ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2018 р. м. Київ Справа № 911/3630/17

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Майбороди В.М. розглянувши справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Десна ОСОБА_1,

м. Одеса

до Державного підприємства Завод порошкової металургії, Київська обл.,

м. Бровари

про стягнення 68 932 грн. 06 коп.

Представники:

позивача - ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 68 932 грн. 06 коп., з яких: 56 500 грн. 00 коп. борг; 10 015 грн. 06 коп. інфляційні втрати; 2 417 грн. 06 коп. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно укладеного між сторонами договору відповідач як замовник був зобовязаний оплатити позивачу надані послуги, проте належним чином не виконав свої зобовязання.

15.12.2017 р. набрали чинності зміни до Господарського процесуального кодексу України, внесені Законом України № 2147VIII від 03.10.2017 р., відповідно до підпункту 9 пункту 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 ГПК України в редакції Закону України № 2147VIII від 03.10.2017 р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються, зокрема, за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа, строк для подання відповідачем відзиву на позов; веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

На момент порушення провадження у даній справі діяла попередня редакція ГПК України, а тому відповідні дії не були вчинені.

Поряд з цим, згідно з пп. 9 п. 1 Перехідних положень Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 р., враховуючи думку представника позивача, а також дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження та зі стадії підготовчого провадження.

За приписами статті 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з'ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З огляду на викладене суд дійшов висновку щодо проведення судового засідання, призначеного ухвалою господарського суду Київської області від 06.12.2017 р. на 10 січня 2018 р., за правилами підготовчого провадження.

В підготовчому засіданні 10.01.2018 року представником відповідача заявлено клопотання про відкладення розгляду справи, тому судом оголошувалась перерва на 17.01.2018 року з метою надання сторонам часу для укладення мирової угоди.

Після оголошеної перерви сторони не подали на затвердження суду проект мирової угоди, проте відповідач визнав заявлені позовні вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2014 року між ТОВ «Десна-Транс Груп» та ДП «Завод порошкової металургії» був укладений Договір №19/05 про надання транспортних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом по території України та інших держав.

Відповідно до п. 2.1. договору перевезення здійснюються перевізником на підставі заявок замовника, які подаються в письмовій формі, факсимільним звязком та з можливістю дублювання таких повідомлень по телефону не пізніше 18:00 дня, який передує дню перевезення в будь-які дні, включаючи вихідні та святкові дні.

Пунктом 5.2. договору передбачено, що оплата рахунків перевізника за транспортні послуги здійснється замовником протягом 2 (двох) банківських днів з дня отримання документів від перевізника.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги перевезення, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000091 від 27.04.2016 року, № ОУ-0000314 від 14.09.2016 року, а також рахунками-фактурами № ОУ-000091 від 27.04.2016 року та № ОУ-0000314 від 14.09.2016 року, проте відповідач не виконав зобовязання по оплаті наданих послуг, в звязку з чим станом на дату звернення з позовом до суду за останнім обліковується заборгованість в сумі 56 500 грн. 00 коп.

Доказів сплати заборгованості суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 56 500 грн. 00 коп. є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача 10 015 грн. 06 коп. інфляційних втрат та 2 417 грн. 06 коп. 3% річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВГСУ № 16/587-22/430 від 31.08.2011 року та інформаційному листі ВГСУ № 01-06/928/2012 від 17.07.2012 року.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобовязання з оплати наданих послуг, з нього на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 10 015 грн. 06 коп. інфляційних втрат та 2 417 грн. 06 коп. 3% річних, які нараховані позивачем відповідно до вимог закону та умов договору.

Враховуючи те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд задовольняє їх в повному обсязі. Судові витрати покладаються на відповідача згідно ч. 4 ст. 29 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13 73-92, 129, 207, 236, 238, пункту 9 Перехідних положень ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Завод порошкової металургії» (07400, Київська обл., м. Бровари, Промвузол, код 00186192) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Десна-Транс Груп» (14037, м. Чернігів, вул. Козацька, буд. 13/41, код 34853683) 56 500 (пятдесят шість тисяч пятсот) грн. 00 коп. боргу, 10 015 (десять тисяч п'ятнадцять) грн. 06 коп. інфляційних втрат, 2 417 (дві тисячі чотириста сімнадцять) грн. 06 коп. 3% річних, 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст рішення підписано 22.01.2018 року.

Суддя Л.Я. Мальована