РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.02.2018Справа №910/228/18

Суддя господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в нарадчій кімнаті справу за позовом Приватного підприємства «Пронет»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «Віта Поштова»

про стягнення 36 595,91 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Пронет» (надалі - ПП «Пронет») звернулось до господарського суду міста Києва із вказаною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «Віта Поштова» (надалі - ТОВ «АФ «Віта Поштова») про стягнення 36 595,91 грн.

Позовні вимоги Приватного підприємства «Пронет» обґрунтовані тим, що позивачем на виконання умов Договору про надання аудиторських послуг від 02.06.2017 (надалі - Договір) було сплачено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «Віта Поштова» вартість послуг у розмірі 35 000,00 грн., а відповідач своїх зобов'язань по наданню відповідних послуг не виконав, в зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 35 000,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні витрати у розмірі 1 134,00 грн. та 3% річних у розмірі 461,91 грн., нараховані у період з липня 2017 року по грудень 2017 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.01.2018 було відкрито провадження у справі №910/228/18, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, визначено сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив, судове засідання у справі призначено на 01.02.2018.

18.01.2018 через відділ діловодства суду надійшов відзив відповідача на позов, в якому ТОВ «АФ «Віта Поштова» вказує, що ним виконано свої зобов'язання з надання послуг перед ПП «Пронет» за Договором про надання аудиторських послуг від 02.06.2017, а саме складено звіт та вручено його особисто директору з фінансових питань позивача. Крім того, відповідач, вказує, що даний звіт направлявся ним позивачу засобами поштового зв'язку, проте, ПП «Пронет» не повернув йому підписаний акт виконаних робіт, у зв'язку з чим, послуги за договором є наданими.

19.01.2018 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 09.01.2018.

В судове засідання 01.02.2018, фіксування якого здійснювалось технічними засобами у відповідності до ст. 222 ГПК України, представник позивача з'явився, зазначив, що відзив на позов не отримував, та на питання суду з приводу оплати за спірним Договором двома частинами, відповів, що сторони домовились, що позивач сплатить відповідачу попередню оплату у розмірі 20 000,00 грн. за Договором, а після надання послуг - іншу частину вартості послуг у розмірі 15 000,00 грн.

Відповідач явку свого представника в судове засідання 01.02.2018 не забезпечив, хоча про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою про відправлення від 09.01.2018 на зворотному боці ухвали суду від 09.01.2018 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №638, з якого вбачається, що дана ухвала була вручена відповідачу 10.01.2018.

В судовому засіданні 01.02.2018 оголошено перерву до 13.02.2018.

06.02.2018 через відділ діловодства суду від позивача надійшли пояснення на відзив з доказами направлення таких пояснень відповідачу, за змістом яких вбачається, що позивач підтверджує одержання фінансовим директором позивача Засенко Т.Ю. 20.07.2017 попередніх результатів аудиторської перевірки, проте такий документ вважати повноцінним звітом неможливо, оскільки його передання відбулося без особистого підпису фінансового директора позивача, як це передбачено п. 4.7 спірного Договору. Крім того, позивач зазначає, що не отримував засобами поштового зв'язку жодної кореспонденції від відповідача ні на юридичну, ні на фактичну адресу.

В судове засідання 13.02.2018 сторони явку своїх представників не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили, хоча про місце, дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Зокрема, представник позивача про місце, дату та час судового засідання 13.02.2018 був повідомлений 01.02.2018, що підтверджується його розпискою від 01.02.2018.

Представнику відповідача про місце, дату та час судового засідання 13.02.2018 було повідомлено шляхом надсилання на його адресу фактичного місцезнаходження ухвали про повідомлення від 01.02.2018, яка була одержана відповідачем 03.02.2018, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення №952.

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на наведені приписи господарського процесуального закону, приймаючи до уваги відсутність будь-яких повідомлень представників учасників про причини їхньої неявки в судове засідання 13.02.2018, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва прийшов до висновку про можливість ухвалення рішення у даній справі у відповідності до приписів ч.ч. 4, 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України.

02.06.2017 між ПП «Пронет» (замовник) та ТОВ «АФ «Віта Поштова» (виконавець) укладено Договір про надання послуг, у відповідності до п.п. 1.1, 1.2 якого виконавець зобов'язався за завданням замовника надати послуги у вигляді аудиторських погоджених процедур щодо перевірки господарської діяльності у період з 4 кварталу 2016 року по 1 квартал 2017 року з метою встановлення правильності ведення бухгалтерського та податкового обліку.

Орієнтований строк закінчення надання послуг - 06.07.2017, але не раніше 30 календарного дня після дати початку надання послуг (п. 1.4 Договору).

У пункті 1.5 Договору сторони погодили, що результатом послуг за цим договором є аудиторський звіт, складений у письмовому вигляді із підписом і печаткою виконавця. Після закінчення надання послуг сторонами складається акт про надання послуг.

Пунктом 2.2.9 Договору передбачено обов'язок замовника своєчасно прийняти та сплатити надані виконавцем послуги відповідно до умов цього Договору.

Сторонами у пункті 3.1 Договору визначено, що загальна вартість послуг становить 35 000,00 грн. без ПДВ, оплата яких у відповідності до п. 3.2 Договору здійснюється замовником шляхом перерахування коштів на поточний рахунок згідно з наданим рахунком.

Відповідно до п. 4.1 Договору звіт оформлюється виконавцем та передається замовнику у друкованому вигляді не пізніше 10 робочих днів після закінчення терміну виконання послуг.

Згідно пункту 4.2 Договору у ході надання послуг виконавець може ознайомити замовника з попередніми результатами.

У пункті 4.3 Договору сторони погодили, що у разі незгоди замовника із змістом звіту, суперечки з цього приводу вирішуються шляхом переговорів протягом 2-х тижнів після отримання замовником звіту. У разі врегулювання суперечок до звіту вносяться відповідні зміни. Неврегульовані суперечки між виконавцем та замовником можуть бути відображені виконавцем у звіті.

Наявність неврегульованих суперечок стосовно висновків чи змісту звіту не може бути підставою для відмови замовника у прийняті результатів послуг (звіту) та акту наданих послуг (п. 4.4 Договору).

У пункті 4.5 Договору зазначено, що послуги вважаються наданими якісно і в повному обсязі виконавцем та прийняті замовником у разі отримання замовником звіту та акту наданих послуг з урахуванням умов п. 4.7 даного Договору.

Якщо замовником у письмовому вигляді не надані заперечення до змісту чи висновків у звіті протягом 2-х тижнів після отримання його замовником, то звіт вважається таким, що не має зауважень (п. 4.6 Договору).

Пунктом 4.7 Договору визначено, що обов'язок виконавця щодо передачі акту наданих послуг та звіту вважається виконаним якщо вони: передані керівництву або головному бухгалтеру замовника особисто «під підпис»; зареєстровані у канцелярії або секретаря замовника; надіслані поштою на адресу замовника, вказану у цьому договорі з повідомленням про вручення.

На виконання своїх зобов'язань за Договором позивачем було сплачено на користь відповідача 07.06.2017 кошти у розмірі 20 000,00 грн. та 04.08.2017 кошти у розмірі 15 000,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками по особовому рахунку ПП «Пронет» за відповідні дати платежів.

Спір у справі виник, на думку позивача, у зв'язку із невиконанням відповідачем своїх зобов'язань з надання послуг за Договором, у зв'язку з чим просить стягнути з ТОВ «АФ «Віта Поштова» суму сплачених ним коштів у розмірі 35 000,00 грн., а також інфляційні витрати у розмірі 1 134,00 грн. та 3% річних у розмірі 461,91 грн., нараховані у період з липня 2017 року по грудень 2017 року.

Договір є договором надання послуг, а тому права та обов'язки сторін визначаються в тому числі положеннями Глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509, 901 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Позивач стверджує, що відповідачем не надано йому послуги за Договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто.

Як вбачається з умов Договору сторонами було погоджено, що результатом послуг за цим договором є аудиторський звіт, складений у письмовому вигляді із підписом і печаткою виконавця.

Згідно пункту 4.2 Договору у ході надання послуг виконавець може ознайомити замовника з попередніми результатами.

Позивач та відповідач підтверджують, що 20.07.2017 представником відповідача було надано особисто заступнику директора з фінансових питань ПП «Пронет» Засенко Т.Ю. звіт із додатками, проте позивач вказує, що надання вказаних документів відбувалось в якості ознайомлення замовника з попередніми результатами виконавця з надання послуг, як це передбачено п. 4.2 Договору.

З матеріалів справи (в тому числі із вимоги позивача №257 від 25.09.2017) вбачається, що у ПП «Пронет» виникла незгода з приводу правильного відображення за попереднім аналізом виконавцем бухгалтерського та податкового обліку замовника.

З доданих відповідачем до відзиву документів (роздруківками електронних повідомлень) вбачається, що сторонами у період з серпня по вересень 2017 року вносились корегування до відповідного звіту.

Відповідачем, після внесення відповідних коригувань, направлявся позивачу звіт на 108 аркушів, акт виконаних робіт у двох екземплярах та рахунок листом з описом вкладення, що підтверджується доданими до відзиву описом вкладення від 21.09.2017 та фіскальним чеком від 21.09.2017 (лист із №058, направлений на адресу фактичного місцезнаходження ПП «Пронет», яка вказана як поштова адреса позивача у позові та у відповідному договорі); та в подальшому - звіт на 98 аркушів, акт надання послуг та рахунок, що підтверджується описом вкладення від 03.10.2017 та фіскальним чеком від 03.10.2017 (лист із №482, направлений на адресу, яка вказана як юридична адреса замовника у Договорі).

Згідно інформації пошукової системи відстеження поштових відправлень, яка міститься на офіційному сайті Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» за електронною адресою https://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku, поштове відправлення №058, після 6 невдалих спроб вручення ПП «Пронет», передано на зберігання 24.10.2017 до об'єкту поштового зв'язку з індексом 01800, як таке, що не вручене та буде зберігатися протягом 6 місяців від дня приймання до пересилання. В той же час, лист №482, направлений відповідачем позивачу 03.10.2017, - був вручений ПП «Пронет» 10.10.2017.

Наведене повністю спростовує твердження позивача, що ним не отримувалась кореспонденція від відповідача, в тому числі спірний звіт та акт наданих послуг.

Крім того, посилання позивача, що ним не отримувалась кореспонденція від відповідача, не свідчать про ненадання таких послуг відповідачем, оскільки згідно п. 4.7 Договору обов'язок виконавця щодо передачі акту наданих послуг та звіту вважається виконаним якщо вони надіслані поштою на адресу замовника, вказану у цьому договорі з повідомленням про вручення.

ПП «Пронет» не надано доказів того, що в останнього наявні заперечення щодо змісту чи висновків у звіті, який направлявся йому листом від 03.10.20107, та направлення таких заперечень у письмовому вигляді протягом 2 тижнів відповідачу, як це передбачено п. 4.6 Договору, в той час як вимога №257 від 25.09.2017 не містить таких заперечень.

Більше того, сторонами у пункті 4.4 Договору було встановлено, що наявність неврегульованих суперечок стосовно висновків чи змісту звіту не може бути підставою для відмови замовника у прийняті результатів послуг (звіту) та акту наданих послуг.

Водночас, незабезпечення позивачем одержання кореспонденції, яка пересилається відділеннями поштового зв'язку, не може мати наслідком невиконання відповідачем своїх зобов'язань з надання послуг.

До того ж, навіть у разі застосовання до спірних правовідносин за аналогією положень ст. 852 Цивільного кодексу України, суд не вбачає підстав вважати, що позивачем було реалізовано своє право вимагати розірвання договору (односторонньої відмови від договору) та відшкодування збитків у зв'язку з наявністю у роботі істотних відступів від умов договору або інших істотних недоліків, оскільки, по-перше, у своїй вимозі №257 від 25.09.2017 позивач не зазначає про своє бажання розірвати Договір, як і не вказує про понесення ним збитків, а лише просить повернути сплачені, за Договором кошти.

По-друге, право розірвати договір (односторонньої відмови від договору) нерозривно пов'язане із наявністю існуючого продовжуваного істотного порушення умов такого договору іншою стороною.

Згідно інформації, яка міститься на офіційному сайті Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» за електронною адресою https://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku, поштове відправлення №058, яким відповідачем направлено позивачу звіт на 108 аркушів, акт виконаних робіт у двох екземплярах та рахунок листом з описом вкладення, надійшов до відділення поштового зв'язку для вручення позивачу 22.09.2018, а тому враховуючи, що згідно Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, станом на дату направлення вимоги - 25.09.2017 позивача було повідомлено про надходження на його адресу поштового відправлення.

Відтак, направлення позивачем 25.09.2017 вимоги про повернення коштів після того, як сторонами було погоджено внесення коригувань до звіту та надходження на його адресу даного звіту, суперечить засадам добросовісності, розумності та справедливості зобов'язання, визначеним ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що обов'язок ТОВ «АФ «Віта Поштова» є виконаним у відповідності до п. 4.7 Договору.

При цьому, обґрунтованість такого висновку суду, підтверджується поясненнями представника позивача, наданими у судовому засіданні 01.02.2018, згідно з якими сторони домовились, що позивач сплатить відповідачу попередню оплату у розмірі 20 000,00 грн. за Договором, а після надання послуг - іншу частину вартості послуг у розмірі 15 000,00 грн.

Таким чином, сам факт сплати позивачем відповідачу коштів в розмірі 15 000,00 грн. після одержання 20.07.2018 від відповідача попередніх результатів послуг тлумачиться судом як вчинення ПП «Пронет» конклюдентних дій з прийняття від ТОВ «АФ «Віта Поштова» послуг за Договором, оскільки у випадку ненадання таких послуг або незгоди з якістю наданих послуг ПП «Пронет» вправі було не здійснювати їх оплату в повному обсязі.

Натомість, відсутність складеного між сторонами акту наданих послуг не є беззаперечним доказом ненадання відповідачем таких послуг, оскільки закон пов'язує виникнення зобов'язання з оплати наданих послуг з фактом їх надання та споживання замовником.

У свою чергу, обов'язок прийняти надані послуги, а у випадку виявлення недоліків - протягом 2 тижнів надати письмові заперечення - умовами Договору покладено саме на замовника.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для повернення коштів, сплачених позивачем за Договором з вказаних ПП «Пронет» підстав - ненадання ТОВ «АФ «Віта Поштова» послуг за Договором, а відтак позовна вимога про стягнення 35 000,00 грн. не підлягає задоволенню.

Оскільки судом встановлено необґрунтованість вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми основної заборгованості, то вимоги ПП «Пронет» про стягнення нарахованих у період з липня 2017 року по грудень 2017 року на вказану суму інфляційних витрат та 3% річних також не підлягають задоволенню.

У відповідності до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 13, 86, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного підприємства «Пронет» відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.В. Бойко