ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2018

м. Дніпро

Справа № 904/10335/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "НИКС-М", м.Дніпро

до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційного підприємства №34" Дніпровської міської ради", м.Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 40 506,86 грн. за договором підряду №3 від 15.12.2016р.

Суддя Красота О.І.

Представники:

від позивача: не з»явився;

від відповідача: не з»явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НИКС-М" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційного підприємства №34" Дніпровської міської ради" про стягнення заборгованості за договором підряду з поточного ремонту житлового фонду №3 від 15.12.2016р., а саме: 29 000,00 грн. - основного боргу, 806,00 грн. - 3% річних, 7 063,30 грн. - пені, 3 637,56 грн. - інфляційних витрат та судового збору.

Заявлені позовні вимоги Позивач обґрунтовує неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань за договором підряду з поточного ремонту житлового фонду №3 від 15.12.2016 р. в частині оплати виконаних робіт.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2017 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник Позивача не з»явився, в попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримував та просив суд їх задовольнити.

Представник Відповідача у судове засідання не з'явився. Відзив на позов та документи витребувані ухвалою господарського суду, а також докази оплати за спірним договором до суду не надав. 01.02.2018 року направив на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи та заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника Позивача та Відповідача, оскільки останні повідомлені про час та місце судового засідання належним чином (поштові повідомлення а.с. 37-38, 42, 43), а в матеріалах справи наявні документи необхідні для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.12.2016 р. між Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "НИКС-М" (Позивач, підрядник) та Комунальним підприємством "Житлово-експлуатаційного підприємства №34" Дніпровської міської ради" (Відповідач, замовник) було укладено договір підряду з поточного ремонту житлового фонду № 3 (далі- Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору, замовник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до кошторисної документації та умов цього договору виконання підрядних робіт на проведення поточного ремонту вікон із заміною на металопластикові і під’їзді житлового будинку за адресою: вул. Караваєва, буд. 23, а замовник зобов’язаний прийняти та оплатити виконанні підрядником роботи.

Згідно з пунктом 3.1 Договору, вартість робіт за договором складає 29 000,00 грн., у тому числі ПДВ: 4 833,33 грн., що підтверджується договірною ціною та кошторисними документами, які є невід’ємною частиною договору.

Сторонами була підписана специфікація № Д8907 (а.с.18-19), відповідно до якої сума замовлення Відповідача складає 29 000,00 грн. Також сторонами був підписаний дефектний акт (а.с.20).

Позивачем були виконані підрядні роботи на загальну суму 29 000,00 грн., що підтверджується Актом приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 15.12.2016 р. (а.с.22-28).

Пунктом 10.3 договору передбачено, що замовник зобов’язаний сплатити вартість виконаних робіт протягом п’яти днів з дні підписання сторонами Акту виконаних робіт.

Позивачем на адресу Відповідача була направлена вимога про сплату № 1 від 20.10.2017 (а.с.12), в якій Позивач просить Відповідача перерахувати суму заборгованості у розмірі 29 000,00 грн. у 7 денний строк з моменту направлення вимоги.

Сторонами був підписаний Акт звіряння взаємних розрахунків станом на 20.10.2017 р., відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем становить 29 000,00 грн. (а.с.14).

Відповідач заборгованість за виконані роботи у розмірі 29 000,00 грн. не оплатив, що і є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з такого.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до 10.3 договору, строк оплати за поставлений товар є таким, що настав 20.12.2016 р.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача заборгованості у розмірі 29 000,00 грн. підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 Цивільного кодексу України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник має передати кредиторові у випадку порушення боржником зобов'язання.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Спеціальним законом, що регулює договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за невчасне виконання грошових зобов'язань, є Закон України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” від 22.11.1996 № 543/96, відповідно до статті 3 якого, розмір пені за порушення грошового зобов'язання розраховується із суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 13.5 Договору, за порушення строків оплати виконаних робіт, замовник сплачує підряднику неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення до дати оплати виконаних робіт за договором.

У зв'язку з несвоєчасним виконання Відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати підрядних робіт, Позивач нарахував Відповідачу пеню у розмірі 7 063,30 грн. за період з 21.12.2016 р. – 24.11.2017 р.

Суд, перевіривши правильність нарахування пені, зазначає, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено не вірно, однак є меншим ніж сума, яка розрахована судом та з цього приводу суд вважає, що вказана вимога повинна бути задоволена саме в сумі вимог Позивача у розмірі 7 063,30 грн.

У зв’язку з тим, що Відповідач прострочив виконання грошового зобов’язання, Позивачем нараховано 3 % річних за період з 21.12.2016 р. по 24.11.2017 р. у сумі 806,00 грн. та інфляційні втрати за період грудень 2016 р. - листопад 2017 р. включно у сумі 3 637,56 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши правильність розрахунку 3% річних у сумі 806,00 грн. зазначає, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено не вірно, однак є меншим ніж сума, яка розрахована судом та з цього приводу суд вважає, що вказана вимога також повинна бути задоволена саме в сумі вимог Позивача у розмірі 806,00 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат у сумі 3 637,56 грн., за період грудень 2016 р. - листопад 2017 р. включно, судом встановлено, що вимоги Позивача щодо включення інфляційних витрат за грудень 2016 року є безпідставними з огляду на те, що сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.

Враховуючи те, що позов Позивачем подано в термін відсутності індексу інфляції за листопад 2017 р., який у подальшому при розгляді справи став відомим (100,9), суд здійснив розрахунок інфляційних втрат за період з січня 2017 року по листопад 2017 р. включно, сума інфляційних втрат у цей період є сумою у розмірі 3 637,56 грн., яка і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин, вимоги Позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на Відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 193, 230, 231 Господарського Кодексу України, ст. ст. 525-526, 530, 610, 611, 837 Цивільного кодексу України, ст. ст. ст. ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційного підприємства №34" Дніпровської міської ради" (49052, м. Дніпро, вул. Орловська, 30; ідентифікаційний код 32495609) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "НИКС-М" (49006, м. Дніпро, вул. Канатна, 130Б; ідентифікаційний код 31816298) - основний борг у розмірі 29 000,00 грн., пеню у розмірі 7 063,30 грн., 3% річних у розмірі 806,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 3 637,56 грн., судовий збір у розмірі 1 600,00 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

13.02.2018