УХВАЛА

місто Київ

25.01.2018Справа № 910/7197/17

За заявою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації

«Львівгаз», місто Львів

про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації

«Львівгаз», місто Львів

до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», місто Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за первісним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «РГК Трейдінг», місто Київ

про визнання укладеною Додаткову угоду № 2 до Договору про надання послуг по

транспортуванню природного газу для власних потреб № 29ВТ/11 від

31.10.2011

та

за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування", місто

Київ

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації

"Львівгаз", місто Львів

про стягнення 1 162, 52 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники учасників справи:

від заявника (боржника): Лось О.І. за довіреністю від 02.01.2017;

від стягувача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.10.2017 у справі № 910/7197/17 у задоволенні первісного позову відмовлено; зустрічні позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» 994 грн. 39 коп. основного боргу, 93 грн. 10 коп. пені, 11 грн. 00 коп. 3% річних, 62 грн. 36 коп. інфляційних втрат та 1 599 грн. 98 коп. витрат по сплаті судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.12.2017 вищевказане судове рішення залишено без змін.

15.01.2018 року Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» подано заяву про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу господарського суду міста Києва у справі № 910/7197/17.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.01.2018 вищевказану заяву призначено до розгляду на 25.01.2018 року.

Представник заявника в судовому засіданні 25.01.2018 року підтримав викладені в заяві вимоги.

Представники стягувача та третьої особи в судове засідання 25.01.2018 року не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до пункту 3 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Судом встановлено, що стягувач та третя особа були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором 777 про отримання стягувачем 19.01.2018 ухвали від 16.01.2018, а також довідкою з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" про відстеження поштового відправлення за № 785 про отримання третьою особою 19.01.2018 ухвали від 16.01.2018.

При цьому, судом враховано, що за приписами частини 3 статті 328 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Враховуючи вищевикладене, з метою недопущення порушення процесуальних строків розгляду заяви, з огляду на те, що ухвалою 16.01.2018 явка повноважних представників стягувача та третьої особи обов'язковою не визнавалась, а їх неявка не перешкоджає повному, всебічному та об'єктивному розгляду поданої заяви, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви за наявними матеріалами та за відсутності представників стягувача та третьої особи.

Оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заява Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу господарського суду міста Києва у справі № 910/7197/17 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

10.01.2018 року господарським судом міста Києва було видано наказ про примусове виконання рішення господарського суду міста Києва від 11.10.2017 у справі № 910/7197/17, яким стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» 994 грн. 39 коп. основного боргу, 93 грн. 10 коп. пені, 11 грн. 00 коп. 3% річних, 62 грн. 36 коп. інфляційних втрат та 1 599 грн. 98 коп. витрат по сплаті судового збору.

Частинами 1 та 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, частина 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік підстав визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті, а саме:

- якщо його (наказ) видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Судом встановлено, що заявник добровільно виконав рішення господарського суду міста Києва від 11.10.2017 у справі № 910/7197/17 та перерахував стягувачу грошові кошти, які було стягнуто на його користь означеним судовим рішенням, а саме: платіжним дорученням № 19372 від 28.12.2017 - 994, 39 грн., платіжним дорученням № 19373 від 28.12.2017 - 93, 10 грн., платіжним дорученням № 19374 від 28.12.2017 - 11, 00 грн., платіжним дорученням № 19375 від 28.12.2017 - 62, 36 грн., платіжним дорученням № 19376 від 28.12.2017 - 1 599, 98 грн.

Таким чином, обов'язок заявника за спірним наказом відсутній повністю у зв'язку з його добровільним виконанням.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» та визнати наказ господарського суду міста Києва від 10.01.2018 у справі № 910/7197/17 таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на вищевикладене, керуючись статтями 234, 328 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу господарського суду міста Києва у справі № 910/7197/17 задовольнити.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду міста Києва від 10.01.2018 у справі № 910/7197/17.

3. Ухвала набирає законної сили 25.01.2018 року та може бути оскаржена в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст ухвали складено та підписано 30.01.2018 року.

Суддя М.Є. Літвінова