ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"05" лютого 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2500/17

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

при секретарі судового засідання Шейнцис О.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи (ОСОБА_1): не з'явився;

від третьої особи (ОСОБА_2): не з'явився.

від третьої особи (ОСОБА_3): ОСОБА_4 - довіреність № 241 від 23.09.2016р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/2500/17

За позовом: ОСОБА_5 (АДРЕСА_1);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Справедливість -12" (67423, Одеська область, Роздільнянський район, с. Кошари, вул. Молодіжна, буд. 5);

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1) ОСОБА_1 (67423, Одеська область, Роздільнянський район, с. Кошари, вул. Б. Хмельницького, буд. 23);

2) ОСОБА_2 (АДРЕСА_2);

3) ОСОБА_3 (АДРЕСА_3);

про визнання недійсним рішень загальних зборів товариства

ВСТАНОВИВ:

СУТЬ СПОРУ: 17.10.2017р. ОСОБА_5 звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Справедливість -12", в якій просить суд визнати недійсним з моменту прийняття рішення загальних зборів засновників (учасників) вказаного товариства, що оформлене протоколом №3 від 28.03.2014р., а також визнати недійсним з моменту прийняття рішення, що оформлене протоколом № 4 від 28.03.2014р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що прийняті загальними зборами засновників ТОВ „Справедливість - 12" 28.03.2014р. рішення, оформлені протоколом № 3 та протоколом № 4, якими, зокрема, було вирішено здійснити перерозподіл часток товариства, порушують його корпоративні права.

Так зазначає, що всупереч чинному законодавству України в протоколі участі у загальних зборах засновників (учасників) ТОВ „Справедливість -12" № 3 від 28.03.2014р. не було зазначено, ані яким саме чином частки у статутному капіталі має бути розподілено після вступу ОСОБА_3 до складу засновників, ані хто саме має бути призначеним на посаду директора ТОВ „Справедливість -12".

Крім того, рішення засновників ТОВ „Справедливість -12", оформлене протоколом № 4 від 28.03.2014р., було прийнято того ж дня, що і рішення, оформлене протоколом № 3 від 28.03.2014р., проте щодо питань, винесених на розгляд у порядку денному протоколу № 4 від 28.03.2014р. учасники не були повідомлені належним чином, що передбачено ст. 61 Закону України „Про господарські товариства".

Позивач стверджує, що учасникам загальних зборів ТОВ" Справедливість -12" не було надано жодного часу для обміркування та вирішення питання щодо доцільності прийняття рішення, оформленого протоколом № 4 від 28.03.2017р.

Водночас ОСОБА_5 у поданому позові вказує, що колишній учасник товариства ОСОБА_3 своїми діями перешкоджає діяльності товариства, чим порушує його майнові права, як учасника.

Ухвалою суду від 20.10.2017р. порушено провадження у справі № 916/2500/17 із призначенням до розгляду в засіданні суду 08.11.2017р.

Вказаною ухвалою до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача було залучено ОСОБА_1; ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Ухвалою суду від 23.10.2017р. зобов'язано Роздільнянську районну державну адміністрацію Одеської області надати суду реєстраційну справу Товариства з обмеженою відповідальністю „Справедливість -12".

06.11.2017р. до канцелярії суду від Роздільнянської РДА надійшла копія реєстраційної справи ТОВ „Справедливість -12" (т.1 а.с.65-95).

У судовому засіданні 08.11.2017р. представником третьої особи (ОСОБА_3) було подано заяву про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 1 ч.1 ст. 81 ГПК України (т.1а.с.99-101).

В обґрунтування вказаної заяви третя особа посилається на відсутність у витязі з договору про надання правової допомоги, укладеного з ОСОБА_6, яка і підписала позовну заяву, відповідних повноважень, оскільки, за думкою третьої особи, договір укладався з метою захисту прав ОСОБА_5, що є можливим виключно в рамках кримінального провадження. Крім того, відсутність на витязі з договору посвідчувального напису ОСОБА_5 свідчить про самовільне звернення представника позивача до суду з відповідним позовом.

У задоволенні вказаного клопотання у судовому засіданні 08.11.2017р. судом було відмовлено, з наступних підстав. По-перше, представник позивача (ОСОБА_7М.), щодо належних повноважень якого представник третьої особи не заперечував, повністю підтримав позовну заяву. По-друге, позиція представника третьої особи ґрунтується на помилковому тлумаченні змісту договору про надання правової допомоги від 11.10.2017р. (т.1 а.с.41) щодо наявності обмежень представника виключно захистом прав ОСОБА_5 у кримінальному провадженні.

Ухвалою суду від 08.11.2017р. приймаючи до уваги нез'явлення в судове засідання представників відповідача, третьої особи-1 та третьої особи-2, від яких не надходило клопотань про розгляд справи за їх відсутності, невиконання вимог ухвали суду, а також необхідність додаткового дослідження доказів, розгляд справи відкладено на 22.11.2017р.

08.11.2017р. до канцелярії суду за вх.№2282/17 від третьої особи ОСОБА_3 надійшла апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.10.2017р. про порушення провадження у справі (т.1 а.с.110-114), яку ухвалою суду від 08.11.2017р. повернуто скаржнику відповідно до ч.2 ст.106 ГПК України.

Ухвалою суду від 22.11.2017р., з урахуванням клопотання представників позивача та третьої особи (ОСОБА_3) про відкладення розгляду справи, які надійшли до канцелярії суду 22.11.2017р. за вх.№№24882/17, 24869/17, нез'явлення в судове засідання представників відповідача та третіх осіб, від яких не надходило клопотань про розгляд справи за їх відсутності, а також з огляду на невиконання вимог ухвали суду, розгляд справи було відкладено на 18.12.2017р.

18.12.2017р. до канцелярії суду від представника третьої особи (ОСОБА_3) надійшли письмові пояснення по справі (т.2 а.с.12-14), згідно яких останній просить суд у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування такої позиції третя особа зазначає, що позивач - ОСОБА_5 на момент проведення оспорюваних зборів не був учасником ТОВ „Справедливість-12", що в свою чергу є підставою для відмови у задоволенні позову.

Так, вказує, що згідно протоколу загальних зборів учасників ТОВ „Справедливість-12" № 1 від 23.02.2016р. учасниками ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було вирішено виключити ОСОБА_3 зі складу учасників товариства та включити до складу ОСОБА_8 .

Третя особа зауважує, що вказаний протокол згідно рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2016р. у справі № 916/2892/16 було скасовано, а також зазначає про те, що протоколом №5 від 07.02.2017р. до складу ТОВ «Справедливість-12» було знову включено ОСОБА_5

Відтак, зазначає, що оскільки ОСОБА_5 став учасником ТОВ «Справедливість-12» з 09.12.2016р., оскарження ним рішення загальних зборів засновників (учасників) ТОВ «Справедливість-12», оформленого протоколом №3 від 28.03.2014 р. та протоколом №4 від 28.03.2014 р. є недоречним, з огляду на те, що жодних його прав вказаними рішенням порушено не було.

При цьому стверджує, що оскаржувані протоколи відповідали вимогам законодавства на момент внесення змін до відомостей про юридичну особу, що підтверджується їх змістом, а доводи позивача щодо непоінформованості інших учасників про питання загальних зборів не відповідають дійсності, а учасники ТОВ «Справедливість-12» ці рішення зборів не оскаржували.

З урахуванням вказаних обставин, ОСОБА_3 у задоволенні позову ОСОБА_5 просить відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 18.12.2017р., з урахуванням набрання 15.12.2017р. чинності Закону України від 03.10.2017р. №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким, зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції, справу № 916/2500/17 прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 18.01.2018р.

18.01.2018р. до канцелярії суду на електронну пошту (без засвідчення електронним цифровим підписом) надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, мотивоване бажанням надати суду усні та письмові пояснення.

Ухвалою суду від 18.01.2018р. закрито підготовче провадження у справі №916/2500/17; справу призначено до розгляду по суті в засіданні суду на 05.02.2018р.

При цьому суд, розглянувши вищевказане клопотання позивача, не прийняв його в якості підстави для відкладення підготовчого засідання з огляду на його не оформлення належним чином (в порушення п. 17.1 розділу ХІ ГПК України (Перехідні положення) та за відсутності електронного цифрового підпису), а також у зв'язку із незазначенням поважності причин неявки.

05.02.2018р. до канцелярії суду на електронну пошту (без засвідчення електронним цифровим підписом) від представника позивача надійшла заява в порядку п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України (т.2 а.с.90), згідно якої останній просив суд залишити заявлений ОСОБА_5 позов без розгляду.

У судове засідання 05.02.2018р. з'явився представник третьої особи (ОСОБА_3), який заперечував проти задоволення вищевказаної заяви, з огляду на те, що остання оформлена не у відповідності до вимог чинного законодавства, наполягав на розгляді спору по суті та просив у позові відмовити.

У засідання суду 05.02.2018р. представники позивача, відповідача та третіх осіб (ОСОБА_1, ОСОБА_2.) не з'явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом направлення на їх адреси вищевказаних ухвал суду.

Суд, розглянувши вищевказану заяву представника позивача, відмовив у її задоволенні з огляду на її неоформлення належним чином (в порушення п. 17.1 розділу ХІ ГПК України (Перехідні положення) та за відсутності електронного цифрового підпису).

З урахуванням з'ясування усіх обставин справи, а також належного повідомлення про розгляд справи усіх учасників, суд вважає за можливе розглянути спір за відсутності представників позивача, відповідача та третіх осіб (ОСОБА_1, ОСОБА_2.), за наявними в матеріалах справи доказами відповідно до п.9 ст.165 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника третьої особи (ОСОБА_3), надані в ході розгляду справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 ГПК України Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

Враховуючи, що позивач обґрунтовує подачу позову порушенням своїх корпоративних прав, суд доходить до висновку про підвідомчість даного спору господарському суду.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги ОСОБА_5 направлені на визнання недійсним з моменту прийняття рішення загальних зборів засновників (учасників) вказаного товариства, що оформлене протоколом № 3 від 28.03.2014р., а також визнання недійсним з моменту прийняття рішення, що оформлене протоколом № 4 від 28.03.2014р.

Як встановлено судом, згідно оскаржуваного рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю „Справедливість-12" від 28.03.2014р., оформленого протоколом № 3 (т.1 а.с.19-20) були затверджені наступні питання порядку денного:

- про розгляд заяви від імені ОСОБА_3 про намір увійти до складу засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю „Справедливість-12";

- про внесення змін до статуту ТОВ „Справедливість-12" шляхом викладення його у новій редакції та про затвердження розподілу учасників у статутному капіталі товариства у зв'язку із змінами у складі учасників товариства;

- про призначення директора ТОВ „Справедливість-12".

Одночасно, 28.03.2014р. на загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю „Справедливість-12", які оформлені протоколом № 4 від 28.03.2014р. (т.2а.с.70-73) було вирішено:

1) включити до складу засновників (учасників) ТОВ „Справедливість-12" ОСОБА_3 на умовах внесення в статутний капітал товариства грошових коштів у розмірі 960,00 грн.;

2) внести зміни до статуту ТОВ „Справедливість-12", відповідно до яких:

а) учасниками товариства є:

- громадянка України ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків - НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий Роздільнянським РВ УМВС України по Одеській області 23.02.2001р., яка перебуває на реєстраційному обліку та проживає за адресою: АДРЕСА_4;

- громадянка України ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків - НОМЕР_3; НОМЕР_4, виданий Роздільнянським РВ УМВС України по Одеській області 19.03.2009р., яка перебуває на реєстраційному обліку та проживає за адресою: АДРЕСА_5;

- громадянин України ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків - НОМЕР_5, НОМЕР_6, виданий Роздільнянським РВ УМВС України по Одеській області 14.02.2002р., яка перебуває на реєстраційному обліку та проживає за адресою: АДРЕСА_6

б) Для забезпечення діяльності товариства за рахунок грошових коштів створюється статутний капітал у розмірі 2000 грн. Розподіл статутного капіталу між засновниками (учасниками) відбувається наступним чином:

- громадянка України ОСОБА_2 - 520,00 грн., що становить 26 % статутного капіталу;

- громадянка України ОСОБА_1 - 520,00 грн., що становить 26 % статутного капіталу;

- громадянин України ОСОБА_3 - 960,00 грн., що становить 48 % статутного капіталу та оформити зазначені зміни шляхом викладення статуту у новій редакції.

3) Призначити директором ТОВ „Справедливість-12" ОСОБА_9 та уповноважити його здійснити передбачені діючим законодавством України дії, пов'язані з внесенням відповідних змін до відомостей про товариство, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що пов'язані із прийнятими вище змінами.

Суд, вирішуючи спір по суті, зазначає, що під час вирішення корпоративних спорів господарським судам слід виходити з того, що особа стає носієм корпоративних прав з моменту набуття права власності на акції АТ або вступу до інших юридичних осіб. Тому рішення органів юридичної особи, прийняті до вступу позивача до складу її учасників або придбання ним акцій, не можуть бути визнані такими, що порушують його корпоративні права.

Недотримання вимог закону та установчих документів юридичної особи під час скликання і проведення загальних зборів не може визнаватися порушенням прав тих позивачів, які не є учасниками (акціонерами, членами) цієї особи.

Зазначена позиція цілком кореспондує усталеній судовій практиці з цього питання.

Як встановлено судом, позивач у справі - ОСОБА_5 на момент прийняття оспорюваних рішень загальних зборів засновників ТОВ „Справедливість - 12" (28.03.2014р.), що оформлені протоколом №3 та протоколом №4, не був учасником вказаного товариства, а такий статус було отримано ним лише 8.12.2016р., що підтверджується відповідним протоколом загальних зборів засновників ТОВ „Справедливість - 12" №4 (т.1 а.с.76-78), а також визначено позивачем та не спростовано іншими учасниками справи.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що оскаржувані рішення ТОВ „Справедливість - 12", які були прийняті до вступу ОСОБА_5 до складу його учасників, не можуть бути визнані такими, що порушують його корпоративні права, що зумовлює відмову у задоволенні позову.

Разом з тим, оцінюючи доводи позивача, приведені в обґрунтування його вимог, суд вказує наступне.

Згідно до ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Натомість позивачем не зазначено жодної норми законодавства, яка б імперативно визначала неможливість затвердження порядку денного одним рішенням, а розгляд його - іншим, прийнятим у той самий день.

Посилання позивача на те, що учасники не були повідомлені належним чином щодо питань, винесених на розгляд у порядку денному протоколу № 4 від 28.03.2014р., також не можуть бути прийняті до уваги в порядку, оскільки за змістом положень ст. 61 Закону України „Про господарські товариства" рішення з питань, не включених до порядку денного, можуть прийматися за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Як слідує з матеріалів справи, на загальних зборах засновників (учасників) ТОВ „Справедливість -12", рішення яких були оформлені протоколами № 3 та № 4 від 28.03.2014р. (т.1 а.с.19-20, т.2 а.с.70-73), були присутні обидва учасника товариства - ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що володіли частками у статутному капіталі по 50% кожна, які голосували з усіх питань одностайно. Справжність підписів вказаних осіб на рішеннях завірені у нотаріальному порядку.

Крім того, суд ще раз наголошує, що права позивача, який на час прийняття оскаржуваних рішень не був учасником товариства, жодним чином не могли бути порушені внаслідок недодержання будь-якої процедури скликання загальних зборів та прийняття відповідних рішень.

Суд також зазначає, що позивачем, в порушення ст.13 ГПК України, не додано жодних доказів перешкоджання колишнім учасником ОСОБА_3 діяльності ТОВ „Справедливість -12", про що вказує позивач у позові.

З урахуванням встановлення відсутності порушеного права позивача, суд не надає правову оцінку питанням застосування строку позовної давності.

Враховуючи відмову в задоволенні позову, підстави для покладення на відповідача судових витрат, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

Керуючись ст.ст.232, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.

Повне рішення складено 08 лютого 2018 р.

Суддя Ю.М. Щавинська