УХВАЛА

22.01.2018Справа № 910/14236/17
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-Шведське АТП 10943»

про розстрочку виконання рішення у справі №910/14236/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-Шведське АТП 10943»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»

про стягнення 526445,35 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гукун Н.В.

Представники сторін:

від позивача - Кузьменко О.В. (представник за довіреністю);

від відповідача (заявника) - Котенко А.В. (представник за довіреністю);

від третьої особи - не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва надійшла указана заява, яка була визнана судом такою, що відповідає вимогам ст. 331 ГПК України та прийнята до розгляду.

Дослідивши матеріали справи та подану заяву, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини та об'єктивно оцінивши надані сторонами докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви по суті, суд встановив наступне.

Господарський суд на підставі ст. 331 ГПК України, має право, за заявою сторони відстрочити або розстрочити виконання рішення Підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як убачається з наведеного Відповідачем обґрунтування поданої заяви, він має намір та бажання виконати рішення суду в добровільному порядку, але неспроможний відразу виконати в повному обсязі, що пов'язано з тим, що Відповідач, у 2014 році ще був зареєстрований та вів господарську діяльність в місті Луганськ з перевезення пасажирів автобусами, у 2015 році виграв тендер на обслуговування маршрутів в межах області, у зв'язку з чим отримав у Позивача кредит, але у зв'язку з незаконними бойовими діями терористичних угруповань на сході України (через що було розпочато антитерористичну операцію, є загальновідомою обставиною за ч. 3 ст. 75 ГПК України), Відповідач був вимушений припинити діяльність на тій території, залишити захоплене терористами майно підприємства, тобто фактично його втратити, та провести перереєстрацію підприємства у м. Київ.

Проте, оскільки всі маршрути, які раніше обслуговувало підприємство, місцем відправлення мали місто Луганськ, то Відповідач втратив обсяги робіт у зв'язку з незаконними бойовими діями терористичних угруповань на сході України.

Для отримання обсягів перевезень вже за новим місцем реєстрації на підконтрольній Україні території Відповідач приймав участь у конкурсах та наразі має право на обслуговування деяких маршрутів.

Враховуючи наведене, Відповідач вказує, що є позитивна динаміка по зростанню обсягів перевезень, але вони ще не достатні для покриття видатків підприємства, оскільки є необхідність витрачати доходи від господарської діяльності на фінансування витрат підприємства.

Натомість, у випадку примусового виконання рішення суду та накладення арешту на рахунки, Відповідач буде позбавлений можливості здійснювати свою діяльність, що призведе до припинення надходження коштів та до неможливості виконання рішення суду, і тому будуть порушені і інтереси Позивача, який не зможе отримати кошти за рішенням суду.

Представник Позивача, який був присутній у судовому засіданні, підтвердив переговори сторін щодо розстрочення сплати заборгованості та заперечень проти заяви Відповідача про розстрочку виконання рішення суду не висловив.

Судом також прийнято до уваги, що матеріальний інтерес Відповідача полягає у виконанні рішення суду таким чином, щоб це дозволило одночасно не збанкрутувати та продовжити господарську діяльність, а матеріальний інтерес Позивача, натомість, полягає у виконанні рішень суду у даній справі повністю та протягом розумного строку.

Отже, з огляду на все наведене та врахувавши майнові інтереси обох сторін, суд дійшов висновку про обгрунтованість заяви Відповідача та розстрочує виконання рішення на один рік згідно запропонованого Відповідачем графіку.

Враховуючи все вищенаведене та керуючись статтями ст.ст. 232-235, 240, 331 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-Шведське АТП 10943" задовольнити та розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2017 у справі №910/14236/17 на 12 місяців згідно наступного графіку:

до 25.01.201810000 (десять тисяч) грн.
до 25.02.201810000 (десять тисяч) грн.
до 25.03.201810000 (десять тисяч) грн.
до 25.04.201815000 (п'ятнадцять тисяч) грн.
до 25.05.201820000 (двадцять тисяч) грн.
до 25.06.201825000 (двадцять п'ять тисяч) грн.
до 25.07.201830000 (тридцять тисяч) грн.
до 25.08.201850000 (п'ятдесят тисяч) грн.
до 25.09.201850000 (п'ятдесят тисяч) грн.
до 25.10.201810000 (десять тисяч) грн.
до 25.11.201810000 (десять тисяч) грн.
до 20.12.201811898,64 (одинадцять тисяч вісімсот дев'яносто вісім) грн. 64 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Повний текст ухвали складено 23.01.2018

Суддя Р.Б.Сташків