ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.02.2018 Справа № 920/1197/17

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

секретаря судового засідання Мудрицької С.Ю.,

розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Украгроком» (м. Київ)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Братениця» (с. Братениця, Великописарівський район, Сумська область)

про стягнення 2350347 грн. 40 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2,

від відповідача ОСОБА_3

В судовому засіданні від 15.01.2018 та 12.02.2018 було оголошено перерву.

Суть спору: Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача на свою користь 1805822 грн. 36 коп. боргу, 445275 грн. штрафу, 52227 грн. 70 коп. 30% річних, 47022 грн. 34 коп пені за неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами 16.03.2017 договору поставки № Хк 160317/02.

У відзиві від 08.01.2018 відповідач проти позовних вимог заперечує.

12.02.2018 позивачем була надана відповідь на відзив. Суд залучив відповідь до матеріалів справи.

Позивач вручив в судовому засіданні відповідачу копію відповіді на відзив.

Сторонами по справі подано суду ряд клопотань, а саме:

По-перше, позивачем подано клопотання № 09-02/18-02 від 09.02.2018 про витребування доказів, а саме позивач просить суд зобовязати ГУДФС у Сумській області направити на адресу суду належним чином завірнеі копії податкових декларацій з податку на додану вартість з реєстром виданих та отриманих податкових накладних за період з 01.03.2017 по 31.01.2018, поданих ТОВ «Братаниця».

Позивач зазначає, що не може надати вищезазначені докази, оскільки в їх наданні органом ДФС було відмовлено.

Згідно ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

З наданого позивачем листа Великописарівського відділення Охтирської обєднаної Державної податкової інспекції від 06.02.2017 про розгляд запиту вбачається, що позивачу не відмовлено в наданні інформації, а лише розяснено, що запитувана особа не володіє інформацію та рекомендує звернутись безпосередньо до ГУ ДФС у Сумській області.

Проте позивачем не надано суду доказів, що позивач звертався до ГУ ДФС у Сумській області за вищезазначено інформацією або про те, що дії особи, до якої звертався позивач за інформацією, були оскаржені, а тому позивачем не доведено, що ним вжито дій для отримання цього доказу самостійно у уповноваженої на надання такої інформації особи, не доведено причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Враховуючи вищезазначене, суд залишає клопотання без задоволення, оскільки воно є неправомірним та необгрунтованим.

По-друге, позивач подав клопотання від 09.02.2018 № 09-02/18-03, в якому просить суд зобовязати відповідача підписати та надати акти звірки взаєморозрахунків за період з 16.03.2017 по 08.02.2017 по договору поставки № Хк160317/02 від 16.03.2017, а також зобовязати директора відповідача, як посадову особу відповідача, підтвердити чи спростувати факт отримання товару за власним підписом та підписом головного бухгалтера і скріпленням підпису печаткою відповідача.

Стосовно зобовязання директора, як посадової особи відповідача, надати пояснення, то клопотання в цій частині є неправомірним і не може бути задоволене, оскільки ГПК України не передбачає право суду зобовязувати посадових осіб підприємств, установ, організацій надавати письмові пояснення.

Статтею 87 та статтею 88 ГПК України передбачено такий вид доказу, як показання свідка. Показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка.

Позивач, з урахуванням зазначеного, заявив усне клопотання про залучення директора відповідача як свідка.

Згідно ст. 169 ГПК України заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Суд розяснив позивачу, що клопотання про виклик свідка повинно бути мотивоване і подане у письмовій формі, відповідно до вимог ГПК України, а тому позивач має право оформити клопотання належним чином і звернутись з ним до суду.

Стосовно вимоги позивача про зобовязання відповідача підписати та надати акти звірки взаєморозрахунків, то така вимога не може бути задоволена, оскільки:

Предметом даного позову є стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу та штрафних санкцій, а підставою позову є порушення відповідачем умов догоовру.

Предметом доказування по даній справі є факт поставки товару позивачем та отримання його відповідачем.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події.

Проте позивач у клопотанні фактично просить суд не зобовязати відповідача надати докази, а зобовязати позивача вчинити дії підписати та надати акт, що є однією із форм захисту прав та обовязків, яка передбачена ст. 16 Цивільного кодексу України та може бути однією з позовних вимог, в той же час позивачем така позовна вимога не заялена, а тому позивач перекладає обовязок доказування обставин, на яких грунтується позовна заява, на відповідача, що є недопустимим.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що клопотання про зобовязання директора відповідача підписати та надати акт звірки є неправомірним та таким, що задоволенню не підлягає.

По-третє, відповідач подав клопотання про призначення по справі почеркознавчої експертизи, а саме просить суд призначити по справі експертизу та поставити на розгляд експерта запитання, а саме чи підписано додаткову угоду № 8 від 05.05.2017 до договору поставки № Хк160317/02 від 16.03.2017, додаткову угоду № 9 від 15.05.2017, додаткову угоду № 10 від 29.05.2017, додаткову угоду № 11 від 05.05.2017, додаткову угоду № 13 від 05.05.2017, видаткові накладні № ХК000108 від 05.05.2017, № 00029 від 29.05.2017, № Хк000329 від 31.05.2017, № Хк00012 від 02.06.2017, № Хк000106 від 14.06.2017, № Хк000121 від 14.06.2017, № ХК000020 від 08.08.2017 директором ТОВ «Братениця» - ОСОБА_4?

Відповідач подав клопотання про виправлення описки від 12.02.2018, в якій просить суд вірно зазначити дати додаткових угод № 11 та № 13, а саме 31.05.2017 та 03.08.2017 відповідно.

Відповідач в обгрунтування клопотання про призначення експертиза зазначає, що вищезазначені додаткові угоди та накладні директором не підписувались, що може свідчити про неузгодженість між сторонами договору асортименту, кількості, ціни та умов виконання зобовязання та самого факту поставки товару.

Згідно до ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Відповідно до ст. 100 ГПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

В той же час, недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Відповідно до статті 1 Закону судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду дій сторін тощо.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Оскільки, як зазначалось вище, підставою позову є невиконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору, а предметом доказування по справі є факт поставки і отримання товару, то експертиза може бути призначена у разі категоричного заперечення з боку відповідача про факт такої поставки.

Однак на неодноразові запитання суду представнику відповідача про те, чи заперечує відповідач факт поставки товару на зазначену позивачем суму за договором, позивач не зазначив, що факт поставки та отримання товару за договором заперечує, а зазначив, що непідписання певних документів може свідчити про неузгодженість умов виконання зобовязань.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про призначення експертизи є необгрунтованим та задоволенню не підлягає, оскільки відповідачем не доведено дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, а питання стосовно умов виконання зобовязання (ціни, асортименту, кількості) не потребує спеціальних знань та призначення експертизи по справі.

По-четверте, відповідач подав клопотання від 12.2.2018 про витребування у позивача додаткових угод та видаткових накладних для проведення експертизи.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про проведення судової експертизи, то відсутні і правові підстави для витребування у позивача оригіналів документів, які необхідні для проведення експертизи, а тому клопотання відповідача про витребування документів є неправомірним і задоволенню не підлягає.

Крім того, 15.12.2017 було відкрито провадження у справі та призначене підготовче засідання.

Згідно ст. 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; зясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Враховуючи необхідність належної підготовки справи до розгляду, суд вважає за необхідне продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів по 17.03.2018.

Керуючись ст. ст. 81, 99-100, 177, 234, 235 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні клопотання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Украгроком» № 09-02/18-02 від 09.02.2018 про витребування доказів відмовити.

2. В задоволенні клопотання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Украгроком» № 09-02/18-03 від 09.02.2018 про зобовязання підписати акт звірки та надати пояснення відмовити.

3. В задоволенні клопотання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Братениця» від 11.01.2018 про призначення експертизи відмовити.

4. В задоволенні клопотання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Братениця» від 12.02.2018 про витребування доказів відмовити.

5. Продовжити на 30 днів строк підготовчого провадження до 17.03.2008.

Ухвала набирає законної з моменту її оголошення. Дана ухвала не може бути оскаржена окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 14.02.2018.

Суддя ОСОБА_5