УХВАЛА

м. Київ

22.01.2018Справа № 910/9116/13

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А. (головуючого), Васильченко Т.В., Кирилюк Т.Ю., дослідивши скаргу фірми «Т.М.М.» - товариства з обмеженою відповідальністю на бездіяльність Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ласка Лізинг»

до відповідача фірми «Т.М.М.» - товариства з обмеженою відповідальністю

про стягнення 1832403,28 грн.

Представники учасників процесу:

від скаржника Случак О.О. (за дов.)

від стягувача не прибули

від органу виконання рішень Буднік П.О. (за дов.)

ВСТАНОВИВ:

03.02.2014 господарський суд міста Києва ухвалив рішення про стягнення з фірми «Т.М.М.» - товариства з обмеженою відповідальністю на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ласка Лізинг» 1741451,85 грн. боргу, 74142,16 грн. пені, 1237,33 грн. втрат від інфляції, 15571,94 грн. 3% річних, 36648,08 грн. судового збору.

18.02.2014 суд видав відповідний наказ.

Фірма «Т.М.М.» - товариство з обмеженою відповідальністю звернулося до господарського суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві, в якій просить визнати бездіяльність незаконною та зобов'язати орган виконання рішень зняти арешт та заборону на відчуження на квартиру № 54 в багатоквартирному будинку № 71-г, вул. Ломоносова, м. Київ. Заявник посилається на те, що орган примусового виконання, всупереч вимогам законодавства України про виконавче провадження, не зняв арешт з майна при винесені постави про закінчення виконавчого провадження.

Представник Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив. Правомірність чинності арешту та відсутність підстав для його скасування, на думку органу примусового виконання, зумовлена не повною сплатою боржником (фірмою «Т.М.М.» - товариством з обмеженою відповідальністю) виконавчого збору.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення скаржника та органу виконання рішень, суд дійшов таких висновків.

09.10.2014 відділ державної виконавчої служби Святошинського управління юстиції відкрив виконавче провадження ВП № 4499862 з виконання наказу № 910/9116/13 від 18.02.2014 про стягнення з фірми «Т.М.М.» - товариства з обмеженою відповідальністю на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ласка Лізинг» 1869051,36 грн..

23.10.2014 орган виконання рішень своєю постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження наклав арешт на квартиру 54 по вул. Ломоносова, 7-г в м. Києві, у межах суми звернення стягнення: 1869051,36 грн..

Також в рамках виконавчого провадження ВП № 4499862 державним виконавцем 23.10.2014 винесено постанову про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Т.М.М.» 186905,13 грн..

10.08.2015 у зв'язку з повним виконанням рішення суду відділом державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 44998362. Станом на час винесення даної постанови виконавчий збір було стягнуто у розмірі 142282,2 грн..

Рішення по зняття арешту з нерухомого майна - кв. 54 по вул. Ломоносова, 7-г в м. Києві, при закінченні виконавчого провадження ВП № 4499862 органом примусового виконання не прийнято.

Станом на момент закінчення виконавчого провадження ВП № 44998362 порядок його здійснення було врегульовано Законом України «Про виконавче провадження» № 60-XIV від 21.04.1999 зі змінами та доповненнями (далі - Закон) .

За приписами ст. 50 Закону, якою були визначені наслідки закінчення виконавчого провадження, у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, вказаної у частині другій цієї статті, для її пред'явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту, накладеного на майно.

Дана норма є імперативною та не передбачає можливості продовження існування арештів після закінчення виконавчого провадження.

Не стягнутий виконавчий збір, у разі закінчення виконавчого провадження, виходячи з положень ч. 7 ст. 49 Закону, підлягає стягненню в рамках виконавчого провадження, яке повинно бути відкрито не пізніше наступного робочого дня після завершення виконавчого провадження за постановою про стягнення виконавчого збору. Саме в рамках такого виконавчого провадження можуть бути вжиті заходи примусового виконання, у тому числі і арешт майна.

Отже, доводи товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Т.М.М.» щодо неправомірної бездіяльності Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві, яка пов'язана з не зняттям арешту на квартиру № 54 в багатоквартирному будинку № 71-г по вул. Ломоносова в м. Києві, є обґрунтованими і скарга в цій частині підлягає задоволенню.

Вирішуючи скаргу в частині вимог щодо зобов'язання органу виконання рішень зняти арешт та заборону на відчуження на квартиру № 54 в багатоквартирному будинку № 71-г по вул. Ломоносова в м. Києві, суд виходить з такого.

Порядок зняття арешту з майна наразі врегульовано ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІ від 02.06.2016. Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна боржника або його частини визначені ч. 4 даної норми і стосуються виконавчого провадження, не закінченого провадженням. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Вимога скарги про зобов'язання органу виконання рішень зняти арешт та заборону на відчуження на квартиру стосується покладення на останнього обов'язку вчинення певних дій, які законом віднесені до повноважень суду.

За таких обставин, ефективним способом захисту прав товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Т.М.М.» є скасування арешту та заборони на відчуження на квартиру № 54 в багатоквартирному будинку № 71-г по вул. Ломоносова в м. Києві. Саме даний спосіб призводить до повного відновлення та захисту прав заявника та забезпечить оптимальну можливість його виконання.

При цьому, визначаючи самостійно ефективних спосіб захисту, суд виходить як з приписів ст. 5 ГПК України, якими остання наділяє суд правом у своєму рішенні відповідно до викладеної вимоги визначити ефективний спосіб захисту права чи інтересу особи, яка звернулась до суду, а також з положень ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (Право на ефективний засіб юридичного захисту) відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

З огляду на викладене, вимоги щодо зобов'язання органу виконання рішень зняти арешт та заборону на відчуження на квартиру № 54 в багатоквартирному будинку № 71-г по вул. Ломоносова в м. Києві підлягають задоволенню шляхом скасування даного арешту та заборону рішенням суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу фірми «Т.М.М.» - товариства з обмеженою відповідальністю на бездіяльність Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві задовольнити.

Визнати бездіяльність Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві незаконною.

Скасувати арешт та заборону на відчуження на квартиру № 54 в багатоквартирному будинку № 71-г, вул. Ломоносова, м. Київ, що накладені постановою Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві ВП № 44998362 від 23.10.2014.

Ухвала набрала законної сили 22.01.2018 та, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржена в апеляційному порядку через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст ухвали складено 26.01.2018.

Суддя С. А. Ковтун (головуючий)

Суддя Т. В. Васильченко

Суддя Т. Ю. Кирилюк