ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

09.02.2018

Справа № 910/21967/17

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши заяву Компанії Міраміс Транспортейшн Лімітед (Miramis Transportation Limited) про вжиття заходів забезпечення позову, у справі

за позовом Компанії Міраміс Транспортейшн Лімітед (Miramis Transportation Limited),

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "МГ-Транс"

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фосдайк Груп",

про визнання договору дійсним та стягнення 480 087 доларів США 17 центів,

ВСТАНОВИВ:

07.12.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Компанії Міраміс Транспортейшн Лімітед (Miramis Transportation Limited) з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "МГ-Транс" про визнання договору транспортної експедиції № 0310/11-98 від 03.10.2011 дійсним та стягнення 480 087 доларів США 17 центів.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що незважаючи на не підписання відповідачем договору транспортної експедиції №0310/11-98 від 03.10.2011, останнім були вчиненні дії, направлені на виконання умов договору, а отже договір є дійсним та є обов’язковим для виконання сторонами та враховуючи невиконання відповідачем взятих на себе зобов’язань за договором, в останнього виникла заборгованість в розмірі 480 087 доларів США 17 центів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2017 порушено провадження у справі № 910/21967/17, залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Фосдайк Груп" в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, розгляд справи призначено на 29.01.2018.

13.12.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд в межах суми 480 087 доларів США 17 центів, що еквівалентно 13 259 119 грн 54 коп. за офіційним курсом НБУ станом на 05.12.2017, накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "МГ-Транс", що обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, до винесення господарським судом рішення по суті справи.

19.12.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

Відповідно до пункту 9 частини 1 розділу XI перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в новій редакції від 15.12.2017 справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2017 постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 01.02.2018.

19.01.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшли письмові пояснення по суті спору.

22.01.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Підготовче засідання, призначене на 01.02.2018, не відбулося, у зв’язку з перебуванням судді на лікарняному.

В порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, 06.02.2018 сторін повідомлено про призначення підготовчого засідання на 14.02.2018.

В обґрунтування заява про вжиття заходів забезпечення позову заявник посилається на те, що відповідач спробує уникнути виконання рішення суду, оскільки як стало відомо позивачу, в 2015 році засновниками відповідача створено Товариство з обмеженою відповідальністю "МГ-Транс Оператор", яке має того ж самого керівника, що і відповідач, зареєстровано за тією ж самою адресою, що і відповідач та здійснює такі ж види діяльності, що і відповідач, у зв’язку з чим у випадку задоволення позову, у відповідача будуть всі можливості перерахувати грошові кошти Товариству з обмеженою відповідальністю "МГ-Транс Оператор", що унеможливить виконання судового рішення.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вищезазначена заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв’язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв’язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом встановлено, що заявник не надано суду належних та допустимих доказів, в підтвердження того що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, наведені позивачем припущення щодо вчинення відповідачем підготовчих дій (створення іншої юридичної особи) до реалізації майна та витрачання коштів у випадку фінансових зобов’язань, не можуть бути підставою та не підтверджують дій відповідача спрямованих на реалізацію майна та витрачання коштів.

Таким чином, судом не вбачається підстав для задоволення вказаної заяви.

Керуючись ст.ст. 136, 137, ст. 140, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Компанії Міраміс Транспортейшн Лімітед (Miramis Transportation Limited) про вжиття заходів забезпечення позову, відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду(частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя                      Н.Б. Плотницька