УХВАЛА

24.01.2018Справа № 910/19348/17
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства «Український державний науково-технічний проектний інститут промислових технологій»
до За участі про Фізичної особи-підприємця Бондара Ігоря Борисовича третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача - Фонду державного майна України стягнення заборгованості в розмірі 24 764,95 грн

За участю представників згідно з протоколом судового засідання

ВСТАНОВИВ

Державне підприємство "Український державний науково-технічний проектний інститут промислових технологій" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Бондара Ігоря Борисовича про стягнення заборгованості в розмірі 24 764,95 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору оренди №107-Т від 10.02.2017 щодо своєчасної та повної оплати орендних платежів за період лютий, квітень, травень, червень, липень, серпень 2017 року, у зв'язку з чим Позивачем заявлено вимоги про стягнення з Відповідача заборгованості по орендній платі у розмірі 11 785,67 грн., пені у розмірі 2 557,33 грн, штрафу у розмірі 5 892,67 грн та неустойки у розмірі 4 529,12 грн.

02.11.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію), разом із позовною заявою, від Позивача надійшла заява про забезпечення позову, якою просив Суд накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно Фізичної особи-підприємця Бондара Ігоря Борисовича.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2017 року порушено провадження у справі № 910/19348/17, судове засідання призначено на 15.11.2017 року.

15.11.2017 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 03.11.2017 року не виконав.

В судовому засіданні представник позивача подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 03.11.2017 року, однак не подав ласне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та не має рішення цих органів з такого спору.

Суд прийняв до розгляду заяву Позивача про забезпечення позову.

Також, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Позивача:

- надати належним чином засвідчені докази на підтвердження направлення Фізичній особі-підприємцю Бондарю Ігорю Борисовичу повідомлень про сплату заборгованості №22/67 від 28.04.2017 та №43/2 від 30.06.2017 року;

- надати письмові пояснення з посиланням на належні докази щодо дії Договору оренди №107-Т від 10.02.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2017 року відкладено розгляд справи на 05.12.2017 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

05.12.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли заперечення на позовну заяву, клопотання про витребування доказів та клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонд державного майна України.

05.12.2017 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Представник позивача вимоги ухвали суду не виконав.

Суд відклав розгляд клопотання Відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонд державного майна України до встановлення фактичних обставин по справі та, керуючись статтею 38 Господарського процесуального кодексу України, прийшов до висновку про задоволення клопотання Відповідача про витребування у Позивача документів, згідно яких повноважень переданих Фонду державного майна України, був укладений Договір оренди з Фізичною особою-підприємцем Бондарем Ігорем Борисовичем та належним чином засвідчену копію листа Позивача, направленого на адресу Фонду державного майна України перед укладанням Договору оренди №107-Т від 10.02.2017 року.

Крім того, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Позивача надати письмові пояснення з посиланням на належні докази та п. 3.6 Договору щодо того, чи має Державне підприємство "Український державний науково-технічний проектний інститут промислових технологій" право на стягнення всього обсягу орендної плати за Договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2017 року відкладено розгляд справи на 12.12.2017 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

12.12.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

12.12.2017 року в судове засідання з'явився Відповідач. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, вимоги ухвали суду не виконав.

Суд прийшов до висновку про задоволення клопотання Позивача про відкладення розгляду справи, а щодо клопотання Відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонд державного майна України, зазначив наступне.

Відповідно до п.1 ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотання сторін, прокурора.

Відповідно до п. 1.6 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" ст. 27 ГПК передбачає можливість участі в судовому процесі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, якщо рішення господарського суду зі спору може вплинути на права та обов'язки цієї особи щодо однієї із сторін. З підстав, зазначених у третьому і четвертому реченнях частини першої згаданої статті, господарський суд залучає певну особу до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, й за відсутності згаданих заяви чи клопотання. Така третя особа виступає в процесі на стороні позивача або відповідача - у залежності від того, з ким із них у неї існують (або існували) певні правові відносини.

Питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали та обставини справи, Суд прийшов до висновку, що рішення по справі №910/19348/17 може вплинути на права та обов'язки Фонду державного майна України, що є підставою задоволення клопотання Відповідача та залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача.

Також, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Позивача направити копію позовної заяви з додатками на адресу Фонду державного майна України та надати Суду докази на підтвердження направлення.

2) Фонд державного майна України надати письмові пояснення по суті позовних вимог Державного підприємства "Український державний науково-технічний проектний інститут промислових технологій".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача, Фонд державного майна України, відкладено розгляд справи на 21.12.2017.

21.12.2017 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 р. N2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017р. N2147VІІІ, чинної з 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст.12 ГПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017р. N2147VІІІ, чинної з 15.12.2017р., спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно з ч. 5 ст.12 ГПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017р. N2147VІІІ, чинної з 15.12.2017р., для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд, розглянувши матеріали справи № 910/19348/17, з метою справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спору, а також ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави, дійшов висновку, що вказану справу слід розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2017 вирішено справу № 910/19348/17 розглядати у порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 21.01.2018.

24.01.2018 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Третьої особи надійшли пояснення щодо позову.

В судове засідання 24.01.2018 з'явилися представники Відповідача та Третьої особи. Представник Позивача в судове засідання не з'явився, про причини неявки Суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення 04.01.2018 уповноваженому представнику підприємства ухвали суду від 21.12.2017.

Як вбачається з матеріалів справи, одночасно з позовною заявою Державне підприємство "Український державний науково-технічний проектний інститут промислових технологій" подало заяву про забезпечення позову, в якій просило вжити заходів шодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно, яке належить Фізичній особі-підприємцю Бондару Ігору Борисовичу.

У п. 11 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 N2147VІІІ, чинної з 15.12.2017, встановлено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суд, розглянувши заяву Державного підприємства "Український державний науково-технічний проектний інститут промислових технологій" про забезпечення позову, доходить висновку, що дана Заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Проте, Суд зазначає, що Заявником у заяві про забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами необхідність вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно, яке належить Фізичній особі-підприємцю Бондару Ігору Борисовичу.

З огляду на викладене, господарський суд вважає, що заява Державного підприємства "Український державний науково-технічний проектний інститут промислових технологій" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно, яке належить Фізичній особі-підприємцю Бондару Ігору Борисовичу, не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Державного підприємства "Український державний науково-технічний проектний інститут промислових технологій" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно, яке належить Фізичній особі-підприємцю Бондару Ігору Борисовичу, відмовити.

2. Дана ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного тексту ухвали.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 25 січня 2018 року

Суддя О.В. Чинчин