РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

05 лютого 2018 року Справа № 924/778/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Олексюк Г.Є. , суддя Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Мазур О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державного підприємства "Укрриба"

на рішення господарського суду Хмельницької області від 14.12.2017р.

(ухвалене об 11:55 год. у м. Хмельницькому, повний текст складено 15.12.2017 р.)

у справі №924/778/17 (головуючий суддя Гладюк Ю.В., суддя Муха М.Є., суддя Димбовський В.В.)

за первісним позовом Державного підприємства "Укрриба"

до фізичної особи-підприємця Остап'юка Володимира Степановича

про стягнення 9 627,12 грн.

та за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця Остап'юка Володимира Степановича

до Державного підприємства "Укрриба"

про визнання недійсним договору зберігання державного майна №26/15 від 14.07.2015 року, укладеного між ДП "Укрриба" та ФОП Остап'юком В.С. із додатковими угодами до нього, стягнення 54000,00 грн.

за участю представників сторін:

від Державного підприємства "Укрриба" - не з'явився;

від фізичної особи-підприємця Остап'юка Володимира Степановича - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Укрриба" звернулося із позовом до господарського суду Хмельницької області про стягнення з фізичної особи-підприємця Остап'юка Володимира Степановича заборгованості по Договору зберігання державного майна №26/15 від 14.07.2015р. (із врахуванням додаткових угод до нього) за період березень-квітень 2017р. в сумі 9627 грн. 12 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконував належним чином умови Договору зберігання державного майна №26/15 від 14.07.2015р., а саме порушив п. 8 Додаткової угоди до вищевказаного Договору в частині плати за користуванням майна у зв'язку із чим у відповідача виникла заборгованість перед Державним підприємством "Укрриба".

Фізична особа-підприємець Остап'юк В.С. подав зустрічний позов про визнання недійсним Договору зберігання державного майна від 14.07.2015р. №26/15, Додаткових угод до нього від 17.07.2015р., від 01.10.2016р., від 28.04.2017р. від 25.07.2017р. та стягнення 50000 грн. внесеної зберігачем оплати по договору зберігання.

Зустрічний позов мотивований тим, що на думку ФОП Остап'юка В.С. Договір зберігання державного майна від 14.07.2015р. №26/15 та Додаткові угоди до нього від 17.07.2015р., від 01.10.2016р., від 28.04.2017р. від 25.07.2017р. є удаваними правочинами.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 14.12.2017р. у справі №924/778/17 було відмовлено в задоволені первісного позову Державного підприємства "Укрриба" до фізичної особи-підприємця Остап'юка Володимира Степановича про стягнення 9 627,12 грн. та відмовлено в задоволенні зустрічного позову фізичної особи-підприємця Остап'юка Володимира Степановича до Державного підприємства "Укрриба" про визнання недійсним Договору зберігання державного майна №26/15 від 14.07.2015 р., укладеного між ДП "Укрриба" та ФОП Остап'юком В.С. із додатковими угодами до нього та стягнення 54000 грн.

Проаналізувавши обставини справи та положення чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції прийшов до висновку, що Додаткова угода від 17.07.2015 р. до Договору зберігання державного майна №26/15 від 14.07.2015 р., укладеного між ДП "Укрриба" та ФОП Остап'юком В.С. є удаваним правочином відповідно до ст.235 ЦК України, оскільки вчинена для приховання іншого правочину - договору оренди.

Також судом було встановлено, що сторонами було порушено ст. ст.4, 5, 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", оскільки правочин вчинений без згоди Регіонального відділення ФДМ України як орендодавця державного майна, укладення договору відбулося без проведення оцінки майна, що є його предметом, а визначення розміру орендної плати та порядку її розподілу не відповідає п.17. постанови Кабінету Міністрів України "Про Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу" від 04.10.1995 р. № 786.

Враховуючи, що заявлена позивачем у первісному позові заборгованість в сумі 9627 грн. 12 коп. ґрунтується на Додатковій угоді від 17.07.2015р., положення якої суперечать нормам ЦК України, ГК України та Закону України "Про оренду державного та комунального майна", суд прийшов до висновку про відмову в задоволені первісного позову.

Відмовляючи в задоволені зустрічного позову, місцевий господарський суд вказав, що Додатковою угодою від 01.10.2016р. сторони припинили дію Додаткової угоди від 17.07.2015р. з 01.10.2016р. по 01.03.2017р., а Додатковою угодою від 28.04.2017р. сторони припинили дію додаткової угоди від 17.07.2015р. у повному обсязі з 01.05.2017р. по 01.01.2018р. При цьому, Додатковою угодою від 25.07.2017р. сторони припинили Договір зберігання державного майна №26/15 від 14.07.2015р. починаючи з 25.07.2017р. у повному обсязі із поверненням позивачу із зберігання державного майна (гідротехнічних споруд), що підтверджено актом приймання-передачі від 25.07.2017р.

Судом було встановлено, що на дату вирішення спору спірні правочини по ньому є припинені, а державне майно повернуте та отримане ДП "Укрриба" у належному стані без претензій та зауважень.

Місцевий врахувавши положення ч. 3 ст. 207 ГК України прийшов до висновку, що визнання недійсним на майбутнє Додаткової угоди від 17.07.2015р., зобов'язання сторін по якому припинено із повернення зберігачу державного майна, чинним законодавством не передбачено, а відтак, застосування двосторонньої реституції у даному випадку є неможливим та прийняв рішення про відмову в задоволені зустрічного позову.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач за первісним позовом Державне підприємство "Укрриба" звернулося з апеляційною скаргою до Рівненського апеляційного господарського суду, відповідно до якої просить рішення господарського суду Хмельницької області від 14.12.2017р. у справі №924/778/17 скасувати в частині відмови у стягненні заборгованості у розмірі 9627 грн. 12 коп. та прийняти нове рішення, яким задоволити первісний позов.

Скаржник вважає, що рішення господарського суду є незаконним та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На підтвердження своїх доводів, скаржник вказує наступне.

При укладанні Договору зберігання да Додаткової угоди до нього від 17.07.2015 р. сторонами були дотримані всі обов'язкові вимог, що встановлюються законодавством щодо даного виду договору, а його зміст визначає основні ознаки договору зберігання, а тому застосування ст. ст. 215, 203, 235 ЦК України є безпідставним.

Законодавством не забороняє зберігачу користуватися майном, якщо буде згода поклажодавця.

В оскаржуваному рішенні не встановлено жодного факту порушення інтересів держави в особі Регіонального відділення ФДМУ по Хмельницькій області.

Також, судом не зазначено які саме норми законодавства були порушені під час укладання додаткової угоди до договору, а сторони укладаючи вказану додаткову угоду не допустили жодних порушень, а тому у суду не було підстав для трактування договору зберігання як недійсного в цілому чи частково.

Враховуючи вищевикладене, Державне підприємство "Укрриба" вважає, що вищевказане судове рішення в частині відмови в задоволені первісного позову є незаконним, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Від відповідача за первісним позовом - фізичної особи-підприємця Остап'юка Володимира Степановича надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, відповідно до якого просить оскаржене рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволені первісного позову залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги - відмовити.

На спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі, вказує на таке:

- Договір зберігання державного майна № 26/15 від 14.07.2015 р. з додатковими угодами були підписані без згоди участі Фонду державного майна України та за відсутності згоди на передачу об'єктів в платне строкове користування зберігачу, а тому вони укладені з порушенням вимог законодавства;

- твердження апелянта, що жодний нормативний акт не передбачає погодження таких договорів органами Фонду державного майна України не відповідає дійсності;

- Договір зберігання державного майна № 26/15 від 14.07.2015 р. з додатковими угодами є недійсними.

За наведеного вище, відповідач за первісним позовом вважає, що оскаржене рішення в частині відмови в задоволені первісного позову є цілком законним, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

В судове засідання 06.02.2018 р. представники сторін не з'явилися.

Враховуючи приписи ст.ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, той факт, що сторони були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення, направлені сторонам у справі (а. с. 139-140), а також те, що явка представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе закінчувати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що скаржник не згоден із оскаржуваним рішенням в частині відмови в задоволені первісного позову, суд апеляційної інстанції переглядає законність та обґрунтованість оскарженого рішення в частині відмови в задоволені первісного позову.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що Відповідно до п.1 спільного наказу Фонду державного майна України та Міністерства аграрної політики України "Про передачу гідротехнічних споруд" №126/752 від 06.05.2003р. гідротехнічні споруди, включаючи ставкові рибоводні споруди та пов'язані з ними робочі машини і обладнання, інше майно, що не увійшло на момент приватизації до статутних капіталів господарських товариств, передані із сфери управління Фонду державного майна України до сфери управління Міністерства аграрної політики України.

Згідно п.1 наказу Державного департаменту рибного господарства Міністерства аграрної політики України №248 від 21.08.2003р. "Про затвердження акту приймання-передачі гідротехнічних споруд, які не увійшли до статутного фонду ВАТ "Хмельницькрибгосп" на баланс державного підприємства "Укрриба" було вирішено затвердити акт приймання-передачі гідротехнічних споруд та закріпити зазначене в акті майно за ДП "Укрриба" на праві повного господарського відання (гідротехнічні споруди нагульного ставу в с. Чернелівка Красилівського району Хмельницької області інв.№2-752) (а. с. 8).

14.07.2015 р. між Державним підприємством "Укрриба" (поклажодавець) та фізичною особою-підприємцем Остап'юком Володимиром Степановичем (зберігач) було укладено Договір зберігання державного майна № 26/15 (далі - Договір) (а. с. 16-20).

Відповідно до п. 1.1. Договору поклажодавець передав, а зберігач прийняв на відповідальне зберігання згідно з актом приймання-передачі нерухоме державне майно - гідротехнічні споруди рибницьких ставів, які обліковуються на балансі поклажодавця і передані йому на підставі спільного наказу Міністерства аграрної політики України та Фонду державного майна України від 06.05.2003 № 126/752.

Згідно з п. п. 1.2., 1.3. Договору об'єктом зберігання є гідротехнічні споруди рибацьких ставів - майно, що перебуває в державній власності відповідно до п. 1.1. Договору. Зазначене майно розташоване за адресою: Хмельницька область, Красилівський район, с. Чернелівка.

Відповідно до п. п. 2.1, 2.2 Договору зберігач зобов'язується зберігати майно, яке передане йому поклажодавцем, і повернути його поклажодавцеві у такому стані, в якому воно було прийнято ним на зберігання, з урахуванням змін його природних властивостей. Зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених цим договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності /збереження/ майна, його цілісності та комплектності.

В пункті 4.1. Договору сторони погодили, що при передачі майна зберігачу від поклажодавця, останній готує та надає після підписання договору зберігачу на підписання акт приймання-передачі майна.

Згідно п. п. 5.1 Договору за відповідальне зберігання майна щомісячний розмір плати складає 10 грн., в тому числі ПДВ. Плата за відповідальне зберігання майна перераховується на розрахунковий рахунок зберігача один раз на рік по закінченню календарного року до 15 січня наступного року на підставі акта виконаних робіт (послуг), який зберігач направляє поклажодавцю до 31 грудня звітного року.

Відповідно до п. 7.1. Договору він набуває чинності з дня підписання акту приймання-передачі згідно п.4.1 цього договору і діє до 14.07.2019р.

14.07.2015р. між ДП "Укрриба" та ФОП Остап'юком В.С. було підписано Акт приймання-передачі гідротехнічних споруд, які передаються на зберігання, згідно якого поклажодавець передає, а зберігач приймає на зберігання нерухоме державне майно (гідротехнічні споруди) балансовою вартістю 135650 грн. 83 коп. за адресою: Хмельницька область. Красилівський район, с. Чернелівка, а саме: нагульний став с. Чернелівка, інв. №2-752 (а. с. 21).

В подальшому, 17.07.2015 р. між ДП "Укрриба" та ФОП Остап'юком В.С. було підписано Додаткову угоду до Договору зберігання державного майна №26/15 від 14.07.2015р. (далі - Додаткова угода від 17.07.2015 р.), згідно умов п.1 якої, у зв'язку із заявою зберігача щодо надання дозволу на користування майном, яке передано зберігачеві згідно з актом приймання-передачі, сторони вирішили, що відповідно до ст.944 ЦК України поклажодавець надає згоду зберігачеві на користування майном, переданого останньому на зберігання в порядку даної додаткової угоди до договору зберігання, а зберігач засвідчує свою обізнаність з усіма властивостями майна та його цільовим призначенням.

Згідно п.8 Додаткової угоди від 17.07.2015р. зберігач зобов'язується проводити оплату за користування державним майном, зазначеним в акті приймання-передачі (додаток до договору зберігання), зберігач зобов'язується проводити плату за користування державним майном, щомісячно на розрахунковий рахунок поклажодавця не пізніше 14 числа місяця, наступного за звітним. Ціна за користування державним майном визначається у протоколі про договірну ціну, який є невід'ємною частиною даної додаткової угоди до договору зберігання і становить на дату підписання даної додаткової угоди 3600 грн., в т.ч. ПДВ. Розмір щомісячної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Відповідно до п. 10 Додаткової угоди від 17.07.2015 р. у разі затримки оплати за використання майна, переданого для зберігання, зберігач сплачує поклажодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

01.10.2016р. між ДП "Укрриба" та ФОП Остап'юком В.С. було підписано Додаткову угоду до Договору зберігання державного майна №26/15 від 14.07.2015р., згідно якої сторони домовились припинити дію додаткової угоди від 17.07.2015р. до договору зберігання у повному обсязі з 01.10.2016р. по 01.03.2017р. (а. с. 27).

28.04.2017р. між ДП "Укрриба" та ФОП Остап'юком В.С. було підписано Додаткову угоду до Договору зберігання державного майна №26/15 від 14.07.2015р., згідно якої сторони домовились припинити дію додаткової угоди від 17.07.2015р. у повному обсязі з 01.05.2017р. по 01.01.2018р. (а. с. 28).

В подальшому, 25.07.2017р. між ДП "Укрриба" та ФОП Остап'юком В.С. було підписано Додаткову угоду до договору зберігання державного майна №26/15 від 14.07.2015р., відповідно до якої, враховуючи рішення постійно діючої комісії по роботі із контрагентами від 24.07.2017р., відповідно до вимог п.7.3 Договору та ч.1 ст. 651 ЦК України, сторони вважають договір припиненим за згодою сторін з 25 липня 2017р.

Відповідно до Акту приймання-передачі державного майна від 25.07.2017р. ФОП Остап'юк В.С. передав, а ДП "Укрриба" прийняло із зберігання державне нерухоме майно - гідротехнічні споруди ставів, яке було передане на зберігання відповідно до Договору зберігання державного майна №26/15 від 14.07.2015р., та розташоване за адресою: Хмельницька область, Красилівський район с. Чернелівка, а саме: нагульний став с. Чернелівка, (інв.№2-752) балансовою вартістю 135650 грн. 83 коп. (а. с. 30).

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних даних справи.

Як вбачається із вище встановлених обставин справи, між сторонами виникли відносини із зберігання, які регулюються нормами глави 66 ЦК України.

Відповідно до ст.936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно з ч.1 ст.938 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

Відповідно до ч.1 ст.946 Цивільного кодексу України плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання.

Згідно зі ст. 944 Цивільного кодексу України зберігач не має права без згоди поклажодавця користуватися річчю, переданою йому на зберігання, а також передавати її у користування іншій особі.

Як було встановлено судом апеляційної інстанції вище, 14.07.2015 р. між Державним підприємством "Укрриба" (поклажодавець) та фізичною особою-підприємцем Остап'юком Володимиром Степановичем (зберігач) було укладено Договір зберігання державного майна № 26/15.

Колегія суддів приходить до висновку, що при укладанні вищевказаного Договору, його сторони мали на меті укладання саме договору зберігання. Умови договору відповідають вимогам чинного законодавства на час укладання, а саме - глави 66 Зберігання Цивільного кодексу України. Колегією суддів встановлено, що за змістом зазначених норм і відповідно до спільного наказу Міністерства аграрної політики України та Фонду державного майна України від 06.05.2003 № 126/752 згоди Регіонального відділення фонду державного майна України по Хмельницькій області на укладення договору зберігання державного майна не вимагалося.

Поруч з тим, дослідивши умови Додаткової угоди від 17.07.2015 р., колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що вказана додаткова угода є удаваним правочином, оскільки вчинена для приховання іншого правочину - договору оренди.

Відповідно до ст. 235 Цивільного кодексу України удаваний правочин - це правочин, вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. При цьому, реальний (прихований) правочин може бути дійсним або недійсним. Якщо правочин, який сторони насправді вчинили, відповідає вимогам закону, відносини сторін регулюються правилами, що його стосуються. Якщо ж правочин, який сторони насправді вчинили, суперечить законодавству, суд має винести рішення про визнання недійсним цього правочину із застосуванням наслідків, передбачених для недійсності правочинів такого типу.

Колегією суддів встановлено та матеріалами справи підтверджено, що умовами Додаткової угоди від 17.07.2015 р. передбачено право зберігача на користування майном за плату за цільовим призначенням для здійснення господарської діяльності відповідно до Правил технічної експлуатації гідротехнічних споруд рибоводних господарств.

Відповідно до п. 8 Додаткової угоди від 17.07.2005 р. визначена сума оплати за користування державним майном - 3600 грн., в т.ч. ПДВ, яку зберігач зобов'язаний вносити до 14 числа місяця, наступного за звітним; розмір щомісячної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Таким чином, істотні умови додаткової угоди та обставини її виконання свідчать про вчинення сторонами удаваного правочину, спрямованого на встановлення правовідносин оренди державного майна, яке вже передане ФОП Остап'юку В.С.

Відповідно до ст.759 ЦК України, ст.283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 287 Господарського кодексу України та ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" єдиним орендодавцем державного майна - майна цільових майнових комплексів, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, що є державною власністю є Фонд державного майна України, його регіональні відділення і представництва.

Тобто, при укладанні Додаткової угоди від 17.07.2015 р. сторонами було порушено вищевказані положення законодавства.

Згідно із п. 30 ч.1 ст.6 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань надають орендодавцям об'єктів державної власності згоду на оренду державного майна і пропозиції щодо умов договору оренди, які мають забезпечувати ефективне використання орендованого майна та здійснення на орендованих підприємствах технічної політики в контексті завдань галузі.

Враховуючи вищевикладене, в позивача за первісним позовом не було правомочності щодо розпорядження об'єктами права державної власності, зокрема, передача їх в оренду юридичним особам належать органу, яким у спірних правовідносинах могло бути Регіональне відділення фонду державного майна України по Хмельницькій області.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що Фондом державного майна України чи його регіональним відділенням було надано згоди на вчинення вищевказаного правочину.

Також сторонами не було додержаного вимог законодавства в частині оцінки об'єкта оренди та визначення розміру орендної плати, виходячи з насутпного.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об'єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об'єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об'єктів, що перебувають у державній власності.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" оцінка об'єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди.

Відповідно до п.17 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. №786 у разі коли орендодавцем майна є Фонд державного майна, його регіональне відділення чи представництво, орендна плата спрямовується, зокрема за майно, що не ввійшло до статутного фонду господарського товариства, створеного у процесі приватизації (корпоратизації), - до державного бюджету.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ДП "Укрриба" до ФОП Остап'юка Володимира Степановича не підлягає до задоволення, оскільки ґрунтуються на Додатковій угоді від 17.07.2015р., положення якої суперечать ст.ст. 4, 5, 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Методиці розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. № 786.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст. ст. 75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що рішення господарського суду Хмельницької області від 14.12.2017р. у справі №924/778/17 прийняте за повного з'ясуванням усіх обставин, його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства "Укрриба" - без задоволення.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Рішення господарського суду Хмельницької області від 14.12.2017р. у справі №924/778/17 в частині відмови у задоволені первісного позову державного підприємства "Укрриба" до фізичної особи-підприємця Остап'юка Володимира Степановича про стягнення 9 627 грн. 12 коп. залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства "Укрриба" - без задоволення.

2. Справу №924/778/17 повернути до господарського суду Хмельницької області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку визначеному ГПК України.

Повний текст складено 07.02.2018 р.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Філіпова Т.Л.