Суд
УХВАЛА

06 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 146/10-06/9/5

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Львова Б.Ю. і Пількова К.М.,

розглянувши заяву Міністерства оборони України

про перегляд постанови Вищого господарського суду України у складі колегії суддів Бакуліної С.В. (головуючий), Поляк О.І., Ходаківської І.П. від 07.11.2017

за позовом заступника прокурора Центрального регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері (далі - Прокуратура) в інтересах держави в особі

Міністерства оборони України та

Управління капітального будівництва Міністерства оборони України

до приватного підприємства "Еркер" (далі - Підприємство)

про зобов'язання вчинити дії та стягнення штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Прокуратура звернулась до господарського суду Київської області із заявою про зміну способу виконання рішення суду, в якій просив змінити спосіб виконання рішення господарського суду Київської області від 13.09.2012 у справі № 146/10-06/9/5 шляхом стягнення з відповідача на користь Міністерства оборони України через Управління капітального будівництва Міністерства оборони України вартості недоданого житла загальною площею 1 560,26м2 по ціні опосередкованої вартості житла в Київській області 9 688,00 грн за 1м2 на загальну суму 15 115 799,00грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.05.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2017 заяву Прокуратури про зміну способу виконання рішення господарського суду Київської області від 13.09.2012 у справі № 146/10-06/9/5 задоволено частково. Спосіб виконання рішення господарського суду Київської області від 13.09.2012 у справі № 146/10-06/9/5, визначений ухвалою господарського суду Київської області від 04.03.2015 у даній справі, змінено із звернення стягнення на належні Підприємству квартири загальною площею 1 560,26м2, які будуть виявлені під час виконання рішення суду у даній справі на користь Міністерства оборони України на стягнення з Підприємства на користь Міністерства оборони України через Управління капітального будівництва Міністерства оборони України (місто Київ) вартості недоотриманого житла загальною площею 1 560,20м2 по ціні опосередкованої вартості житла в Київській області 9 688,00 грн за 1м2 на 2017 рік на загальну суму 15 115 217,60грн. В задоволенні у іншій частині заяви Прокуратури про зміну способу виконання рішення господарського суду Київської області від 13.09.2012 у справі № 146/10-06/9/5 відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.11.2017 касаційну скаргу Підприємства задоволено, скасовано ухвалу господарського суду Київської області від 23.05.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2017. Прийнято нове рішення, яким в задоволенні клопотання Прокуратури про зміну способу виконання рішення господарського Київської області у справі № 146/10-06/9/5 відмовлено.

Прокуратурою подано заяву про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 07.11.2017 у справі № 147/10-06/9/5 з підстав передбачених пунктом 1 частини першої статті 11116 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; в редакції, чинній до 15.12.2017).

Як доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, до заяви додано копію постанови Вищого господарського суду України від 10.10.2007 у справі № 45/170пн.

За приписами підпункту 1 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України (в редакції, чинній після 15.12.2017) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у господарських справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Відповідно до приписів пункту 1 частини першої статті 11116 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017), заява про перегляд судових рішень господарських судів може бути подана, зокрема, з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце у разі, коли суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за подібних предмета і підстав позову, змісту позовних вимог та встановлених судом фактичних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов неоднакових правових висновків, покладених в основу цих судових рішень.

Розглянувши заяву про перегляд постанови суду касаційної інстанції та додані до неї матеріали, Касаційний господарський суд вважає за необхідне відмовити в допуску справи до провадження з таких підстав.

У постанові від 07.11.2017 зі справи № 146/10-06/9/5, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції, скасовуючи судові акти попередніх інстанцій та ухвалюючи нове рішення у справі, зазначив про те, що на підставі статті 121 ГПК України суд має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання. Відповідне право господарського суду не обмежене певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. При цьому наказ господарського суду Київської області від 22.10.2015 у справі № 146/10-06/9/5 повернуто стягувачу, відповідно до повідомлення ВДВС від 09.12.2016, в зв'язку з пропуском встановленого строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, тому суд касаційної інстанції дійшов висновку, що зміна способу та порядку виконання судового рішення по наказу, строк пред'явлення до виконання якого сплинув, може відбуватися виключно за наслідком поновлення пропущеного строку судом. Відповідне клопотання у справі не заявлялось, у зв'язку з чим, попередні судові інстанції мали б відмовити в задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

У наданій для порівняння постанові Вищого господарського суду України від 10.10.2007 зі справи № 45/170пн суд касаційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви про зміну порядку та способу виконання рішення суду першої інстанції, шляхом стягнення грошових коштів з боржника, з огляду на те, що зміна способу виконання судового рішення, на грошовий еквівалент майна не змінює по суті судове рішення, оскільки це передбачений процесуальним законом і закріплений в статті 121 ГПК України спосіб захисту прав стягувача під час виконання судового рішення, а відтак заява про заміну стягнення майна в натурі на стягнення вартості майна, виходячи з дійсної його вартості відповідає вимогам статті 121 ГПК України.

Таким чином, зазначені судові рішення не підтверджують доводів заявника щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, оскільки у постанові Вищого господарського суду України, що оскаржується підставою відмови у задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення господарського Київської області у справі № 146/10-06/9/5 було порушення строку на пред'явлення наказу до виконання, а в постанові Вищого господарського суду України від 10.10.2007 зі справи № 45/170пн, з якою вона порівнюється, спірним питанням було відповідність чи невідповідність заяви про зміну порядку та способу виконання рішення суду першої інстанції, способу захисту закріпленого в статті 121 ГПК України. Тобто вказані судові рішення прийняті за різних правовідносин.

За таких обставин підстави для допуску справи № 146/10-06/905 до провадження Верховного Суду відсутні.

Керуючись підпунктом 1 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, статтями 11116, 11121 ГПК України (в редакції, що діяла до 15.12.2017 ), суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у допуску справи № 146/10-06/9/5 до провадження Верховного Суду.

Копію ухвали разом із копією заяви надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя Б.Львов

Суддя К.Пільков