ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.01.2018 р. Справа № 914/167/18

Господарський суд Львівської області у складі судді Манюка П.Т., розглянувши матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Львівбудмеханізація", м. Львів,

про забезпечення позову

у справі № 914/167/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівбудмеханізація", м. Львів,

до відповідача: Приватного підприємства "Львівагробудмеханізація", м. Львів,

про визнання права власності та зобовязання до вчинення дій

встановив:

На розгляд господарського суду разом із позовною заявою надійшла заява товариство з обмеженою відповідальністю "Львівбудмеханізація" про забезпечення позову шляхом заборони приватному підприємству «Львівагробудмеханізація» проводити відчуження у будь-який спосіб автомобільного крану марки КС-4561 державний № НОМЕР_1, 1987 р. в. та пневмокрану марки КС-4361, зав. №18847, 1989 року випуску.

Заяву позивач обгрунтовує тим, що у звязку із зверненням з позовом до суду про визнання права власності та дане майно, а також з огляду на те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідач, на думку позивача, може самостійно, або видавши довіреність третій особі, в будь-який момент здійснити відчуження рухомого майна, а саме: автомобільного крану марки КС-4561 державний № НОМЕР_1. 1987 р. в. та пневмокрану марки КС-4361, зав. № 18847. 1989 року випуску, на користь інших фізичних чи юридичних осіб, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Стаття 136 ГПК України визначає підстави для забезпечення позову, так зокрема, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п. 2, 10 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії та іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як зазначає заявник, необхідність вжиття заходів забезпечення позову, викликана тим, що останній має побоювання з приводу відчуження відповідачем рухомого майна.

Однак, саме лише посилання заявника на потенційну можливість відчуження відповідачем або довіреною третьою особою відповідача рухомого майна, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обгрунтувати необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обгрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, суд звертає увагу позивача, що згідно зі статтями 73, 74, 77, ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За таких обставин, оскільки, заявником не доведено те, що невжиття, визначених ним заходів, забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Львівської області, суд

постановив:

1. У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Львівбудмеханізація" про забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

3. Ухвала може бути оскаржена у порядку та в терміни визначені нормами ГПК України.

Суддя Манюк П.Т.