ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

07.02.2018

Справа № 910/21189/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у підготовчому судовому засіданні справу

за позовом

Військової частини 1471 Державної прикордонної служби України

до

про

Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-вирорбниче підприємство «Темп-3000»

стягнення заборгованості в розмірі 2 711 000,00 грн.

За участю представників згідно з протоколом судового засідання

ВСТАНОВИВ

Військова частина 1471 Державної прикордонної служби України звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково – виробниче підприємство “Темп – 3000” про стягнення заборгованості в розмірі 2 711 000 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Закону України “Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо спеціальних засобів індивідуального захисту та лікарських засобів”, що встановлено Актом позапланової ревізії окремих питань фінансово – господарської діяльності Військової частини 1471” №09-31/547 від 20.06.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2017 року порушено провадження у справі № 910/21189/17, судове засідання призначено на 20.12.2017 року.

20.12.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи по справі.

20.12.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про відкладення справи.

20.12.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло повідомлення по справі про наявність рішення суду з такого же спору, між тими ж сторонами, про той самий предмет.

20.12.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли документи по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2017 року вирішено справу № 910/21189/17 розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.01.2018.

09.01.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

18.01.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про перенесення судового засідання.

18.01.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про подання доказів та клопотання про закриття провадження у справі.

18.01.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про проведення підготовчого судового засідання без участі представника Відповідача.

22.01.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла відповідь на відзив.

22.01.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та не має рішення цих органів з такого спору.

В судове засідання 22.01.2018 року Сторони не з’явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Представник Позивача подав клопотання про перенесення судового засідання, яке залишено Судом без розгляду, оскільки чинне господарське процесуальне законодавство України не передбачає можливості перенесення розгляду справи. Представник Відповідача подав клопотання про проведення підготовчого судового засідання без участі представника Відповідача, яке Судом розглянуто та задоволено.

Суд зазначає, що 22.01.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла відповідь на відзив, проте всупереч частинам 5, 6 статті 165 Господарського процесуального кодексу України до відповіді на відзив не було додано документів, що підтверджують надіслання відповіді на відзив і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. За таких підстав, Суд дійшов висновку про необхідність зобов’язання Позивача направити відповідь на відзив і додані до нього докази Відповідачу, докази чого надати суду.

Розглянувши клопотання Позивача про витребування доказів, а саме, оригіналів документів, вилучених на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.07.2016 у справі № 357/7707/16-к прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону (договір № 149-14 від 04.08.2014, платіжні доручення, видаткові накладні, листи, документація конкурсних торгів), Суд відмовляє у його задоволенні з огляду на наявність належним чином засвідчених копій відповідних документів в матеріалах справи.

Що стосується клопотання Відповідача про закриття провадження у справі у зв’язку з наявністю рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2016 у справі № 910/8667/16, яке набрало законної сили між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, Суд зазначає.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

У п. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Суд зазначає, що підстави позовних вимог у справі № 910/21189/17 та у справі № 910/8667/16 різняться між собою. Так, підставою позову у справі №910/8667/16 є безпідставне включення відповідачем суми ПДВ до ціни товару, незважаючи на зміни, внесені до Податкового кодексу України, якими введено в дію звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з ввезення на митну територію України спеціальних засобів індивідуального захисту. В той час як підставою позову у даній справі є проведення Державною фіскальною службою України документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-вирорбниче підприємство “Темп-3000”, за результатами якої складено Акт, яким встановлено, що обсяг звільнених операцій від ПДВ складає 2 044 200 грн. 00 коп.

За таких підстав, Суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для закриття провадження у справі №910/8667/16, а тому клопотання Відповідача задоволенню не підлягає.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.01.2018 року відкладено підготовче засідання на 07.02.2018 року.

01.02.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи документів.

07.02.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про зміну предмету позову.

07.02.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від заступника військового прокурора Білоцерківського району надійшла заява про вступ прокурора у справу.

В судове засідання 07.02.2018 року з’явились представники Сторін.

Що стосується заяви Військової частини 1471 Державної прикордонної служби України про зміну предмету позову від 07.02.2018 року по справі №910/21189/17, Суд зазначає.

Відповідно до частини 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п’ять днів до початку першого судового засідання у справі.

У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі. (ч.5 статті 46 Господарського процесуального кодексу України)

При зверненні до суду з вказаним позовом Позивач зазначав, що 04.08.2014 року між Військовою частиною 1471 Державної прикордонної служби України (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-вирорбниче підприємство «Темп-3000» (Постачальник) було укладено Договір №149-14, згідно із п. 1.1. якого постачальник зобов’язується передати замовнику у власність код 32.99.1 Убори наголовні захисні; ручки для писання та олівці, дошки, штемпелі для датування, опечатування та нумерування; стрічки для друкарських машинок, штемпельні подушечки (Шолом кулезахисний, Бронежилет четвертого класу захисту), якість, кількість, асортимент та ціна яких, зазначена у специфікації, яка є невід’ємною частиною цього договору, а замовник зобов’язується прийняти цей товар та оплатити на умовах цього договору. Як зазначає Позивач, Законом України від 01.07.2014 року № 1561-VII “Про внесення зміни до Податкового кодексу України щодо спеціальних засобів індивідуального захисту та лікарських засобів” (дата набрання чинності 23.07.2014), підрозділ 2 розділу XX “Прикінцеві положення” Податкового кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2011 р., № 13 - 17, ст. 112) доповнено пунктом 32 такого змісту: тимчасово, на період проведення антитерористичної операції та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України: спеціальних засобів індивідуального захисту (каски, виготовлені відповідно до військових стандартів або технічних умов, чи їх еквіваленти та спеціально призначені для них компоненти (тобто підшоломи, амортизатори), що класифікуються у товарній підкатегорії 6506 10 80 00 згідно з УКТ ЗЕД, бронежилети, що класифікуються у товарній підкатегорії 6211 43 90 00 згідно з УКТ ЗЕД), виготовлених відповідно до військових стандартів або військових умов для потреб правоохоронних органів, Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, інших суб'єктів, що здійснюють боротьбу з тероризмом відповідно до закону; ниток для виготовлення бронежилетів, що класифікуються у товарних підкатегоріях 5402 11 00 00 та 5407 10 00 00 згідно з УКТ ЗЕД; тканин (матеріалів) для виготовлення бронежилетів, що класифікуються у товарних підкатегоріях 3920 10 89 90, 3921 90 60 00, 5603 14 10 00, 6914 90 00 00 згідно з УКТ ЗЕД. Однак, видаткові накладні постачальника включали суму ПДВ, в той час у зв’язку з вказаними змінами Відповідач був звільнений від оподаткування ПДВ. Крім того, за результатами проведення Державною фіскальною службою України документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-вирорбниче підприємство «Темп-3000» встановлено, що обсяг звільнених операцій від ПДВ складає 2 044 200 грн. 00 коп. За таких підстав, просить Суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-вирорбниче підприємство «Темп-3000» зайво перераховану суму ПДВ у розмірі 2 711 000 грн. 00 коп.

В той же час, при зверненні до суду з заявою про зміну предмету позову від 07.02.2018 року по справі №910/21189/17 Позивач просив суд визнати недійсним п. 3.1 Договору від 04.08.2014 р. №149-14 в частині включення до ціни договору податку на додану вартість у розмірі 20% та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-вирорбниче підприємство «Темп-3000» зайво перераховану суму ПДВ у розмірі 2 711 000 грн. 00 коп.

Суд зазначає, що предметом позову є матеріально - правова вимога про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу до відповідача, що кореспондується зі способами захисту цього права чи інтересу, передбаченими ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Суд, дослідивши заяву Позивача про зміну предмету позову від 07.02.2018 року по справі №910/21189/17, зазначає, що Позивачем не було дотримано вимог ст. 46 ГПК України та одночасно змінено і предмет і підставу позову. Так, звертаючись до суду з позовом, Позивач просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-вирорбниче підприємство «Темп-3000» зайво перераховану суму ПДВ у розмірі 2 711 000 грн. 00 коп. Вказані вимого були обґрунтовані порушенням Закону України “Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо спеціальних засобів індивідуального захисту та лікарських засобів”, що також встановлено Актом позапланової ревізії окремих питань фінансово – господарської діяльності Військової частини 1471” №09-31/547 від 20.06.2017 року.

Проте, при зверненні до суду з заявою від 07.02.2018 року Позивач просить суд визнати недійсним п. 3.1 Договору від 04.08.2014 р. №149-14 в частині включення до ціни договору податку на додану вартість у розмірі 20% та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-вирорбниче підприємство «Темп-3000» зайво перераховану суму ПДВ у розмірі 2 711 000 грн. 00 коп. Вказані вимоги обґрунтовані наявністю підстав для визнання недійсним пункту договору з посиланням на статтю 217 Цивільного кодексу України та порушенням Закону України “Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо спеціальних засобів індивідуального захисту та лікарських засобів”, що також встановлено Актом позапланової ревізії окремих питань фінансово – господарської діяльності Військової частини 1471” №09-31/547 від 20.06.2017 року.

Відповідно до статті 217 Цивільного кодексу України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, при зверненні до суду з заявою про визнання недійсним п. 3.1 Договору від 04.08.2014 р. №149-14 в частині включення до ціни договору податку на додану вартість у розмірі 20% Судом має бути досліджено дотримання Сторонами вимог ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України при укладенні Договору №149-14 від 04.08.2014 року з метою встановлення правомірності заявлених позовних вимог в цій частині, а не лише встановлення факту порушення Сторонами вимог Закону України “Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо спеціальних засобів індивідуального захисту та лікарських засобів”.

За таких підстав, Суд приходить до висновку, що при зверненні до суду з заявою про зміну предмету позову від 07.02.2018 року по справі №910/21189/17 Позивачем одночасно було змінено предмет і підставу позову, оскільки заявлено нову вимогу про визнання недійсним п. 3.1 Договору від 04.08.2014 р. №149-14 в частині включення до ціни договору податку на додану вартість у розмірі 20%, підставу якої становлять інші обставин ніж ті, на яких ґрунтується вимога позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-вирорбниче підприємство «Темп-3000» зайво перерахованої суми ПДВ у розмірі 2 711 000 грн. 00 коп.

Суд зазначає, що статтею 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено право Позивача до закінчення підготовчого засідання змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. Однак, чинним Господарським процесуальним кодексом України не передбачено право Заявника щодо одночасної зміни предмету і підстави позову, а тому Суд вважає, що заява Військової частини 1471 Державної прикордонної служби України про зміну предмету позову від 07.02.2018 року по справі №910/21189/17 підлягає поверненню Заявнику.

При цьому, Суд звертає увагу Заявника, що він має право звернутися з окремим позовом у загальному порядку.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статями 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ

1. Заяву Військової частини 1471 Державної прикордонної служби України про зміну предмету позову від 07.02.2018 року по справі №910/21189/17 повернути Заявникові.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 07 лютого 2018 року.

Суддя                                 О.В. Чинчин