РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2018Справа № 910/20391/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Лук'янчук Д.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна"

до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія"

про стягнення 49 500, 00 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" (далі - ПрАТ "АСК "Інго Україна", позивач) з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (далі - ПрАТ "УТСК", відповідач) про стягнення 49 500, 00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на підставі Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" позивачу перейшло право вимоги до відповідача у зв'язку з відшкодуваннням своєму страхувальнику матеріальної шкоди, завданої страхувальником відповідача, визнаного винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 13.01.2016 р. у місті Полтаві. Внаслідок вказаної ДТП застрахований у позивача транспортний засіб був пошкоджений та позивач сплатив потерпілій особі страхове відшкодування на загальну суму 52 804,14 грн.

У позові ПрАТ "АСК "Інго Україна" просить стягнути з відповідача, який є страхувальником відповідальності винної у дорожньо-транспортній пригоді особи, суму страхового відшкодування в розмірі 49 500, 00 грн.

Провадження у справі за вказаним позовом було порушено ухвалою господарського суду міста Києва від 28.11.2017 р.

Згідно з ухвалою господарського суду міста Києва від 18.12.2017 р. розгляд справи в суді здійснювався у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін у зв'язку із набранням 15.12.2017 р. чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України.

Представник відповідача через канцелярію суду подав відзив на позов та заперечення на відповідь на відзив, у яких проти позову заперечив, зазначив, що задоволенню підлягає сума страхового відшкодування з урахуванням коефіціенту зносу пошкодженого автомобіля, яка становить 29 305,42 грн. Просив відмовити у задоволенні позову.

У відповіді на відзив позивач вказав, що при розрахунку матеріального збитку коефіціент фізичного зносу ним не застосовувався, оскільки не був передбачений договором добровільного страхування, проте, був врахований розмір франшизи відповідача.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням наступного.

Відповідно до договору добровільного страхування № 680521317.15 від 18.12.2015 р., укладеного між ПрАТ "АСК "Інго Україна" та ТОВ "Ефективні системи у тваринництві", були застраховані майнові інтереси останнього (страхувальника), пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом, а саме - автомобілем марки "Шкода", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

З матеріалів справи вбачається, що 13.01.2016 р. у місті Полтаві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля марки "Шкода", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ТОВ "Ефективні системи у тваринництві", під керуванням страхувальника ОСОБА_1 та автомобіля "Фольксваген", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого був пошкоджений застрахований транспортний засіб марки "Шкода".

Згідно з постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 22.01.2016 р. по справі № 554/334/16-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до звіту експертного дослідження № 183 від 26.02.2016 р., наявного в матеріалах справи, загальний розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки "Шкода", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП, становить 46 283,20 грн., а згідно з рахунком-фактурою СТО № П-00000236 від 18.01.2016 р. - склав 54 530,52 грн.

У подальшому, платіжним дорученням № 729 від 01.02.2016 р. згідно зі страховим актом № 136656 від 25.01.2016 р. позивач відшкодував страхувальнику матеріальний збиток у сумі 52 804,14 грн., що був заподіяний страхувальником ПрАТ "УТСК".

За таких обставин позивач вважає, що до нього перейшло право вимоги до відповідача на суму страхового відшкодування.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, якій належить автомобіль Фольксваген", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована у ПрАТ "УТСК" згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7620959.

Отже, відповідач є особою, відповідальною за спричинену у ДТП шкоду, та згідно з положеннями Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" він відповідає за вимогами позивача (ПрАТ "АСК "Інго Україна") як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів потерпілій особі в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності.

Щодо питання про розмір відшкодування позивачу сплаченої ним суми, суд виходить з наступного.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Наведеною статтею також визначено, що при страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

При цьому, страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Також зазначена стаття встановлює, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування.

У той же час, виходячи з вимог ч.ч. 2, 3 ст. 22, ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, з положень статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вбачається, що витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, розраховуються у порядку, встановленому законодавством, з урахуванням зносу. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 22.03.2017 р. по справі № 910/3650/16, яка є обов'язковою для судів.

Так, розмір (коефіцієнт) зносу розраховується за порядком, передбаченим Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (КТЗ), затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 р. (далі - Методика).

Відповідно до п. 1.6 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин.

Згідно з пунктом 7.38 Методики значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

З договору добровільного страхування № 680521317.15 від 18.12.2015 р., вбачається, що роком випуску пошкодженого автомобіля "Шкода", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - є 2008 рік, а отже, на момент ДТП (13.01.2016 р.) строк його експлуатації перевищував 7 років, а тому при розрахунку страхового відшкодування є підстави для застосування коефіціенту фізичного зносу.

Відповідно до п. 8.2 Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу визначається за наступною формулою: Сврз = Ср + См + Сс * (1-Ез), де: Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн; См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн; Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, Ез - коефіціент фізичного зносу.

Згідно зі звітом експертного дослідження № 183 від 26.02.2016 р. про оцінку матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки "Шкода", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, проведеного на замовлення позивача, коефіціент фізичного зносу (Ез) пошкодженого транспортного засобу склав 0,54923. За таких обставин, враховуючи вказаний звіт експерта, вартість відновлювального ремонту автомобіля "Шкода", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіціенту фізичного зносу дорівнює 29 805,42 грн. з урахуванням ПДВ (6 080,00 + 3 602,00 + 44 641,44 * (1-0,54923)).

Стосовно доданого до позову ПрАТ "АСК "Інго Україна" розрахунку страхового відшкодування на суму 52 804,14 грн., суд зазначає, що вказана у ньому сума визначена без врахування коефіціенту фізичного зносу пошкодженого автомобіля, що суперечить вимогам Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

На підставі викладеного, суд вважає доведеною відповідачем вартість відновлювального ремонту автомобіля "Шкода", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, у сумі 29 805,42 грн.

Також статтею 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Судом встановлено, що полісом № АІ/7620959 страхування цивільно - правової відповідальності винної особи передбачено ліміт відповідальності страховика - 50 000,00 грн., а франшиза - 500,00 грн., відтак, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем з вирахуванням суми франшизи, становить 29 305,42 грн. (29 805,42 грн. - 500,00 грн.). Отже, позовні вимоги ПрАТ "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про стягнення 49 500, 00 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77, ідентифікаційний код 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" (01054, м. Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, буд. 33, ідентифікаційний код 16285602) страхове відшкодування в сумі 29 305 (двадцять дев'ять тисяч триста п'ять) грн. 42 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 947 (дев'ятсот сорок сім) грн. 25 коп.

У решті позовних вимог - відмовити.

Повне судове рішення складено 30 січня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Головіна К.І.