КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2018 р. Справа№ 910/11397/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Петрик М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Хлабистін Д. М. - за довіреністю від 26.10.17 р.;

від відповідача Кравчук О. А. - ордер КС 279165 від 15.01.2018 р.; посв. 4824/10 від 29.03.2012 р.; Ковальова Л. П. - за довіреністю від 25.10.2017 р.;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2017 року

у справі № 910/11397/17 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скрап-Центр"

про стягнення 136 700, 00 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скрап-Центр" про стягнення 136 700, 00 грн. штрафу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.09.2017 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що комерційний акт підписано трьома працівниками залізниці, а тому він вважається таким, що складено з дотриманням усіх вимог чинного законодавства України. Крім того, апелянт зазначив, що по штатному розкладу на ст. Нижньодніпровськ-Вузол відсутні такі посади, як начальник вантажного району, завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи. Апелянт також зазначив, що вантаж видано комісійно за участі залізниці (станція Роя) та одержувача (ТОВ «Електроцентраль») у кількості 62 000 кг, що на 4 000 кг менше, ніж вказано відправником у накладній.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" по справі № 910/11397/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2017 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю. та призначено до розгляду на 21.11.2017 року.

В судовому засіданні 21.11.2017 р. представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник відповідача у судовому засіданні 21.11.2017 р. проти апеляційної скарги заперечував, рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

В судовому засіданні 21.11.2017 р. було оголошено перерву до 19.12.2017 р.

В судовому засіданні 19.12.2017 р. представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник відповідача у судовому засіданні 19.12.2017 р. проти апеляційної скарги заперечував, рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

В судовому засіданні 19.12.2017 р. було оголошено перерву до 16.01.2018 р.

В судовому засіданні 16.01.2018 р. представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати.

Представники відповідача у судовому засіданні 16.01.2018 р. проти апеляційної скарги заперечували, рішення суду першої інстанції просили залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 31.12.2016 р. за залізничною накладною № 33963786 зі станції Вінниця Південно-Західної залізниці здійснено відправлення вагону № 60905833 на станцію Роя Донецької залізниці з вантажем - брухт чорних металів, не пойменованих у алфавіті, у вагоні. Вантажоодержувачем визначено у вказаній накладній ТОВ «Електросталь».

Відповідно до п. 24 залізничної накладної маса вантажу становить 66 000 кг.

Спосіб визначення маси - на вагонних вагах (150 т) (п. 26 залізничної накладної).

При надходженні вагону на станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці на підставі статті 24 Статуту залізницею проведено перевірку маси вантажу шляхом переважування на вагонних вагах, під час якого виявлено, що маса вантажу не відповідає масі вказаній відправником у накладній.

Так, як стверджує позивач, перевіркою встановлено, що фактична маса вантажу у вагоні № 66722349 складає 62 000кг, тобто на 4 000 кг менше, ніж вказано відповідачем у залізничній накладній.

За результатами перевірки станцією Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці складено комерційний акт серії № 45003/20/2 від 11.01.2017 р. та на підставі ст. ст. 122, 118 Статуту залізниць України позивачем нараховано відповідачу штраф за невірно вказану у накладній масу вантажу у розмірі п'ятикратної провізної плати в загальній сумі 136 700,00 грн., стягнення якого є предметом позову у даній справі.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Законів України "Про транспорт", "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Стаття 908 Цивільного кодексу України, яка кореспондується із ст. 306 Господарського кодексу України, встановлює, що загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до статей 909 Цивільного кодексу України, 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй відправником вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 Господарського суду України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 2 Статуту залізниць України (далі - Статут) передбачено, що обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом визначає Статут залізниць України.

Відповідно до ст. 5 Статуту залізниць України, на підставі даного Статуту Мінтранс затверджує:

а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила);

б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів;

в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів);

г) інші нормативні документи.

Згідно з статті 6 Статуту накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтею 23 Статуту передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Відповідно до статті 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Статтею 37 Статуту залізниць України встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Статтею 122 Статуту передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту передбачено стягнення штрафу у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

З огляду на вказані норми за неправильно зазначену у накладній масу відповідальність несе відправник.

Як вбачається з матеріалів справи, у графі 55 накладної № 33963786 правильність внесених відомостей підтвердив своїм електронно-цифровим підписом уповноважений представник ТОВ "Скрап-Центр", у графі 24 такої накладної "Маса вантажу, визначена відправником" зазначено цифрами 66 000 кг та прописом - шістдесят шість тисяч. У графі 25 "Маса вантажу, визначена залізницею" відсутні зазначення маси вантажу у кілограмах (брутто вантажу) та загальної маси вантажу прописом.

Відповідно до п. 28 "Правил приймання вантажів до перевезення", які зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 861/5082 вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, на піввагони, тощо), а у даному випадку спірні вагони є напіввагонами, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагону, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до п. 7 "Правил приймання вантажів до перевезення" маса вантажів, які перевозяться навалом насипом, наливом, визначається зважуванням на вагонних вагах.

Даний пункт кореспондується з "Правилами перевезення вантажів навалом і насипом", які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542 п. 1.1. яких трактує вантажі, які не потребують упакування, в залежності від фракційного складу перевозяться навалом або насипом. У перевізних документах на ці вантажі у графі "найменування вантажу" проставляється "навалом".

У додатку № 1 до цих правил надано перелік вантажів, які допускаються до перевезення навалом або насипом серед яких зазначено - метали чорні.

Відходи та брухт чорних металів відповідно до довідника кодів товарів відповідно до Української класифікації товарів УКТ ЗЕД відносяться до групи 72 чорні метали та мають свій особистий код 7204.

Саме тому у графі 20 залізничної накладної зазначено "навал", тому вантаж може бути прийнятим до перевезення лише після зважування.

Крім цього, відповідно до п. 5 "Правил приймання вантажів до перевезення" передбачено, що за домовленістю відправника, залізниці та одержувача вантажу можуть бути встановлені інші способи визначення маси.

Сторонами в накладній узгоджено порядок визначення маси вантажу на 150-тонних вагонних вагах. Графа 26 залізничної накладної відповідно до додатку 3 Правил оформлення перевізних документів "спосіб визначення маси" заповнюється відправником/залізницею та в ній зазначається спосіб визначення маси.

Залізнична накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача, то саме в ній сторони домовились щодо саме цього вагону про спосіб визначення маси.

Як встановлено колегією суддів, відповідно до книги зважування на вагонних вагах станції Вінниця П-Зах (ф. ГУ-36) за 31.12.2016 р., вагон № 60905833 на станції Вінниця зважувався працівником залізниці. Тара вагона склала 22500 кг. При зважуванні встановлено вагу вантажу брутто - 88500 кг., нетто - 66000 кг.

Таку вагу зазначено відповідачем у графі 24 залізничної накладної № 33963786. Більш того, таку вагу зафіксовано у поданих ТОВ "Скрап-Центр" супровідних документах - документи про якість та посвідчення про вибухобезпечність, хімічну та радіаційну безпечність.

Здійснення зважування працівниками залізниці обумовлено тим, що лише у залізниці є такі ваги. Жоден працівник відповідача не володіє в повному обсязі знаннями та навиками роботи з ваговимірювальними засобами та пристроями - у даному випадку для визначення маси у вагоні. Об'єктивно зважування на чужих вагах не мав можливості провести відповідач, оскільки не має ключів доступу до чужого майна, та не має відповідних спеціалістів.

Порядок участі працівників залізниці при зважуванні вагонів регулюється Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними - послуги (Тарифне керівництво №1) (затв. наказом №317 від 26.03.2009 р. Міністерства транспорту та зв'язку України та зареєстровано в Мін'юсті 15.04.2009 за N 340/16356).

Пунктом 3 Розділу 1 Тарифного керівництва №1 встановлено, що державні регульовані тарифи встановлюються на: роботи і послуги, пов'язані з перевезенням вантажів, перелік яких наведено в розділі III цього Збірника. Так, зокрема до розділу III входить пункт 4 "Збір за зважування вантажів або порожніх вагонів (контейнерів) та за участь працівника залізниці у зважуванні й/або видачі вантажу", де в підпункті 4.2 передбачено, що за участь на вимогу вантажовласника працівника залізниці у зважуванні й/або видачі вантажу нараховується збір у розмірі 66,2 грн за перші півгодини і 14,7 грн за кожні наступні півгодини. Неповні півгодини округлюються до повних.

П. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів встановлено, що усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Таким чином, участь працівника залізниці при зважуванні вагону здійснюється на вимогу вантажовласника, за що сплачується державний регульований тариф, який в свою чергу відображається у накопичувальній картці.

Як вбачається з матеріалів справи, накопичувальна картка № 15010083 від 15.01.2017 р. містить відомості про надання вантажовідправнику послуги зважування на вагах залізниці згідно збірнику тарифів розділ ІІІ п. 4.1, яким передбачено, що збір за зважування вантажів або порожніх вагонів (контейнерів) та за зважування вантажів у пунктах перевалки на вагах залізниці (перевізника) нараховується за кожну операцію в таких розмірах: 75,2 грн. за один вагон будь-якої вантажопідйомності.

Таким чином, працівниками станції Вінниця в усіх можливих документах зазначено, що позивачем здійснено зважування на своїх вагах і це підтверджується: відомістю № 02010002 від 01.01.2017 р. про надані послуги (подання вагону), накопичувальною карткою № 15010083 від 15.01.2017 р. щодо здійснення платежів за зважування на вагах залізниці, випискою з книги зважування ГУ № 36.

Як зазначено в п. 4.1. Інструкції про порядок застосування засобів вагозважувальної техніки на залізничному транспорті України, яка затверджена Наказом Міністерства Інфраструктури України від 31.07.2012 р. № 442 за результатами зважування оформляються перевізні документи.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що саме позивачем було зважено вантаж і записано вагу у свою книгу проведення зважування ГУ № 36, відповідач на підставі даних залізниці вніс в п. 24 накладної відомості щодо маси вантажу.

Позивачем не доведено, що на момент заповнення накладної вага вантажу була інша ніж та, що зазначена відповідачем та зафіксована позивачем в книзі зважування на станції відправлення.

У разі, якщо відправником зазначено не ту вагу, що зазначено в книзі зважування ГУ-36, залізниця повинна відправити відправника на дозувальну площадку, яку передбачено п. 11 Правил приймання вантажів до перевезення та п. 3 параграфу 66 Інструкції з ведення станційної комерційної звітності затвердженої Міністерством путей сообщения СССР від 30.12.1978 № ЦФ/3504, якою введено в дію книгу зважування ГУ36, та яка є чинною відповідно до Постанови Верховної Ради України від 12.09.1991 № 1545-ХІІ "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів Законодавства СССР".

Зазначене кореспондується з п. 2.3.4. "Порядку застосування електронного перевізного документа під час перевезення вантажів залізничним транспортом", який затверджений Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 01.11.2010 № 800, відповідно до якого на базі інформації, що міститься в ЕД, та на підставі позитивних результатів перевірки щодо можливості здійснення зазначених у ЕПД перевезень та авторства документа працівники підприємства залізничного транспорту із застосуванням автоматизованих робочих місць, що входять до складу автоматизованої системи залізничного транспорту України, створюють ЕД з внесенням даних передбачених технологічним процесом. Після накладання ЕЦП зазначеними працівниками підприємства залізничного транспорту ЕД зберігається в архіві ЕД.

Пункт 2.5. Порядку застосування електронного документообігу, пов'язаного з перевезенням вантажів залізничним транспортом, затвердженого Наказом Міністерства Інфраструктури України від 16.11.2012 № 690, передбачає, що працівник залізниці після перегляду ЕД у разі погодження даних, зазначених у ЕД накладає ЕЦП та передає ЕД вантажовідправнику, у разі непогодження даних не здійснює накладання ЕЦП та передає свої зауваження вантажовідправнику.

У розділі 9 залізничної накладної передбачено, що залізниця отримала від відповідача протокол радіаційного обстеження № 833 від 31.12.2016 р., сертифікат якості на метали чорні вторинні № 833 від 31.12.2016 р., посвідчення про вибухонебезпечність, хімічну та радіаційну безпечність № 833 від 31.12.2016 р., акт про походження брухту кольорових і чорних металів № 833 від 31.12.2016 р. - документи, в яких зазначена вага. Залізницею вказані документи перевірено і негативних результатів перевірки щодо невідповідності жодного з них, в тому числі і ваги вантажу не повідомлено. Навпаки, вантаж прийнято до перевезення.

Відповідно до статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів, які зареєстровані в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855 та затверджені Наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334.

З матеріалів справи вбачається, що по прибутті вагону на станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, при переважуванні на вагонних вагах було виявлено, що маса вантажу зазначена у накладній не відповідає фактичній масі вантажу у вагоні, про що було складено комерційний акт №45003/20/2 від 11.01.2017 року.

Як вбачається з комерційного акта № 45003/20/2 від 11.01.2017 року, підставою його складення стала невідповідність маси вантажу, який перевозився у вагоні № 60905833, даним, зазначеним вантажовідправником у накладній № 33963786.

З розділу "Д" комерційного акту вбачається, що на підставі акту зст. Нижнедн. Уз. Придн. зал. була проведена комісійна перевірка маси вантажу на справних 150т. вагах, держ. повірка 15.01.2016 р. По документу зазначена маса брутто 84 500, тара за документом 22500 кг, вага нетто 62000 кг, що менше ваги вказаної в документі на 4000 кг. Вагон перевантажувався двічі, вага не змінилась. Навантаження вантажу вище бортів на 10-20 см, без вільних місць. За документом значиться маркування білою незмиваємою фарбою, фактично маркування із-за сніжного покрову не видно. Вагон без торцевих дверей, розвантажувальні люка з обох сторін закриті та укручені. Слідів втрати та розкрадання вантажу немає. При повторному Комісійну перевірку маси вантажу проводили ДСЗ ОСОБА_13., Пр-зд ОСОБА_10, Пр-к п-в ОСОБА_11

Пунктом 10 Правил приймання вантажів до перевезення, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082 встановлено, що метали всіх найменувань які перевозяться навалом зважуються із зупинкою і розчепленням вагонів. Відповідно до ДСТУ 4121 -2002 металобрухт визначається як "метали чорні вторинні". Крім цього, відповідно до Українського класифікатора товарів зовнішньоекономічної діяльності УКТ ЗПТ відходи та брухт чорних металів відносяться до Групи 72 Чорні метали та мають свій особистий код 7204. Таким чином брухт чорних металів (металобрухт) за внутрішньодержавним стандартом та за зовнішньоекономічною класифікацією відноситься до чорних металів.

Оскільки, як вже було встановлено вище, саме позивачем було зважено вантаж і записано вагу у свою книгу проведення зважування ГУ № 36, відповідач на підставі даних залізниці вніс в п. 24 накладної відомості щодо маси вантажу, а тому відповідний комерційний акт не доводить факту неправильного зазначення визначення відповідачем маси відповідачем у залізничній накладній № 33963786.

Крім того, комерційний акт суперечить пункту 10 Правил складання актів (стаття 129 Статуту), які зареєстровані в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855 та затверджені Наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334 (зі змінами в редакції станом на день складання комерційного акта) відповідно до якого, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, сортувальної платформи) і працівник станції який особисто здійснював перевірку.

Комерційний акт № 45003/20/2 від 11.01.2017 р. підписано в присутності зам. ДС ОСОБА_13, приймальника поїздів ОСОБА_11 та прийомоздавача ОСОБА_10

Пунктом 10 Правил складання актів передбачено посади трьох осіб, які мають право підписувати комерційні акти та зазначено, що у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені інші працівники залізниці.

У даному випадку лише заст. ДС ОСОБА_13 (заступник начальника станції) є особою, яка уповноважена складати комерційний акт. Інші особи, а саме приймальник поїздів ОСОБА_11 та прийомоздавач ОСОБА_10 у разі необхідності могли бути залучені до перевірки вантажу і підписання акта, але не замість, а крім осіб, визначених пунктом 10 Правил складання актів.

Позивач, в якості доказу своїх позовних вимог, посилається на довідку №33/М від 14.02.2017 р., згідно якої по штатному розкладу на ст. Нижньодніпровськ-Вузол відсутні такі посади, як начальник вантажного району, завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи.

Однак, колегія суддів зазначає, що позивачем не надано доказів того, що обов'язки начальника вантажного району (завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, сортувальної платформи) покладено на інших осіб чи приймальника поїздів ОСОБА_11 чи на прийомоздавальника ОСОБА_10

У комерційному акті не обґрунтовано право підписання акта саме цими вказаними особами, не зазначено їх повноваження на підписання такого акта, в результаті чого акт не може вважатись таким, що складений відповідно до вказаних Правил, тому колегія суддів вважає відсутніми докази підписання комерційного акта уповноваженими на те особами.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що комерційний акт №45003/20/2 від 11.01.2017, яким засвідчено невідповідність маси вантажу даним, зазначеним у накладній, є складеним з порушенням вимог, пред'явлених до його складання Правилами складання актів, а тому в даному випадку є неналежним та недопустимим доказом відповідно до норм ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України.

За наведених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, наведених в оскаржуваному рішенні, а тому відсутні підстави для скасування або зміни рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2017 р. у справі № 910/11397/17.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2017 року у справі № 910/11397/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2017 року у справі № 910/11397/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/11397/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 22.01.2018 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко