ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" лютого 2018 р.Справа № 922/1024/16 вх. № 1024/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Швидкіна А.О.

при секретарі судового засідання Трофименко С.В.

учасники у справі про банкрутство не з'явилися

розглянувши заяву ліквідатора про визнання договору недійсним

По справі за заявою ОСОБА_2, с. Петренкове

до ОСОБА_2, с. Петренкове

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 22.01.2018 р. розгляд заяви ліквідатора про визнання недійсним договору та визнання права власності за банкрутом був відкладений на 12.02.2018 р.

31.01.2018 р. до суду від Першої полтавської державної нотаріальної контори на виконання вимог ухвали суду від 22.01.2018 р. надійшов лист про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, згідно з яким 23.01.2009 р. в Першій полтавській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 27/2009 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, свідоцтво про право на спадщину станом на 26.01.2018 р. не видавалось.

Ліквідатор та банкрут у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

Постановою господарського суду Харківської області від 29.04.2016 р. ОСОБА_2 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Єрьоміну О.Ю.

Ухвалою суду від 17.10.2017 р. задоволено заяву ліквідатора та звільнено арбітражного керуючого Єрьоміну О.Ю. від виконання обов'язків ліквідатора банкрута; призначено ліквідатором у справі арбітражного керуючого Бондаренка В.А.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника.

30.11.2017 р. до суду від ліквідатора надійшла заява про визнання договору недійсним, в якій заявник просив суд визнати недійсним договір про розірвання договору дарування земельної ділянки, укладений 09.10.2008 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Гіль Д.В. та зареєстрований в реєстрі за № 6458, та визнати право власності на земельну ділянку площею 0,0266 га, розташовану з адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_3 за ОСОБА_2 Надана заява обґрунтована фіктивністю укладання договору про розірвання договору дарування земельної ділянки.

Ухвалою суду від 04.12.2017 р. вищезазначена заява ліквідатора була призначена до розгляду.

Судом встановлено, що основним видом підприємницької діяльності банкрута, яку згідно з поясненнями ОСОБА_2 він здійснював разом зі своїм партером - ОСОБА_3, було будівництво житлових та нежитлових будівель.

26.01.2008 р. між ОСОБА_3 (дарувальником) та ОСОБА_2 (обдарованим) був укладений договір дарування земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1, площею 0,0266 га, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_4, виданого 19.12.2007 р. Миргородським міським відділом земельних ресурсів, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 79, кадастровий номер НОМЕР_3. Зазначений договір був посвідчений приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Гіль Дмитром Володимировичем та зареєстрований в реєстрі за № 503.

Відповідно до п. 9 вищезазначеного договору, сторони домовилися, що під передачею відчужуваної земельної ділянки за цим договором слід вважати символічну передачу речі. Прийняття обдарованим технічної документації на вищезазначену земельну ділянку свідчить про те, що передача речі відбулася. В присутності нотаріуса дарувальник передав обдарованому технічну документацію.

Згідно з відзивом ОСОБА_2 на заяву ліквідатора, за спільною домовленістю з його партнером - ОСОБА_3 було вирішено побудувати на земельній ділянці, площею 0,0266 га, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, будівлю з метою подальшого перепродажу та отримання прибутку, при цьому, кошти, отримані від реалізації, планувалося поділити відповідно до здійснених фінансових та товарно-матеріальних вкладів.

На підставі пояснень банкрута, судом встановлено, що з метою недопущення затягування чи навіть зупинення запланованого будівництва на вищезазначеній земельній ділянці через виготовлення нової технічної документації, пов'язаної зі зміною її власника, банкрут разом із ОСОБА_3 вирішили отримати дозвіл від Управління архітектури та містобудування Миргородської міської ради на будівництво на ім'я ОСОБА_3, тоді як безпосереднє будівництво буде здійснювати ОСОБА_2

Також, ОСОБА_3 був уповноважений банкрутом представляти інтереси ОСОБА_2 в органах нотаріату, Миргородському міському відділенні земельних ресурсів та в інших організаціях з питань подання документів на отримання Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0266 га, що надана для ведення садівництва, з правом подальшого продажу цієї земельної ділянки особі на умовах та за ціну за його розсудом, що було оформлено довіреністю від 17.03.2008 р., посвідченою приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Гіль Д.В. та зареєстрованою в реєстрі за № 1483.

ОСОБА_3 отримав від Управління архітектури та містобудування Миргородської міської ради дозвіл НОМЕР_5 на будівництво теплично-господарської будівлі розміром 13,3 х 7,3 м (з умовою перенесення існуючої ЛЕП на нормативну відстань згідно з вимогами експлуатуючої організації), термін будівництва - 1 рік, висота поверху не більше 3,0 м.

Після чого, як вбачається з пояснень ОСОБА_2, кожен із партнерів здійснював діяльність згідно з домовленістю, а саме - ОСОБА_3 займався переоформленням земельної ділянки на ОСОБА_2, а ОСОБА_2 здійснював будівництво нежитлової будівлі, згідно наданого дозволу, з власних матеріалів та за власний рахунок.

02.07.2008 р. Лубенським територіальним управлінням Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області було винесено постанову № 159 про адміністративне правопорушення, визнано ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 96 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн.

Крім того, ОСОБА_2 Лубенським територіальним управлінням Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області було вручено припис № 51 від 02.07.2008 р., яким встановлено, що будівництва теплично-господарчої будівлі ведеться з відхиленням від затвердженої проектної документації, та запропоновано до 16.07.2008 погодити проектну документацію в управлінні архітектури та містобудування.

02.07.2008 р. ОСОБА_2 був сплачений штраф у розмірі 170,00 грн., що підтверджується квитанцією Миргородського відділення Ощадбанку.

У зв'язку з тим, що дозвіл на здійснення будівництва було видано на ім'я ОСОБА_3 та необхідністю його продовження і закінчення у найкоротший строк з метою подальшої реалізації, враховуючи затягування процедури отримання державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було прийнято рішення про розірвання договору дарування земельної ділянки від 26.01.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Гіль Д.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 503.

Так, 09.10.2008 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір про розірвання договору дарування земельної ділянки (посвідчений приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Гіль Д.В. та зареєстрований в реєстрі за № 503), який був посвідчений приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Гіль Д.В. та зареєстрований в реєстрі за № 6458.

Згідно з поясненням ОСОБА_2 вищезазначений договір про розірвання договору дарування земельної ділянки був укладений без наміру зміни права власності на земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1, площею 0,0266 га, а лише для спрощення у подальшому заходів щодо завершення розпочатого будівництва та вчинення дій з його продажу. При цьому, після укладання договору про розірвання договору дарування земельної ділянки від 09.10.2008 р. ОСОБА_2 продовжував будівництво за власні кошти, жодні дії щодо передачі земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_3) між банкрутом та ОСОБА_3 не здійснювалися.

Відповідно до актового запису про смерть № 586, складеного 23.11.2008 р. Миргородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Ухвалою суду від 22.01.2018 р. з метою визначення кола спадкоємців ОСОБА_3 було зобов'язано Першу миргородську державну нотаріальну контору надати суду відомості про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали суду від Першої полтавської державної нотаріальної контори надійшов лист про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, згідно з яким 23.01.2009 р. в Першій полтавській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 27/2009 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 Свідоцтво про право на спадщину станом на 26.01.2018 р. не видавалось.

Таким чином, судом встановлено відсутність на момент розгляду заяви ліквідатора про визнання договору недійсним спадкування прав та обов'язків померлого ОСОБА_3, у тому числі на земельну ділянку (площею 0,0266 га, розташовану з адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_3).

Згідно зі ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

Відповідно до змісту вказаної статті фіктивним є правочин, що вчиняється без наміру створити юридичні наслідки, які складають зміст цього правочину. Ознака укладення правочину без наміру створити юридичні наслідки може бути притаманна діям однієї або обох сторін правочину. Однак фіктивним можна визнати правочин тільки за умови, що обидві сторони діяли без наміру створити цивільно-правові наслідки.

Фіктивний правочин не відповідає загальним підставам дійсності правочинів, зазначеним у ч. 5 ст. 203 ЦК, оскільки не спрямований на реальне настання правових наслідків, зумовлених ним. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто сторони, укладаючи його, знають заздалегідь, що він не буде виконаний.

Враховуючи, що сторони договору про розірвання договору дарування земельної ділянки від 09.10.2008 р. усвідомлено при його укладанні мали на меті лише спрощення переоформлення технічної документації на земельну ділянку (площею 0,0266 га, розташовану з адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_3) та прискорення закінчення будівництва, а не позбавлення ОСОБА_2 права власності на вищезазначену земельну, суд зазначає, що договір про розірвання договору дарування земельної ділянки від 09.10.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Гіль Д.В. та зареєстрований в реєстрі за № 503, є фіктивним.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне заяву ліквідатора про визнання договору недійсними задовольнити, визнати недійсним договір про розірвання договору дарування земельної ділянки, укладений 09.10.2008 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Гіль Д.В. та зареєстрований в реєстрі за № 6458, визнати право власності на земельну ділянку площею 0,0266 га, розташовану з адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_3 за ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 37-48, 90-92 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 234 ЦК України, ст. ст. 233-235 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву ліквідатора про визнання договору недійсним (вх.№39933 від 30.11.2017 р.).

2. Визнати недійсним договір про розірвання договору дарування земельної ділянки, укладений 09.10.2008 р. між ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), посвідчений приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Гіль Дмитром Володимировичем та зареєстрований в реєстрі за № 6458.

3. Визнати право власності на земельну ділянку площею 0,0266 га, розташовану з адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_3, за ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, тобто 12 лютого 2018 року, є виконавчим документом згідно із Законом України "Про виконавче провадження", підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, та може бути пред'явлена до виконання протягом трьох років, тобто до 13 лютого 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена в строки, передбачені ст. 256 ГПК України, шляхом подання апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складено 15 лютого 2018 року.

Суддя Швидкін А.О.