ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2018 Справа № 904/9867/17
за позовом Закритого акціонерного товариства "НЕОНАКСА" UAB "NEONAKSA", м. Висагінас, Литва

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРМАЛІТ", м. Кривий Ріг

про стягнення коштів у розмірі 77 170, 26 грн., що є еквівалентом 2469,00 Євро

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Козиряцька О.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 договір від 25.10.2017

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Закрите акціонерне товариство "НЕОНАКСА" UAB "NEONAKSA" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРМАЛІТ" (далі - Відповідач) про стягнення коштів у розмірі 77 170,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за контрактом №1701/17 від 17 січня 2017 щодо повної та своєчасної поставки попередньо оплаченого товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2017 порушено провадження у справі №904/9867/17 та призначено її розгляд в засіданні на 21.12.2017.

Враховуючи зміни у Господарському процесуальному кодексі України, справа №904/9867/17 розглянута згідно діючих норм за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження.

Відповідач явку повноважного представника в підготовчі та судове засідання не забезпечив.

Ухвали суду, які направлялися за адресою місцезнаходження Відповідача згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулися до суду з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання".

За визначенням п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами п. 91 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 № 270 (далі Правила), поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв'язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об'єкті поштового зв'язку. Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставки до дому (п. 92. Правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка" в об'єкті поштового зв'язку не передбачено (п. 102 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення (п. 116 Правил).

Здійснення зберігання рекомендованих листів із позначкою Судова повістка, які не вручені під час доставки до дому із причин відсутності адресата, Правилами не передбачено, а отже, повернення такого повідомлення із зазначенням причини невручення закінчення встановленого строку зберігання, суперечить вимогам Правил, та фактично відповідає причині повернення у зв'язку з відсутністю адресата.

Аналізуючи зазначені вище положення Правил надання послуг поштового зв'язку, слід дійти висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про закінчення строку зберігання поштового відправлення, є підтвердженням відсутності особи адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку щодо належного повідомлення Відповідача про судові засідання.

В порушенням вимог ухвали суду від 21.12.2017 року, відповідач відзив на позовну заву не надав, в зв'язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 14.02.18 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі.

В порядку ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 14.02.2018 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

17.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФОРМАЛІТ" (далі відповідач, продавець) та Закритим акціонерним товариством "НЕОНАКСА" UAB "NEONAKSA" (далі покупець, позивач) укладено контракт №1701/17.

Відповідно до п. 1.1. контракту, продавець зобовязується поставити комплектуючі залізничного призначення.

Покупець зобовязується прийняти цей товар та сплатити за нього визначені контрактом грошові кошти (п. 1.2 контракту).

Найменування, одиниці виміру, кількість, ціна, загальна вартість, умови та строки поставки кожної партії товару, а також реквізити вантажовідправників та вантажоодержувачів визначені сторонами в специфікаціях, які є невідємною частиною даного контракту.

Вартість товару, який постачається за даним контрактом, визначена специфікаціях до даного контракту, які є невідємними частинами даного контракту. (п. 2.1 контракту).

Загальна вартість даного контракту визначається як сума вартості товару по всім специфікаціям, які є невідємною частиною даного контракту. (п. 2.2 контракту).

Відповідно до 2.3 контракту, оплата погодженого обєму товару здійснюється покупцем банківськими переказами грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця, визначений в даному контакті на підставі виставленого продавцем рахунку (інвойсу) в розміри та строки, визначені у відповідній специфікації.

Пунктом 2.5 контракту, валюта платежу Євро (EUR).

ОСОБА_1 поставки товару обговорюються сторонами в специфікаціях до контракту. (п. 3.5 контракту).

Згідно з п. 9.1 контракту, даний правочин набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.17, а в частині виконання зобовязань по контракту до повного виконання їх сторонами.

17.01.17 сторонами підписано специфікацію №1 до контракту, якою погоджено поставку товару (мотовозна автоспецтехніка СА-3 з розеткою) у кількості 4 шт. за ціною 617,25 Євро (EUR). Загальна вартість 2 469,00 Євро.

Пунктом 2 специфікації, визначено строк виготовлення товару: протягом 10 календарних днів з моменту отримання передплати.

Згідно з пункту 4 специфікації, умови оплати:

- аванс в розмірі 40 % від вартості товару, а саме: 1000,00 Євро передплата, потягом 5 днів після підписання договору;

- залишок у розмірі 60%, а саме: 1469,00 Євро, після виготовлення товару, в строки погоджені сторонами додатково.

На виконання умов контакту та специфікації, на підставі виставленого продавцем інвойсу №1 від 17.01.17 (а.с.20-21), покупцем перераховано аванс у розмірі 1000,00 Євро (40 % від вартості товару) та залишок у розмірі 1 469,00 Євро, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями про переказ коштів в іноземній валюті (а.с.14 18).

Відповідач зобовязання щодо постачання товару в строки передбачені п. 4 специфікації до контракту не виконав, поставку товару не здійснив.

На час розгляду справи, доказів виконання відповідачем зобов'язання в натурі, або повернення суми передоплати суду не надано.

Стосовно можливості розгляду даної справи господарським судом Дніпропетровської області, та визначення норм права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 366 ГПК України, підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, в тому числі щодо визначення застосовуваного права; процесуальної правоздатності і дієздатності іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб; підсудності судам України справ з іноземним елементом; виконання судових доручень; визнання та виконання в Україні рішень іноземних судів, вирішуються згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".

Відповідно до вимог ст. 43 Закону України „Про міжнародне приватне право" (Вибір права за згодою сторін договору), сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

За змістом ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" (Підстави визначення підсудності справ судам України), суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, в тому числі у випадку якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Як убачається зі змісту п. 8.2 контракту №1701/17 від 17.01.2017, сторони передбачили, що всі спори, розбіжності або вимоги, що виникли за даним контрактом або в зв'язку з ним, вирішуються в порядку і відповідно до законодавства України. Правом, що регулює даний контракт та будь-які правовідносини повязані з ним, є матеріальне та процесуальне право України.

З огляду на вищевикладені умови контракту, враховуючи приписи ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", ст. 366 ГПК України, даний спір підвідомчий господарським судам України, та з урахуванням вимог ч.1 ст. 27 названого Кодексу, підлягає розгляду за місцезнаходженням Відповідача, господарським судом Дніпропетровської області.

Щодо норм права, які підлягають застосування до спірних правовідносин, то з урахуванням положень ст. 3 ГПК України, ст. 43 Закону України „Про міжнародне приватне право" , та п. 8.2. контракту №1701/17 від 17.01.2017, таким нормами, є норми матеріального права України.

За своєю правовою природою, укладений між позивачем та відповідачем контракт №1701/17 від 17.01.2017, є договором поставки, а отже, в силу приписів ч. 2 ст. 712 ЦК України, до нього застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, зокрема, положення ч. 2 ст. 693 ЦК України, згідно якої, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені судом обставини щодо невиконання відповідачем у строки встановлені договором обовязку з поставки попередньо оплаченого позивачем товару, останній набув право вимоги повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач обґрунтовано звернувся з вимогою про повернення сплаченої суми попередньої оплати.

Зважаючи на те, що судове рішення не може змінювати договірного зобов'язання, що існувало між сторонами, тобто воно залишається грошовим зобов'язанням в іноземній валюті, позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача грошових коштів в іноземній валюті.

Враховуючи приписи п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 600,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, ч. 9, ст. 165, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРМАЛІТ" (50005, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Домобудівна, буд. 21; ) на користь Закритого акціонерного товариства "НЕОНАКСА" UAB "NEONAKSA" (LT-31119, м. Висагінас, вул. Вільтіес, 14-33, 7) грошові кошти в розмірі 2 469,00 Євро, витрати за сплати судового збору у розмірі 1 600,00 грн.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.02.2018

Суддя ОСОБА_2