КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2018 р. Справа№ Б3/081-12/24

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Пашкіної С.А.

Сітайло Л.Г.

при секретарі Рибчич А. В.

За участю представників:

від заявника: Сніжко О.Ю. - арбітражний керуючий

від ТОВ «ВКФ «Інвестгруп»: Кошліченко В.С. - представник за довіреністю від 01.11.2017

від ІП «Інвестиційна компанія «Гарант-капітал»: Кошліченко В.С. - представник за довіреністю від 01.12.2017

від ТОВ «Венчурні інвестиційні проекти»: Мишастий А.О. - представник за довіреністю від 17.01.2018

від інших учасників справи: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу арбітражного керуючого Сніжка Олександра Юрійовича

на ухвалу Господарського суду Київської області від 08.06.2017 про відмову в задоволенні заяви розпорядника майна ТОВ «Інфініті» - Арбітражного керуючого Сніжка Олександра Юрійовича про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Київської області від 24.04.2014

у справі № Б3/081-12/24 (суддя Лопатін А.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Інвестгруп», яке є правонаступником ПАТ «Банк Перший»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфініті»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № Б3/081-12/24 за заявою ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Інвестгруп», яке є правонаступником ПАТ «Банк перший», про банкрутство ТОВ «Інфініті» (), провадження у якій порушено ухвалою від 18.07.2012.

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду Київської області від 24.04.2014 затверджено реєстр вимог кредиторів боржника - ТОВ «Інфініті», в тому числі визнано вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Венчурні інвестиційні проекти», яке діє як компанія з управління активами за рахунок та в інтересах пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Інфініті Преміум», у розмірі 230 751 073 грн., з яких: 230 000 000 - четверта черга та 1 073 грн. (судовий збір) - перша черга задоволення вимог кредиторів.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2014. ухвалу Господарського суду Київської області від 24.04.2014 у справі № Б3/081-12/24 скасовано в частині відхилення грошових вимог ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Інвестгруп» до боржника, визнано та зобов'язано розпорядника майна боржника включити до реєстру вимог кредиторів вимоги ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Інвестгруп» до боржника в сумі 38 616 319,99 грн. в першу чергу задоволення вимог кредиторів.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.10.2014 постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2014 (в частині розгляду кредиторських вимог ОСОБА_6.) та ухвалу господарського суду Київської області від 24.04.2014 (в частині розгляду кредиторських вимог ОСОБА_6.) у справі № Б3/081-12/24 скасовано, справу № Б3/081-12/24 в частині розгляду кредиторських вимог ОСОБА_6 передано на новий розгляд до господарського суду Київської області.

Отже, вказаними судовими рішеннями ухвалу попереднього засідання Господарського суду Київської області від 24.04.2014 в частині визнання вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Венчурні інвестиційні проекти», яке діє як компанія з управління активами за рахунок та в інтересах пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Інфініті Преміум», у розмірі 230 751 073 грн. залишено без змін.

10.05.2017 через канцелярію господарського суду Київської області розпорядником майна ТОВ «Інфініті» - арбітражним керуючим Сніжко Олександром Юрійовичем подано заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Київської області від 24.04.2014 у справі № Б3/081-12/24 про розгляд заяви про визнання кредиторських вимог та затвердження реєстру комітету кредиторів у справі про банкрутство ТОВ «Інфініті», в якій він просив скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 24.04.2014 в частині визнання грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Венчурні інвестиційні проекти», яке діє як компанія з управління активами за рахунок та в інтересах пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Інфініті Преміум», у розмірі 230 751 073 грн., з яких: 230 000 000 - четверта черга та 1 073 грн. (судовий збір) - перша черга та виключити його з реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.06.2017 у справі № Б3/081-12/24 заяву розпорядника майна ТОВ «Інфініті» - Арбітражного керуючого Сніжка Олександра Юрійовича про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Київської області від 24.04.2014 у цій справі залишено без задоволення.

В обґрунтування вказаної позиції суд першої інстанції послався на те, що:

- подану заявником копію тимчасового свідоцтва про право власності на іменні цінні папери серії А№0009 від 23.02.2012 не можна вважати нововиявленою обставиною, так як боржник - ТОВ «Інфініті» не був позбавлений можливості подати вказаний документ до суду під час розгляду кредиторських вимог ТОВ «Венчурні інвестиційні проекти», яке діє як компанія з управління активами за рахунок та в інтересах пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Інфініті Преміум», як відповідний доказ;

- згідно з наданою копією тимчасового свідоцтва про право власності на іменні цінні папери ТОВ «Інфініті», боржнику було видано таке свідоцтво 23.02.2012, проте з долученої до матеріалів кредиторської заяви ТОВ «Венчурні інвестиційні проекти», яке діє як компанія з управління активами за рахунок та в інтересах пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Інфініті Преміум», та виписки про стан рахунку у цінних паперах № 003054 станом на 05.09.2012 вбачається, що власником цінних паперів у кількості 352120 (емітент - ТОВ «Інфініті») є ТОВ «Венчурні інвестиційні проекти» (для ПЗНВІФ «Інфініті Преміум»), а відтак, спірне тимчасове свідоцтво не спростовує наявності у боржника зобов'язань, посвідчених цінними паперами, наявність яких встановлена оспорюваною ухвалою;

Щодо посилань заявника та те, що під час розгляду грошових вимог ТОВ «Венчурні інвестиційні проекти», яке діє як компанія з управління активами за рахунок та в інтересах ПЗНВІФ «Інфініті Преміум», господарським судом не надано належної правової оцінки та не взято до уваги норми Закону України «Про інститути спільного інвестування» та положень Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, що призвело до неправильного вирішення справи та прийняття незаконного рішення, яке підлягає безумовному скасуванню, суд першої інстанції зазначив про те, що за змістом ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, арбітражний керуючий Сніжок Олександр Юрійович звернувся з апеляційної скаргою в якій просить:

- ухвалу Господарського суду Київської області від 08.06.2017 у справі № Б3/081-12/24 скасувати повністю;

- прийняти у цій справі нове рішення (винести ухвалу);

- заяву арбітражного керуючого Сніжка Олександра Юрійовича про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Київської області від 24.04.2014 у справі № Б3/081-12/24 задовольнити;

- ухвалу Господарського суду Київської області від 24.04.2014 у справі № Б3/081-12/24 щодо визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «Венчурні інвестиційні проекти» конкурсним кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфініті» скасувати повністю;

- відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Венчурні інвестиційні проекти» у визнанні кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфініті»;

- за результатами перегляду прийняти відповідну постанову (винести ухвалу).

В апеляційній скарзі та в доповненнях до апеляційної скарги заявник послався на те, що:

- суд першої інстанції невірно застосував норми ст.ст. 112, 113, 113-1, 114 ГПК України та Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та, як наслідок, відмовив заявнику в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Київської області від 24.04.2014 у справі № Б3/081-12/24;

- розпорядника майна ТОВ «Інфініті» - арбітражного керуючого Сніжка Олександра Юрійовича призначено постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 по справі № Б3/081-12/24, а тому він ніяк не міг подати до суду спірне тимчасове свідоцтво під час розгляду кредиторських вимог ТОВ «Венчурні інвестиційні проекти», яке діє як компанія з управління активами за рахунок та в інтересах ПЗНВІФ «Інфініті Преміум», як відповідний доказ 24.04.2014;

- судом першої інстанції безпідставно відмовлено в задоволенні клопотань заявника про витребування доказів від Головного слідчого управління Національної поліції України (оригінал тимчасового свідоцтва про право власності на іменні цінні папери від 23.02.2012, виданого компанією з управління активами ТОВ «Венчурні інвестиційні проекти», та від Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (інформацію про право власності на іменні цінні папери (інвестиційні сертифікати) ПЗНВІФ «Інфініті Преміум» та будь-які документи, що підтверджують таке право власності);

- судом першої інстанції знехтувані вимоги ст. 85 ГПК України, згідно якої повне рішення повинно бути складено у строк не більше п'яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення, оскільки повний текст ухвали був виготовлений та отриманий заявником більше ніж через 1,5 місяці з моменту оголошення вступної та резолютивної частин ухвали суду;

- судом першої інстанції спочатку вирішено спір сторін по суті, а потім розглянуті клопотання про вжиття запобіжних заходів (такими клопотаннями заявник вважає подані ним клопотання про витребування доказів - примітка суду).

Також апелянт послався на ті саме обставини, що й під час звернення до суду першої інстанції з відповідною заявою, а саме не те, що:

- господарським судом не надано належної правової оцінки та не взято до уваги норми Закону України «Про інститути спільного інвестування» та положень Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, що призвело до неправильного вирішення справи та прийняття незаконного рішення, яке підлягає безумовному скасуванню, оскільки прості векселі видані ТОВ «Інфініті» та придбані Товариством з обмеженою відповідальністю «Венчурні інвестиційні проекти», яке діє як компанія з управління активами за рахунок та в інтересах пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Інфініті Преміум», згідно договорів купівлі-продажу цінних паперів, укладених з ТОВ «БСЛ», є активами пайового інвестиційного фонду та фактично належать ТОВ «Інфініті» на праві власності як єдиному учаснику фонду;

- визнання грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Венчурні інвестиційні проекти», яке діє як компанія з управління активами за рахунок та в інтересах пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Інфініті Преміум», до ТОВ «Інфініті» фактично створило ситуацію, в якій пайовий інвестиційний фонд є кредитором власного учасника (інвестора);

- відповідно до норм чинного законодавства активи пайового інвестиційного фонду мають розглядатися як активи боржника та бути зарахованими до ліквідаційної маси останнього.

Ухвалою від 30.08.2017 колегії суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: Остапенко О.М. (головуючий), судді Кропивна Л.В., Пантелієнко В.О. поновлено строк для подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу арбітражного керуючого Сніжка Олександра Юрійовича на ухвалу Господарського суду Київської області від 08.06.2017 у справі № Б3/081-12/24 прийнято до провадження.

Склад колегії суддів неодноразово змінювався.

Ухвалою від 26.12.2017 колегії суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Пашкіна С.А., Сітайло Л.Г. апеляційну скаргу арбітражного керуючого Сніжка Олександра Юрійовича на ухвалу Господарського суду Київської області від 08.06.2017 у справі № Б3/081-12/24 прийнято до свого провадження, розгляд справи призначено на 22.01.2018.

Ухвалою від 22.01.2018 відмовлено у задоволенні клопотань (заяв) арбітражного керуючого Сніжка Олександра Юрійовича про витребування додаткових доказів та про залучення додаткових документів до апеляційної скарги.

До початку судового засідання 22.01.2018 від ТОВ «ВКФ «Інвестгруп» через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшла заява про відвід складу колегії суддів в якій заявник просив відвести суддів Калатай Н.Ф., Пашкіна С.А., Сітайло Л.Г. від розгляду справи № Б3/081-12/24.

В судовому засіданні 22.01.2018 представник ТОВ «ВКФ «Інвестгруп» заявив про відмову від поданої ним заяви про відвід складу колегії суддів.

Вказана заява ТОВ «ВКФ «Інвестгруп» про відмову від поданої ним заяви про відвід колегією суддів прийнята, як така, що не суперечить приписам процесуального законодавства.

Під час розгляду справи апелянт апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, представники ТОВ «ВКФ «Інвестгруп», ІП «Інвестиційна компанія «Гарант-капітал» та ТОВ «Венчурні інвестиційні проекти» проти задоволення апеляційної скарги заперечили та просили залишити її без задоволення, а оспорюване рішення суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення апелянта та представників ТОВ «ВКФ «Інвестгруп», ІП «Інвестиційна компанія «Гарант-капітал» та ТОВ «Венчурні інвестиційні проекти», з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № Б3/081-12/24 за заявою ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Інвестгруп», яке є правонаступником ПАТ «Банк перший», про банкрутство ТОВ «Інфініті» (), провадження у якій порушено ухвалою від 18.07.2012.

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду Київської області від 24.04.2014 затверджено реєстр вимог кредиторів боржника - ТОВ «Інфініті», в тому числі визнано вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Венчурні інвестиційні проекти», яке діє як компанія з управління активами за рахунок та в інтересах пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Інфініті Преміум», у розмірі 230 751 073 грн., з яких: 230 000 000 - четверта черга та 1 073 грн. (судовий збір) - перша черга задоволення вимог кредиторів.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2014. ухвалу Господарського суду Київської області від 24.04.2014 у справі № Б3/081-12/24 скасовано в частині відхилення грошових вимог ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Інвестгруп» до боржника, визнано та зобов'язано розпорядника майна боржника включити до реєстру вимог кредиторів вимоги ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Інвестгруп» до боржника в сумі 38 616 319,99 грн. в першу чергу задоволення вимог кредиторів.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.10.2014 постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2014 (в частині розгляду кредиторських вимог ОСОБА_6.) та ухвалу господарського суду Київської області від 24.04.2014 (в частині розгляду кредиторських вимог ОСОБА_6.) у справі № Б3/081-12/24 скасовано, справу № Б3/081-12/24 в частині розгляду кредиторських вимог ОСОБА_6 передано на новий розгляд до господарського суду Київської області.

Отже, вказаними судовими рішеннями ухвалу попереднього засідання Господарського суду Київської області від 24.04.2014 в частині визнання вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Венчурні інвестиційні проекти», яке діє як компанія з управління активами за рахунок та в інтересах пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Інфініті Преміум», у розмірі 230 751 073 грн. залишено без змін.

10.05.2017 через канцелярію господарського суду Київської області розпорядником майна ТОВ «Інфініті» - арбітражним керуючим Сніжко Олександром Юрійовичем подано заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Київської області від 24.04.2014 у справі № Б3/081-12/24 про розгляд заяви про визнання кредиторських вимог та затвердження реєстру комітету кредиторів у справі про банкрутство ТОВ «Інфініті», в якій він просив скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 24.04.2014 в частині визнання грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Венчурні інвестиційні проекти», яке діє як компанія з управління активами за рахунок та в інтересах пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Інфініті Преміум», у розмірі 230 751 073 грн., з яких: 230 000 000 - четверта черга та 1 073 грн. (судовий збір) - перша черга та виключити його з реєстру вимог кредиторів.

Як на підставу для перегляду ухвали суду у визначеній частині за нововиявленими обставинами заявник послався на те, що:

- задовольняючи спірні грошові вимоги, господарський суд виходив з того, що спірні вимоги виникли на підставі простих векселів, які були придбані за договорами купівлі-продажу цінних паперів, укладених з ТОВ «БСЛ», що підтверджується актами прийому-передачі векселів на виконання договорів купівлі-продажу цінних паперів, а також платіжними дорученнями;

- під час розгляду справи господарським судом не встановлювалися обставини, пов'язані із правовідносинами, які склалися у зв'язку з придбанням компанією з управління активами ТОВ «Венчурні інвестиційні проекти» для ПЗНВІФ «Інфініті Преміум» цінних паперів (векселів), застосуванні норм матеріального права, зокрема, ст.ст. 3, 22, 23, 25, 26, 29, 31 Закону України «Про інститути спільного інвестування (пайові та корпоративні інвестиційні фонди)» від 15.03.2001, Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» від 23.02.2006, ст.ст. 16, 386, 392 ЦК України, інших підзаконних нормативних актів, які регулюють господарські правовідносини сторін;

- крім того, як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження грошових вимог до боржника ТОВ «Венчурні інвестиційні проекти» для ПЗНВІФ «Інфініті Преміум» надало суду наступні докази: копії простих векселів; договори купівлі-продажу цінних паперів; акти прийому-передачі векселів; платіжні доручення; виписки про стан рахунку у цінних паперах № 003054 станом на 05.09.2012, свідоцтво № 643 про внесення до Єдиного державного реєстру інститутів спільного інвестування від 11.05.2007, свідоцтво про реєстрацію випуску інвестиційних сертифікатів № 677 від 01.06.2007, виписки з реєстру кодів цінних паперів від 14.06.2007, зміни та доповнення до проспекту емісії інвестиційних сертифікатів ПЗНВІФ «Інфініті Преміум», які розповсюджуються способом приватного розміщення (є невід'ємною частиною проспекту емісії), регламенти ПЗНВІФ «Інфініті Преміум», інвестиційні декларації пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Інфініті Преміум», рішення Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 1617 від 19.07.2007 «Про відповідність пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Інфініті Преміум» ТОВ «Венчурні інвестиційні проекти» щодо мінімального обсягу активів ICI»;

- однак, в матеріалах справи відсутні наступні документи, які мають істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі суду на час розгляду справи, а саме: тимчасове свідоцтво про право власності на іменні цінні папери від 23.02.2012, видане компанією з управління активами ТОВ «Венчурні інвестиційні проекти»;

- під час виїзду арбітражного керуючого за місцем знаходження боржника 12.04.2017 (про вказаний виїзд було складено акт від 12.04.2017) було виявлено папку із документами, в якій містилась копія Тимчасового свідоцтва про право власності на іменні цінні папери серії А № 0009 від 23.02.2012, яким встановлено, що ТОВ «Інфініті» було і є власником інвестиційних сертифікатів ПЗНВІФ «Інфініті Преміум» в кількості 240 000 штук на загальну суму 240 000 000 грн.;

- таким чином, ПЗНВІФ «ІнфінітіПреміум» за своїм правовим режимом є активом, який належить на праві спільної часткової власності його учасників та в управлінні компанією з управління активами; отже, ТОВ «Інфініті» є єдиним власником всіх активів ПЗНВІФ «Інфініті Перміум», що підтверджується тимчасовим свідоцтвом виданим емітентом (компанією з управління активами) ТОВ «Венчурні інвестиційні проекти» (нововиявлена обставина) про право власності на 240 000 штук іменних цінних паперів, що згідно проспекту емісії відповідає 100 відсоткам емітованих цінних паперів;

- під час розгляду грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Венчурні інвестиційні проекти», яке діє як компанія з управління активами за рахунок та в інтересах пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Інфініті Преміум», господарським судом не надано належної правової оцінки та не взято до уваги норми Закону України «Про інститути спільного інвестування» та положень Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, що призвело до неправильного вирішення справи та прийняття незаконного рішення, яке підлягає безумовному скасуванню, оскільки прості векселі видані ТОВ «Інфініті» та придбані Товариством з обмеженою відповідальністю «Венчурні інвестиційні проекти», яке діє як компанія з управління активами за рахунок та в інтересах пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Інфініті Преміум», згідно договорів купівлі-продажу цінних паперів, укладених з ТОВ «БСЛ» є активами пайового інвестиційного фонду та фактично належать ТОВ «Інфініті» на праві власності як єдиному учаснику фонду;

- визнання грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Венчурні інвестиційні проекти», яке діє як компанія з управління активами за рахунок та в інтересах пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Інфініті Преміум» до ТОВ «Інфініті» фактично створило ситуацію, в якій пайовий інвестиційний фонд є кредитором власного учасника (інвестора).

Також заявник зауважив на тому, що постає питання, в разі визнання кредитора банкрутом та його ліквідації, що стане з активами Пайового інвестиційного фонду, які є власністю боржника (ТОВ «Інфініті»), які, відповідно до норм чинного законодавства, мають розглядатися як активи боржника та бути зарахованими до ліквідаційної маси останнього.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.06.2017 у справі № Б3/081-12/24 заяву розпорядника майна ТОВ «Інфініті» - Арбітражного керуючого Сніжка Олександра Юрійовича про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Київської області від 24.04.2014 у цій справі залишено без задоволення.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) справи у судах апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності редакцією цього Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Водночас, враховуючи те, що в оспорюваній ухвалі судом першої інстанції надано правову оцінку обставинам, заявленим як нововиявлені, з точки зору норм процесуального законодавства, яке діяло на дату її прийняття - 08.06.2017, а також з огляду на положення ст. 58 Конституції України, згідно з якою закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, при вирішенні питання щодо законності оспорюваної ухвали суд застосує положення ГПК України в редакції, яка діяла станом на дату винесення такої ухвали.

Статтею 112 ГПК України встановлено що господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно до п. 2 Роз'яснення президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» від 26.12.2011 № 17 до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Як на підставу для перегляду рішення суду у цій справі за нововиявленими обставинами заявник фактично послався на те, що ним як арбітражним керуючим при виїзді за місцем знаходження боржника 12.04.2017 (про вказаний виїзд було складено акт від 12.04.2017) виявлено папку із документами, в якій містилась копія Тимчасового свідоцтва про право власності на іменні цінні папери серії А № 0009 від 23.02.2012, яким встановлено, що ТОВ «Інфініті» було і є власником інвестиційних сертифікатів ПЗНВІФ «Інфініті Преміум» в кількості 240 000 штук на загальну суму 240 000 000 грн., тобто, фактично, боржник (ТОВ «Інфініті») є єдиним власником всіх активів ПЗНВІФ «Інфініті Преміум» (кредитора), і оскільки прості векселі, які видані ТОВ «Інфініті» та на підставі яких ПЗНВІФ «Інфініті Преміум» визнано кредитором ТОВ «Інфініті», є активами пайового інвестиційного фонду, то фактично вони належать ТОВ «Інфініті» на праві власності як єдиному учаснику фонду, а відтак, ПЗНВІФ «Інфініті Преміум» не може бути кредитором ТОВ «Інфініті».

Вказане Тимчасове свідоцтво про право власності на іменні цінні папери серії А № 0009 від 23.02.2012 під час прийняття рішення щодо кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Венчурні інвестиційні проекти», яке діє як компанія з управління активами за рахунок та в інтересах пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Інфініті Преміум», суду не надавалось.

Проте необхідною ознакою нововиявлених обставин, серед іншого, є те, що ці обставини не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи.

Боржником не надано жодного обґрунтування того, що на час розгляду справи він не міг надати суду Тимчасове свідоцтво про право власності на іменні цінні папери серії А № 0009 від 23.02.2012, враховуючи те, що саме в нього таке свідоцтво й було виявлено.

Згідно з п. 5 Роз'яснення президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» від 26.12.2011 № 17, не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу XIII ГПК господарський суд має винести ухвалу про залишення судового рішення без зміни. В той же час заінтересована сторона не позбавлена права оскаржити судове рішення в апеляційному порядку з дотриманням вимог ГПК, зокрема, статті 101 цього Кодексу.

Оскільки доказ, на який посилається відповідач, міг бути поданий під час розгляду справи по суті, обставини, на які апелянт посилається в зв'язку із вказаним доказом, не можуть бути прийняті судом як нововиявлені.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який за таких обставин відмовив у задоволенні клопотань заявника про витребування доказів, і зауважує заявнику на тому, що предметом судового розгляду у цій справі є наявність/або відсутність підстав для перегляду ухвали Господарського суду Київської області від 24.04.2014 у справі № Б3/081-12/24 в оспорюваній частині за обставинами, які заявник вважає нововиявленими, а не встановлення наявності обставин, які можуть спростувати визнані цією ухвалою грошові вимоги, оскільки ухвала в оспорюваній її частині переглядалась судом апеляційної інстанції, в тому числі й щодо застосування під час розгляду кредиторських вимог норм чинного законодавства.

Щодо посилань заявника на те, що розпорядника майна ТОВ «Інфініті» - арбітражного керуючого Сніжка Олександра Юрійовича призначено постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 по справі № Б3/081-12/24, а тому він ніяк не міг подати до суду спірне тимчасове свідоцтво під час розгляду кредиторських вимог ТОВ «Венчурні інвестиційні проекти», яке діє як компанія з управління активами за рахунок та в інтересах ПЗНВІФ «Інфініті Преміум», як відповідний доказ 24.04.2014, колегія суддів зауважує арбітражному керуючому Сніжку Олександру Юрійовичу, що стороною у цій справі є саме ТОВ «Інфініті» як юридична особа, яка набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону, і той факт, що від імені юридичної особи виступають конкретні фізичні особи (в тому числі і арбітражний керуючий, розпорядник майна або ліквідатор) не змінює самостійного характеру волі, поведінки і відповідальності юридичної особи за свої дії в цивільних правовідносинах, оскільки юридична особа здійснює свої права та обов'язки через свої органи або особу, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені.

Той факт, що повний текст оспореної ухвали був виготовлений судом та отриманий заявником більше ніж через 1,5 місяці з моменту оголошення її вступної та резолютивної частин, на що також посилається апелянт, не може бути підставою для її скасування.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано залишив заяву розпорядника майна ТОВ «Інфініті» - арбітражного керуючого Сніжка Олександра Юрійовича про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Київської області від 24.04.2014 у справі № Б3/081-12/24, в якій він просив скасувати вказану ухвалу в частині визнання грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Венчурні інвестиційні проекти», яке діє як компанія з управління активами за рахунок та в інтересах пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Інфініті Преміум», у розмірі 230 751 073 грн., з яких: 230 000 000 - четверта черга та 1 073 грн. (судовий збір) - перша черга, та виключення його з реєстру вимог кредиторів, без задоволення в зв'язку з недоведеністю наявності таких обставин. Правові підстави для скасування ухвали Господарського суду Київської області від 08.06.2017 у справі № Б3/081-12/24 відсутні.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по справі за подачу апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Сніжка Олександра Юрійовича на ухвалу Господарського суду Київської області від 08.06.2017 у справі № Б3/081-12/24 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Господарського суду Київської області від 08.06.2017 у справі № Б3/081-12/24 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Повернути до Господарського суду Київської області матеріали справи № Б3/081-12/24.

Повний текст постанови складено: 29.01.2018

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді С.А. Пашкіна

Л.Г. Сітайло