УТД "Каділлак, Шевролє" посилалося на те, що державним виконавцем в порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження" було накладено арешт на транспортний засіб, який не є власністю боржника. За твердженням скаржника, державний виконавець безпідставно керувався рішенням суду, яке набрало законної сили, про визнання за боржником права власності на арештований транспортний засіб, оскільки на момент накладення арешту цей транспортний засіб було зареєстровано за іншою юридичною особою - Товариством з обмеженою відповідальністю "Автомобільна група "Каділлак, Шевролє" (далі - ТОВ "АГ "Каділлак, Шевролє"). Обґрунтовуючи неправомірність накладення державним виконавцем арешту на інше рухоме майно, зокрема технічне обладнання, скаржник зазначав, що арешт було накладено на підставі заяви стягувача за відсутності правовстановлюючих документів на майно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2017 (суддя Князьков В.В.) відмовлено у задоволенні скарги на дії та рішення Печерського райвідділу ДВС.

Місцевий господарський суд не встановив порушення державним виконавцем вимог Закону України "Про виконавче провадження" та дійшов висновку, що оскаржені дії державного виконавця з опису та арешту спірного майна вчинялися на виконання законного рішення суду з метою захисту і реалізації прав стягувача. Суд визнав правомірним винесення постанов про опис та накладення арешту на спірний транспортний засіб і транспортне обладнання.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 (судді: Сітайло Л.Г., Жук Г.А., Пашкіна С.А.) ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.09.2017 залишено без змін із тих же підстав, а апеляційну скаргу ТОВ "УТД "Каділлак, Шевролє" - без задоволення.

ТОВ "УТД "Каділлак, Шевролє" подало касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.09.2017, в якій просить скасувати ці судові рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу відповідача на дії і рішення державної виконавчої служби Печерського райвідділу ДВС.

Підставою для скасування зазначених судових рішень скаржник вважає неправильне застосування норм матеріального права, зокрема, статей 210, 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), частини 2 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження", посилаючись на те, що транспортний засіб і технічне обладнання, на яке накладено арешт державним виконавцем, не є власністю боржника, крім того, арешт транспортного обладнання було проведено за відсутності правовстановлюючих документів на нього.

Від позивача відзиву на касаційну скаргу не надходило.

Переглянувши оскаржені у справі судові рішення, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши наявні матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Викладені у касаційній скарзі аргументи відповідача не можуть бути підставою для скасування оскаржених у справі судових рішень, оскільки вони спростовуються обставинами, встановленими судами, та ґрунтуються на помилковому тлумаченні скаржником приписів законодавства.

Довід скаржника про те, що арештований за оспорюваною постановою державного виконавця транспортний засіб не є його власністю, оскільки він зареєстрований за іншою юридичною особою, колегію суддів визнається необґрунтованим з огляду на таке. Господарськими судами попередніх інстанцій було встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 у справі № 910/8276/15-г (яке набрало законної сили) ТОВ "УТД "Каділлак, Шевролє" визнано власником автомобіля марки CHEVROLET EXPRESS CARGO, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 з 30.12.2010. При цьому у зазначеній справі господарський суд установив, що 27.12.2010 між ТОВ "УТД "Каділлак, Шевролє" і ТОВ "АГ "Каділлак, Шевролє" було укладено договір купівлі-продажу основних засобів № 2/3, за яким ТОВ "УТД "Каділлак, Шевролє" придбав у ТОВ "АГ "Каділлак, Шевролє" зазначений автомобіль, сплативши його повну вартість; за актом приймання-передачі від 30.12.2010 ТОВ "АГ "Каділлак, Шевролє" передало ТОВ "УТД "Каділлак, Шевролє" цей автомобіль. Як було встановлено судами у зазначеній справі, право власності ТОВ "УТД "Каділлак, Шевролє" в силу частини 1 статті 334 Цивільного кодексу України виникло з 30.12.2010, тобто з моменту передачі майна.

Згідно зі статтею 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 344 зазначеного Кодексу).

Разом із тим, згідно зі статтею 34 Закону України "Про дорожній рух" державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

Водночас слід визнати безпідставними і такими, що спростовуються матеріалами справи, посилання скаржника на те, що арешт технічного обладнання було здійснено за відсутності правовстановлюючих документів і це обладнання (підйомники автомобільні, шиномонтажний комплект) боржникові не належить. Господарськими судами попередніх інстанцій установлено, що здійснюючи опис та арешт зазначеного обладнання, державний виконавець діяв у межах та у спосіб визначений Законом України "Про виконавче провадження"; при цьому положення статті 56 цього Закону не вимагають обов'язкового отримання державним виконавцем правовстановлюючих документів на зазначене рухоме майно. Відповідно до вимог наведеної норми для накладення арешту на майно боржника визначальним є виявлення майна та здійснення його опису, що і вчинив державний виконавець. Крім того, як установили суди, в тимчасовому користуванні боржника перебували нежитлові приміщення, належні стягувачу, в яких боржник розмістив зазначене обладнання, на яке у подальшому державним виконавцем було накладено арешт.

Колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що оскаржені у справі судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому вони підлягають залишенню без змін із таких підстав.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, предметом оскарження є дії Печерського райвідділу ДВС з опису та арешту майна відповідача при виконанні наказу Господарського суду міста Києва від 02.09.2015 у цій справі, а також постанови державного виконавця про опис та арешт майна (коштів) боржника від 31.01.2017.

Ухвалюючи судові рішення у справі, господарські суди попередніх інстанцій виходили із відсутності у діях державного виконавця з виконання наказу у цій справі порушень вимог Закону України "Про виконавче провадження", а тому дійшли висновку про необґрунтованість скарги боржника.

Відповідно до приписів статті 45 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) у редакції, чинній до 15.12.2017, господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Згідно зі статтею 115 ГПК у редакції, чинній до 15.12.2017, судові рішення є обов'язковими до виконання на усій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

За змістом статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" у редакції, чинній на момент вчинення оскаржених виконавчих дій, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Господарськими судами попередніх інстанцій установлено, що 12.10.2015 постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02.09.2015 у справі № 910/1434/15-г.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" (у відповідній редакції) виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

За змістом частин 1, 2 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" (у відповідній редакції) арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

За приписами частини 5 статті 56 зазначеного Закону про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов'язковим. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов'язково зазначаються, зокрема якщо опису підлягає транспортний засіб, марка, модель, рік випуску, об'єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Господарськими судами першої та апеляційної інстанцій установлено, що 31.07.2017 старшим державним виконавцем Печерського райвідділу ДВС Кравцовою О.С. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні № 48971459 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02.09.2015 у справі № 910/1434/15-г, відповідно до якої описано та арештовано транспортний засіб марки Chevrolet Express Cargo; встановлено заборону його відчуження, а також призначено відповідального зберігача майна - представника за довіреністю Державного підприємства "СЕТАМ" (далі - ДП "СЕТАМ") ОСОБА_5 (довіреність від 10.01.2017). При цьому, як установлено судами, державний виконавець, приймаючи цю постанову, керувався рішенням Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 у справі № 910/8276/15-г, яке набрало законної сили, про визнання ТОВ "УТД "Каділлак, Шевролє" (боржника) власником зазначеного автомобіля, який було описано та арештовано.

За актом приймання-передавання майна від 31.01.2017 державний виконавець передав, а представник ДП "СЕТАМ" прийняв арештоване та описане майно -транспортний засіб Chevrolet Express Cargo, на зберігання за адресою: м. Київ, вул. Новопирогівська, буд. 56. В описі майна від 31.01.2017 (додаток до акта приймання-передавання майна від 31.01.2017) відповідальним зберігачем наведено характеристики та особливі ознаки арештованого транспортного засобу.

Також суди встановили, що 31.01.2017 старшим державним виконавцем Печерського райвідділу ДВС Кравцовою О.С. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні № 48971459, згідно з якою описано та накладено арешт на таке майно: двостійковий електрогідравлічний підйомник автомобільний з позначенням на табличці, закріпленій на стійці: MODEL SPO40MT585, CAP. kg - 4000, serial number CIF05H0004 made in USA; двостійковий електрогідравлічний підйомник автомобільний з позначенням на табличці, закріпленій на стійці: MODEL SPO40MT587, CAP. kg - 4000, serial number CIH05B0001 made in USA; двостійковий електрогідравлічний підйомник автомобільний з позначенням на табличці, закріпленій на стійці: MODEL SPO40MT587, CAP. kg - 4000, serial number CIH05L0004 made in USA; чотиристійковий електрогідравлічний підйомник автомобільний з написом на стійках: 48971459 ROTARY LIFT, made is USA, на табличці, закріпленій на стійці: MODEL AR12E-902, number JJJ06I0001; шиномонтажний комплект (шиномонтажний стенд, балансувальний стенд, компресор); встановлено заборону їх відчуження та призначено відповідального зберігача майна - представника за довіреністю ДП "СЕТАМ" ОСОБА_5 (довіреність від 10.01.2017).

За актами приймання-передавання майна від 31.01.2017 державний виконавець передав, а представник ДП "СЕТАМ" прийняв арештоване та описане майно - технічне обладнання на зберігання за адресою: м. Київ, Залізничне шосе, 21.

Підставою для винесення цієї постанови про опис та арешт технічного обладнання стала заява стягувача від 18.10.2012 № 01-25-169, яка надійшла до відділу державної виконавчої служби 24.10.2016.

Дослідивши усі обставини та зібрані у справі докази, господарський суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний господарський суд, установив, що державний виконавець при виконанні наказу господарського суду у цій справі діяв у межах та у спосіб визначених Законом України "Про виконавче провадження", а отже не вбачається порушення державним виконавцем вимог закону під час вчинення виконавчих дій з опису та арешту спірного майна.

Ухвалюючи судові рішення у справі, господарські суди попередніх інстанцій визнали недоведеним відповідачем те, що державним виконавцем було описано та арештовано майно, яке йому не належить, і правомірно урахували те, що по суті скарга боржника на дії державного виконавця спрямована на захист прав інших осіб у виконавчому провадженні, проте законодавцем у частині 1 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" з метою недопущення порушення прав інших осіб у виконавчому провадженні передбачено право особи, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, на звернення до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. При цьому, як було з'ясовано судами, доказів звернення інших осіб про порушення їх права власності на арештоване у цьому виконавчому провадженні спірне майно немає.

Зважаючи на викладене та беручи до уваги, що дії державного виконавця спрямовані на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, з метою захисту та реалізації прав стягувача, а також те, що ці дії було вчинено державним виконавцем з дотриманням вимог Закону України "Про виконавче провадження", колегія суддів погоджується з висновками господарських судів про відсутність правових підстав для задоволення скарги ТОВ "УТД "Каділлак, Шевролє".

Згідно зі статтею 300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Ураховуючи наведені приписи законодавства та обставини, встановлені господарськими судами першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів зазначає, що оскаржені судові рішення у справі ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для їх скасування немає.

Оскільки підстав для скасування судових рішень і задоволення касаційної скарги скаржника відсутні, судовий збір за подачу касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини 1 статті 308, статей 309, 314, 315, 317 ГПК, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.09.2017 у справі № 910/1434/15-г залишити без змін. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торговий дім "Каділлак, Шевролє" залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Б. Дроботова

Судді: К.М. Пільков

Ю.Я. Чумак