ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" лютого 2018 р. м. Київ

Справа № 911/257/18

Суддя Господарського суду Київської області Ейвазова А.Р., розглянувши заяву Приватного підприємства «КВІНСТАР» (вул. Бакитнська, 37-Б, кв. 123, м. Київ, 04086) щодо видачі судового наказу на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТЕРС ГРУП» (вул. Лісова, 6-Г, м. Ірпінь, Київська область, 08205) 81 392,59грн,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «КВІНСТАР» звернулось до Господарського суду Київської області з заявою щодо видачі судового наказу на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТЕРС ГРУП» 81 392,59грн заборгованості з оплати товару, поставленого за договором №1I024902 від 01.04.2014.

В обґрунтування вказаної заяви, заявник посилається на те, що ним виконано зобов'язання щодо поставки товару за договором №1I024902 від 01.04.2014 боржнику (ТОВ «АСТЕРС ГРУП»), проте останній частково не розрахувався за поставлений товар, внаслідок чого порушується права заявника. У підтвердження розміру такої заборгованості заявник посилається на акт звірки від 31.12.2017.

Розглянувши подану заяву, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 12 ГПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність якого заявнику невідомо.

Згідно ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, визначених ст.148 ГПК України, особи, якій належить право вимоги.

Так, як визначено ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У поданій заяві заявлені вимоги, розмір яких не перевищує розміру, визначеного ст..148 ГПК України.

Відповідно до пп.4, 5 ч. 2 ст. 150 ГПК України, у заяві повинно бути зазначено, зокрема, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно пп. 3, 4 ч. 3 вказаної норми, до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, копія договору, укладеного у письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так при подачі заяви, заявник зазначає про виконання свого обов'язку з поставки відповідачу товарів, при цьому у підтвердження даного факту посилається на акт звірки від 31.12.2017.

Проте, з поданого акту звірки вбачається, що такий акт складено за всіма рахунками та договорами, укладеними між сторонами, і не відомо, чи входить до їх складу договір, вимоги за яким заявлено. Крім того, у вказаний акт внесено лише одну накладну - кв-0000030 від 17.07.2017 на суму 23 620,00грн, однак невідомо чи стосується вона договору, вказаного у поданій заяві. Щодо решти поставок товару у вказаному акті відсутня інформація; відповідні накладні, на підтвердження факту, про який зазначено у позові, - поставки товару на відповідну суму, не надані.

Таким чином, до поданої позовної заяви, в порушення вимог п.4 ч.3 ст.150 ГПК України, не надано документів, що підтверджують поставку товару саме за цим договором, на що позивач посилається, заявляючи відповідні вимоги.

Відповідно до пп. 1,8 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушеннями вимог ст. 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

За таких обставин, суд відмовляє у видачі судового наказу за поданою заявою.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пп 1, 2, 8, 9 ч.1 ст. 152 ГПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.152-154, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному підприємству «КВІНСТАР» у видачі судового наказу на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТЕРС ГРУП» 81 392,59грн заборгованості за договором №11024902 від 01.04.2014.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, визначені ст.ст.256,257 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Ухвалу підписано 12.02.2018.

Суддя А.Р. Ейвазова