УХВАЛА

м. Київ

26.01.2018Справа № 910/6522/15-г
За скаргою Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк"

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі 910/6522/15-г

за позовом Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк"

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Сітібуд"

Про стягнення 205 897 558,19 грн.

Суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники:

від позивача Востроцова С.М.. - керівник

від відповідача - не з'явився

від ДВС - Васіна І.О. - представник

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство "Європейський газовий банк" (далі -позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Сітібуд" (далі - відповідач) про стягнення 205 897 558,19 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не виконуються умови договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 559-190412 від 19.04.2012р.

Ухвалою суду від 20.03.2015р. порушено провадження у справі № 910/6522/15-г та призначено розгляд на 24.04.2015 р.

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/6522/15-г від 05.06.2015 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Сітібуд" (04116 м. Київ, вул. Ванди Василевської 18, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" (04073, м.Київ, проспект Московський 16, ) 6 926 406,93 доларів США (еквівалентно 154 112 554,19 грн.) - заборгованості за кредитом, 848 484,85 доларів США (еквівалентно 18 878 787,91 грн.) - заборгованості за відсотками, 64 399,73 доларів США (еквівалентно 1 432 893,99 грн.) - пені за несвоєчасне повернення кредиту, 64 677,93 доларів США (еквівалентно 1 439 083,94 грн.) - пені за несвоєчасну сплату відсотків.

22.12.2017 відділом діловодства суду від Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" отримано скаргу № 2057 від 19.12.2017 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Ухвалою суду від 26.12.2017 призначено до розгляду скаргу на 26.01.2018.

12.01.2018 відділом діловодства суду від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України отримано відзив на скаргу, відповідно до якого, державний виконавець просив суд відмовити в задоволенні скарги ПАТ «Європейський газовий банк».

23.01.2018 відділом діловодства суду від скаржника отримано додаткові пояснення на відзив.

В судове засідання 26.01.2018 представник скаржника з'явився, надав суду усні пояснення у справі та просив суд задовольнити скаргу.

В судове засідання 26.01.2018 представник відповідача не з'явився, причини неявки суду не повідомив, вмотивованих заяв та клопотань до суду не направив.

В судове засідання 26.01.2018 державний виконавець в судове засідання з'явився, надав суду усні пояснення у справі та просив суд відмовити в задоволенні скарги із підстав не обґрунтованості.

Скарга обґрунтовано тим, що на думку скаржника повернення виконавчого документу стягувану є передчасним, заходи щодо примусового виконання рішення вчиненні не ефективно, безрезультатно і виконані не в повному обсязі.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню..

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із матеріалів справи, 31.08.2015 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №48577126, примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 03.07.2015 №910/6522/15-г.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В матеріалах справи наявні документи відповідно до яких вбачається, що в межах виконавчого провадження №48577126 здійснено наступні заходи примусового виконання рішень: 31.08.2015 державним виконавцем, на підставі статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 05.10.2016) винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копії якої направлено сторонам, органам та установам, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію, отримано відповіді з обліково-реєстраційних установ.

В ході перевірки майнового стану боржника, згідно інформації з обліково-реєстраційних установ грошових коштів, рухомого та нерухомого майна боржника державним виконавцем не виявлено.

Тобто, у боржника відсутні кошти та майно, на які може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до закону заходи, щодо розшуку такого майна, виявилися безрезультатними.

29.09.2017 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв'язку з відсутністю у боржника коштів та майна, на які може бути звернено стягнення.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що державним виконавцем при примусовому виконанні наказу господарського суду міста Києва від 03.07.2015 у справі № 910/6522/15-г проведено виконавчі дії, які визначені ДВС як необхідні та достатні з метою виконання рішення господарського суду м. Києва у справі № 910/6522/15-г, в зв'язку із чим скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 343 ГПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановлює ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. 343 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні скарги відмовити.

2. Дана ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду.

Суддя В.І. Мельник