Суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року

м. Київ

справа № 910/1742/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Вронської Г.О.,

суддів: Баранця О.М., Студенця В.І.,

за участю помічника судді Саєнка О.Г. (за дорученням головуючого судді),

представників учасників справи:

позивача: Стоянов А.Д., Атаманова Ю.Є., Ігнатенко Т.В.,

відповідача-1: Чугунов М.В.,

відповідача-2: не з'явився,

третя особа-1: не з'явився,

третя особа-2: не з'явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія"

на рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді Гумеги О.В.

від 22.05.2017 та

на постанову Київського апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю., Дідиченко М.А.,

від 12.09.2017

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Квадрат - Дружби Народів"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Квадрат - Площа Слави", 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Квадрат - Шулявка"

про стягнення заборгованості 698 428 374,06 грн.

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 2 лютого 2017 року Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Квадрат - Дружби Народів".

2. Позивач заявив вимоги про стягнення солідарно з відповідачів на його користь заборгованості у загальній сумі 698428374,06 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 696173452,98 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 34808,66 грн., заборгованості з пені за несвоєчасне повернення кредиту, наданого в доларах США, в сумі 2211154,09 грн., заборгованості з пені за несвоєчасне повернення кредиту, наданого в гривні, в сумі 8958,33 грн.

3. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на обставини невиконання відповідачами своїх зобов'язань за укладеними з позивачем кредитним договором та договором поруки.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

4. Господарський суд міста Києва рішенням від 22.05.2017:

- припинив провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості по кредиту в сумі 1383569,17 грн. та заборгованості з нарахованих відсотків у сумі 34808,66 грн.;

- в іншій частині позов задовольнив частково;

- стягнув солідарно з відповідачів на користь позивача 694789883,81 грн. заборгованості з кредиту, 1761565,33 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, наданого в доларах США, 5737,70 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, наданого в гривні;

- в іншій частині в позові відмовив.

5. Київський апеляційний господарський суд постановою від 12.09.2017 рішення суду першої інстанції залишив без змін.

6. Рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанцій мотивовані встановленням обставин невиконання ТОВ "Станіславська торгова компанія" своїх зобов'язань за кредитним договором, які у повному обсязі забезпечені порукою ТОВ "Квадрат - Дружби Народів".

7. Водночас суди встановили відсутність між сторонами у справі спору в частині стягнення 1418377,83 грн. у зв'язку з погашенням відповідної заборгованості після порушення провадження у даній справі.

8. Також суди дійшли висновку про задоволення вимог про стягнення пені лише в частині, що не перевищує встановлений чинним законодавством розмір - подвійну облікову ставку Національного банку України, яка діяла у відповідний період.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

9. 25 вересня 2017 року ТОВ "Станіславська торгова компанія" подало касаційну скаргу, в якій заявило вимоги про скасування рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

10. 29 листопада 2017 року позивач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

11. 15 січня 2018 року позивач повторно подав відзив на касаційну скаргу, в якому також просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12. Між позивачем (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Прикарпатська фінансова компанія" (Позичальник) укладений Договір про надання мультивалютної невідновлюваної кредитної лінії №1-340/2 від 15.03.2017 (далі - Кредитний договір).

13. Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатська фінансова компанія" є Товариство з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія".

14. 12 травня 2014 року між позивачем та ТОВ "Станіславська торгова компанія" укладено Договір про внесення змін №9 до Кредитного договору (далі - Договір №9).

15. Відповідно до пункту 1 Договору №9 у зв'язку із проведенням реструктуризації заборгованості Позичальника за кредитом згідно Кредитного договору та у зв'язку із зміною назви сторони, пов'язаної з припиненням ТОВ "Прикарпатська фінансова компанія" шляхом приєднання до ТОВ "Станіславська торгова компанія", яке є правонаступником щодо всіх прав та зобов'язань (обов'язків) ТОВ "Прикарпатська фінансова компанія", сторони дійшли згоди викласти Кредитний договір (з усіма додатками до нього, додатковими угодами, додатковими договорами та договорами про внесення змін, що становлять невід'ємну частину Кредитного договору) в новій редакції, що наведена в Додатку №1 до Договору №9. У подальшому між сторонами підписані договори, в яких погоджені зміни щодо умов виконання Кредитного договору, зокрема, договір про внесення змін №10 від 27.07.2015.

16. Згідно з пунктом 2 Договору №9 кредитні кошти, надані Позичальнику в рамках Кредитного договору та не повернуті станом на дату укладення Договору №9 про внесення змін, є частками та погашаються позичальником відповідно до умов Кредитного договору. Станом на 12 травня 2014 року частка 1 становить 33025354,51 дол. США, частка 2 становить 40424881,78 грн.

17. Відповідно до пункту 1.1 Кредитного договору (в редакції договору про внесення змін №10 від 27.07.2015) позивач надає позичальнику кредит із загальною сумою кредиту 31978247,94 дол. США з можливістю отримувати в доларах США та/або гривні та з терміном кредиту до 05 грудня 2033 року (включно).

18. У розділі 8 Кредитного договору (в редакції Договору №9) викладені заяви, гарантії та зобов'язання позичальника. Позичальник зобов'язаний, зокрема:

- забезпечити щомісячно проведення через рахунки, відкриті в Банку, грошових розрахунків Позичальника в сумі, пропорційній відношенню кредитного портфелю Позичальника в Банку до загального кредитного портфелю Позичальника станом на перше число відповідного календарного місяця (пп. (g) п. 8.2 Кредитного договору);

- забезпечити щомісячно, починаючи від дати укладення цього договору, кожного повного календарного місяця, проведення позичальником через свої рахунки, відкриті в Банку, та поручителями через їх рахунки, відкриті в Банку, не менше 100% розрахунків за договорами оренди/суборенди, найму/піднайму нежитлових приміщень об'єктів нерухомості, переданих в іпотеку та заставу для забезпечення виконання зобов'язань згідно п. 9.1 цього договору;

- надавати Банку щорічно, не пізніше 31 серпня кожного року, консолідовану фінансову звітність групи Позичальника за попередній рік, у формі та за змістом, задовільним для Банку, підтверджену аудиторською компанією, прийнятною для банку (пп. (h) п. 8.2 Кредитного договору).

19. Відповідно до підпунктів (с), (iv) пункту 10.2 Кредитного договору (в редакції Договору №9) невідповідність дійсності заяв і гарантій вважається випадком невиконання позичальником своїх зобов'язань за договором, а Банк має право у будь-який час після настання випадку невиконання вимагати дострокового погашення кредиту і в такому випадку кредит повинен бути достроково погашений Позичальником зі сплатою всіх належних до сплати процентів та інших платежів, передбачених договором.

20. Пунктом 6.2 Кредитного договору (в редакції Договору №9) встановлено, що в разі несплати Позичальником в належний строк або термін будь-якої суми за цим договором, Позичальник сплачує Банку на його вимогу неустойку, що належить до сплати в останній робочий день кожного календарного тижня (якщо інше не погоджено з Банком) на рахунок, визначений Банком, з простроченої суми за період з дати прострочення оплати до дати фактичної оплати включно за ставкою, яка складається з: подвійної облікової ставки Національного банку України та 15 відсотків річних. Строк позовної давності до вимог, що пов'язані з неустойкою, зазначеною в цьому пункті, а також строк нарахування такої неустойки становить 3 (три) роки.

21. Згідно з пунктом 12.2 Кредитного договору (в редакції Договору №9) будь-які спори, що виникають з цього договору або у зв'язку з ним, якщо інше не встановлено цим договором, передаються на розгляд до судів України відповідно до законодавства України. Будь-які спори щодо дійсності цього договору підлягають розгляду у постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" згідно з регламентом (положенням) зазначеного третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди, і з яким сторони ознайомились.

22. У забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між позивачем, ТОВ "Прикарпатська фінансова компанія" (Позичальник) та ТОВ "Квадрат-Дружби Народів" (Поручитель) укладений договір поруки від 15.06.2011 (далі - Договір поруки).

23. 12 травня 2014 року між позивачем, ТОВ "Станіславська торгова компанія" (Позичальник) та ТОВ "Квадрат-Дружби Народів" (Поручитель) підписаний договір про внесення змін до Договору поруки шляхом викладення його у новій редакції у зв'язку з припиненням ТОВ "Прикарпатська фінансова компанія" шляхом приєднання до ТОВ "Станіславська торгова компанія".

24. Відповідно до пункту 1.1 Договору поруки (в редакції від 12.05.2014) Поручитель поручається перед Банком за виконання Позичальником у повному обсязі усіх існуючих та майбутніх грошових зобов'язань Позичальника за Кредитним договором, у тому числі, але не виключно, і щодо сплати усіх процентів, комісій, неустойки, регресних та інших сум, що належать до сплати Позичальником у відповідності з Кредитним договором.

25. На підставі умов Кредитного договору позивач видав Позичальнику за Кредитним договором кредитні кошти на загальну суму 35701948,77 доларів США та 772184399,93 грн. у період з 19.03.2007 до 02.02.2016. Зазначені обставини підтверджуються доданими позивачем до матеріалів справи меморіальними ордерами, виписками по особовим рахунках, які підтверджують рух коштів, нарахування відсотків, зарахування по винесенню простроченої заборгованості тощо, та не спростовані відповідачами.

26. 21 грудня 2016 року позивач надіслав Позичальнику вимогу про дострокове погашення кредиту на загальну суму 698704505,13 грн. з посиланням на невиконання гарантій Позичальника, передбачених у підпунктами (g) та (h) пункту 8.2 Кредитного договору (в редакції Договору №9). Позивач вимагав протягом 7 днів з дати отримання цієї вимоги виконати порушене зобов'язання за Кредитним договором, а саме: сплатити строкову заборгованість за кредитом станом на 16.12.2016 у розмірі 698673452,98 грн. та сплатити строкову заборгованість по нарахованим відсоткам станом на 16.12.2016 у розмірі 31052,15 грн.

27. На момент звернення з позовом у даній справі вказана у вимозі від 21.12.2016 сума боргу Позичальником погашена не була. Після порушення провадження у справі Позичальником здійснено погашення заборгованості на загальну суму 1418377,83 грн., у тому числі: заборгованість за відсотками за користування кредитом у сумі 34808,66 грн., заборгованість за кредитом на загальну суму 1383569,17 грн.

28. Доказів сплати основного боргу по кредиту в сумі 694789883,81 грн. відповідачі не надали.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

29. Касаційна скарга ТОВ "Станіславська торгова компанія" мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували статті 653, 654 Цивільного кодексу України та порушили пункт 5 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з неврахуванням положень пункту 6.2 Кредитного договору (в редакції до укладення Договору №9).

30. Також скаржник зазначає про неправомірну відмову судом першої інстанції у прийнятті зустрічної позовної заяви ТОВ "Квадрат - Дружби Народів" та порушення у зв'язку з цим приписів статей 104, 105, 514 Цивільного кодексу України.

31. Крім того скаржник зауважує, що суди першої та апеляційної інстанцій помилково використали надані позивачем копії меморіальних ордерів в якості доказів факту видачі кредитів у заявлених позивачем сумах, не дослідили в повному обсязі врахування ставки при обрахунку розміру заборгованості з відсотків.

32. За доводами скаржника, суди невірно застосували положення статей 651, 1046, 1054 Цивільного кодексу України та не врахували, що укладаючи Договір №9, сторони уклали новий кредитний договір в рамках минулого, а в матеріалах справи відсутні докази надання вказаної у пункті 1.1 Кредитного договору (в редакції Договору №9) суми коштів саме від ПАТ "Укрсоцбанк" до ТОВ "Станіславська торгова компанія".

33. Скаржник вважає, що пункт 6.2 Кредитного договору (в редакції Договору №9) суперечить чинному законодавству в частині визначення розміру пені, тому застосуванню підлягала пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у відповідний період.

34. Позивач у відзивах на касаційну скаргу посилається на безпідставність та необґрунтованість доводів скаржника, зважаючи на встановлення судами обставин зміни пункту 6.2 Кредитного договору у зв'язку з викладенням його в новій редакції та реорганізації ТОВ "Прикарпатська фінансова компанія" шляхом приєднання до ТОВ "Станіславська торгова компанія".

35. За доводами позивача, надані ним меморіальні ордери повністю відповідають вимогам Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21.01.2004 №22, а відсотки у гривні, які були предметом даного спору, обраховувались за ставкою, визначеною у Кредитному договорі.

36. Також позивач зазначає, що ухвала суду першої інстанції про повернення зустрічної позовної заяви ТОВ "Квадрат - Дружби Народів" залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 09.10.2017.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

37. Цивільний кодекс України

Стаття 509. Поняття зобов'язання та підстави його виникнення

1. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. …

Стаття 526. Загальні умови виконання зобов'язання

1. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 651. Підстави для зміни або розірвання договору

1. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. …

Стаття 653. Правові наслідки зміни або розірвання договору

1. У разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. …

3. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. …

Стаття 610. Порушення зобов'язання

1. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 612. Прострочення боржника

1. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. …

Стаття 611. Правові наслідки порушення зобов'язання

1. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: …

3) сплата неустойки; …

Стаття 549. Поняття неустойки

1. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. …

3. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Стаття 1054. Кредитний договір

1. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 104. Припинення юридичної особи

1. Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

2. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. …

38. Господарський кодекс України

Стаття 230. Штрафні санкції

1. Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. …

Стаття 231. Розмір штрафних санкцій

… 6. Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. …

Стаття 343. Відповідальність за порушення строків розрахунків

… 2. Платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. …

39. Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань"

Стаття 1. Платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

40. Суд відхиляє доводи касаційної скарги, які стосуються переоцінки наданих сторонами доказів - меморіальних ордерів, банківських виписок по рахунках тощо, оскільки суд касаційної інстанції не має права вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, зважаючи на встановлені статтею 300 Господарського процесуального кодексу України межі розгляду справи судом касаційної інстанції.

41. Також з огляду на положення наведеної норми Суд відхиляє доводи скаржника, які зводяться до встановлення інших обставин, ніж встановлені судами першої та апеляційної інстанцій, адже суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи.

42. Так, Суд вважає безпідставними та такими, що не відповідають обставинам справи, доводи скаржника про відсутність його правонаступництва щодо ТОВ "Прикарпатська фінансова компанія", порушення судами у зв'язку з цим статей 104, 105, 514 Цивільного кодексу України, а також відсутності в матеріалах справи доказів надання вказаної у пункті 1.1 Кредитного договору (в редакції Договору №9) суми коштів саме від ПАТ "Укрсоцбанк" до ТОВ "Станіславська торгова компанія".

43. Дослідивши надані сторонами у справі докази у їх сукупності, суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що ТОВ "Станіславська торгова компанія" є правонаступником ТОВ "Прикарпатська фінансова компанія", зокрема, за зобов'язаннями, які виникли на підставі Кредитного договору. При цьому позивач та ТОВ "Станіславська торгова компанія" як правонаступник Позичальника врегулювали свої правовідносини за Кредитним договором шляхом укладення Договору №9.

44. Також під час розгляду справи суди встановили обставини виникнення у Позичальника відповідних зобов'язань на підставі Кредитного договору внаслідок надання позивачем кредитних коштів на загальну суму 35701948,77 доларів США та 772184399,93 грн. у період з 19.03.2007 до 02.02.2016.

45. Крім того, Суд відхиляє доводи скаржника про те, що, укладаючи Договір №9, сторони уклали новий кредитний договір в рамках минулого, адже вони суперечать умовам зазначеного договору, які були досліджені судами першої та апеляційної інстанції.

46. Укладаючи Договір №9, позивач та ТОВ "Станіславська торгова компанія" як правонаступник ТОВ "Прикарпатська фінансова компанія", дійшли згоди викласти Кредитний договір у новій редакції, наведеній у Додатку №1 до цього договору. Наведеною редакцією Кредитного договору, зокрема, передбачено врегулювання зобов'язань, які виникли у сторін до моменту укладення Договору №9, у зв'язку з чим зазначені зобов'язання відповідно до положень частини 3 статті 653 Цивільного кодексу України змінились з моменту досягнення відповідної домовленості про зміну Кредитного договору.

47. Зокрема, сторони Договором №9 виклали у новій редакції пункт 6.2 Кредитного договору, передбачивши у ньому сплату неустойки. Відтак скаржник безпідставно зазначає, що наведений пункт договору, який передбачав третейське застереження, не був змінений чи скасований будь-якою з додаткових угод та підлягає застосуванню до даного спору.

48. Суд вважає, що доводи скаржника про відсутність у Договорі №9 примітки щодо припинення дії тих умов, які не змінені новою редакцією кредитного договору, засновані на неправильному тлумаченні положень частини 1 і 3 статті 653 Цивільного кодексу України та умов Договору №9. Укладаючи Договір №9, сторони передбачили викладення в новій редакції Кредитного договору в цілому, а не окремих його умов, тому усі умови Кредитного договору змінились з моменту досягнення сторонами домовленості про його викладення в новій редакції.

49. Водночас передбачене пунктом 12.2 Кредитного договору (в редакції Договору №9) третейське застереження не поширюється на спір у даній справі, адже він не стосується дійсності Кредитного договору. Відтак Суд відхиляє доводи скаржника щодо порушення судами вимог пункту 5 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

50. Разом з тим, на думку Суду, доводи скаржника щодо неправомірної відмови судом першої інстанції у прийнятті зустрічної позовної заяви ТОВ "Квадрат - Дружби Народів" про визнання недійсними окремих положень спірного Кредитного договору також не підлягають врахуванню під час даного розгляду справи. Відповідна ухвала суду першої інстанції не є предметом оскарження за даною касаційною скаргою, а була оскаржена окремо від рішення місцевого господарського суду та залишена без змін за наслідками апеляційного та касаційного перегляду.

51. З огляду на викладене Суд дійшов висновку, що дослідивши надані сторонами під час розгляду справи докази, встановивши обставини неналежного виконання ТОВ "Станіславська торгова компанія" зобов'язань за Кредитним договором, які виникли у нього, зокрема, внаслідок правонаступництва, та є забезпеченими порукою, суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано стягнули солідарно з відповідачів як Позичальника та Поручителя суму заборгованості за кредитом, яка існувала на момент вирішення спору.

52. Суд погоджується, що суди обґрунтовано припинили провадження в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості з кредиту в сумі 1383569,17 грн. та заборгованості з нарахованих відсотків у сумі 34808,66 грн. з огляду на погашення вказаних сум заборгованості після порушення провадження у даній справі. При цьому суди встановили, що зазначена заборгованість з відсотків була обчислена позивачем за ставкою 0,1% річних за 18 днів користування кредитними коштами в період з 31.12.2016 до 17.01.2017 у відповідності з пунктом 5.2.2 Кредитного договору (в редакції згідно з договором про внесення змін №10 від 27.07.2015). Оскільки скаржник по суті не спростовує наведений висновок судів, викладені у касаційній скарзі доводи щодо відсутності зазначення позивачем ставки для обрахунку розміру заборгованості з відсотків не підлягають врахуванню.

53. Крім того Суд вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення солідарно з відповідачів пені за порушення зобов'язань з повернення кредиту. При цьому суди врахували, що передбачений умовами договору розмір штрафних санкцій перевищує розмір, встановлений статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", та задовольнили вимоги позивача щодо стягнення пені саме в частині, що не перевищує подвійну облікову ставку Національного банку України, яка діяла у відповідний період.

54. Відтак доводи скаржника про те, що відповідно до наведених вимог законодавства застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки, є правильними по суті, але не підтверджують порушення судами зазначених норм матеріального права в зазначеній частині спору.

55. Отже, звертаючись з касаційною скаргою, ТОВ "Станіславська торгова компанія" не спростувало наведені висновки судів попередніх інстанцій та не довело неправильне застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятих ними судових рішень.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

56. Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги.

57. Рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції підлягають залишенню без змін.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2017 у справі №910/1742/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. Вронська

Судді О. Баранець

В. Студенець