УХВАЛА

м. Київ

31.01.2018Справа № 910/27848/15

Суддя Господарського суду міста Києва Пукшин Л.Г., за участю секретаря судового засідання Бугаєнко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Міністерства юстиції України Департаменту державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень (м. Київ, вул. Городецького,13)

про зміну способу та порядку виконання рішення суду у справі № 910/27848/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" (м. Київ, вул. Володимирська, 46)

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд" (м. Київ, вул. Липська, 10)

2) Приватного акціонерного товариства "Термолайф" (м. Харків, шосе Карачівське, 44)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Приватне акціонерне товариство "Харківський коксовий завод" (м. Харків, наб. Червоношкільна, 24)

про стягнення 1136479,26 доларів США та 2543741,74 грн.

представники:

від заявника: не з'явився

від позивача: Пелепецький В.Д.

від відповідача-1: Вадвійчук Б.П.

від відповідача-2: Дикий Ю.О.

від третьої особи: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 01.02.2016 у справі № 910/27848/15 (суддя Марченко О.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.04.2017 (колегія суддів у складі: головуючого судді Буравльова С.І., суддів Руденко М.А., Андрієнка В.В.), позов задоволено; стягнуто солідарно з Приватного акціонерного товариства "Термолайф" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд" 1000000,00 дол. США заборгованості зі сплати кредиту, 136479,26 дол. США процентів за користування кредитом, 1846756,15 грн. пені за прострочення повернення кредиту та 696985,59 грн. пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом.

25.05.2017 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2016 у справі №910/27848/15, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.04.2017, було видано відповідні накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.07.2017 у справі № 910/27848/15 рішенням Господарського суду м. Києва від 01.02.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.14.2017 скасовано в частині стягнення 1846756,15 грн. пені за прострочення повернення кредиту та 696985,59 грн. пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом та передано на новий розгляд.

Відповідно до вимог ст. 2-1 ГПК України на підставі Розпорядження керівника апарату суду № 05-23/2150 від 21.07.2017 справу № 910/27848/15 направлено на повторний автоматичний розподіл та передано для подальшого розгляду судді Пукшин Л.Г.

24.10.2017 до Господарського суду міста Києва надійшов запит Вищого господарського суду міста Києва № 910/27848/15/621/2017 про невідкладне направлення матеріалів справи № 910/27848/15 у зв'язку з необхідністю розгляду заяви Публічного акціонерного товариства " Сбербанк" про роз'яснення постанови Вищого господарського суду України від 13.07.2017.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.10.17р. направлено матеріали справи № 910/27848/15 до Вищого господарського суду України та зупинено провадження у справі № 910/27848/15 до повернення матеріалів даної справи до Господарського суду міста Києва.

29.11.2017 через загальний відділ діловодства господарського суду надійшла заява Міністерства юстиції України Департаменту державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 01.02.16р. у справі № 910/27848/15

Листом Господарський суд м. Києві від 04.12.17р. повідомлено заявника про відкладення розгляду заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду до повернення матеріалів справи № 910/27848/15 з Вищого господарського суду України до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 30.11.17р. заяву ПАТ "Сбербанку" задоволено та надано роз'яснення щодо постанови Вищого господарського суду України від 13.07.17р.

08.12.2017р. до Господарського суду м. Києва надійшли матеріали справи з Вищого господарського суду України.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.12.17р. прийнято до розгляду заяву Міністерства юстиції України Департаменту державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень про зміну способу та порядку виконання рішення суду у справі № 910/27848/15 та розгляд заяви призначено на 16.01.18р.

16.01.18р. через загальний відділ діловодства суду надійшли письмові заперечення, з яких вбачається, що відповідач-2 заперечує щодо заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду, оскільки звернення з даною заявою є передчасним та безпідставним, та звертає увагу про відсутність у заяві вказівки на конкретне майно, на яке має бути звернуте стягнення. Крім того, відповідач-2 зазначає, що державним виконавцем лише виявлено рухоме майно боржника, проте не проведено відповідних виконавчих дій для задоволенні вимог стягувача.

16.01.18р. у судовому засіданні головуючим оголошено, що 15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. N2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

У зв'язку з неявкою у судове засідання представника виконавчої служби та третьої особи та необхідністю представника відповідача-2 ознайомитись з матеріалами справи, суд на місці вирішив відкласти судовий розгляд справи на 31.01.2018р.

29.01.18р. до господарського суду через загальний відділ діловодства надійшли письмові заперечення відповідача-1, в яких зазначається про відсутність у заяві про зміну способу та порядку виконання рішення суду обставин, які ускладнюють або роблять неможливим виконання судового рішення. Проте, відповідач-1 вважає, що матеріалами виконавчого провадження підтверджується про можливість виконати рішення суду у загальному порядку виконавчого провадження, на підстав чого відповідач-1 заперечує щодо задоволення заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Також, відповідач-1 звертає увагу, що нерухоме майно ТОВ «Коксотрейд» знаходиться за адресою: м. Донецьк, вул. Савченка, буд. 1-А, на яке розповсюджується мораторій передбачений Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», а тому звернення стягнення на нерухоме майно відповідача-1 є незаконним.

Представник заявника, у судове засідання 31.01.18р., не з'явився про дату та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується поштового повідомленням про вручення № 371, з якого вбачається, що представник отримав ухвалу суду 22.01.2018р. Клопотань про відкладення до суду не надходило.

Представник позивача надав усні пояснення по суті заяви та підтримав заяву про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Представник відповідача-1 надав усні пояснення по суті заяви та заперечив щодо задоволення заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду, надав суду клопотання про долучення до матеріалів заяви копію виписки.

Представник відповідача-2 надав усні пояснення по суті заяви та заперечив щодо задоволення заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Обґрунтовуючи подану заяву, заявник зазначає, що до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшли два накази Господарського суду м. Києві від 25.05.2017р. у справі № 910/27848/15 про стягнення солідарно з ПрАТ «Термолайф» та ТОВ «Коксотрейд» з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь ПАТ «Сбербанк» 1 000 000 доларів США кредиту; 136 479 доларів США 26 центів США процентів за користування кредитом;1 846 756 грн. 15 коп. пені за прострочення повернення кредиту; 696 985 грн. 59 коп. пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом і 182 700 грн. судового збору.

04.07.2017р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54222527 та № 54222385.

На підставі заяви ПАТ «Сбербанк» від 15.11.2017р. про виконання рішення суду за рахунок майна боржників, у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках боржників, державним виконавцем вирішено звернутися до суду із заявою, в якій просить: змінити спосіб та порядок виконання рішення Господарського суду м. Києва від 01.02.2016р. № 910/27848/15, на підставі якого видано накази Господарського суду м. Києва від 25.05.2017р. № 910/27848/15, про стягнення солідарно з ПрАТ «Термолайф» та ТОВ «Коксотрейд» з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду на користь ПАТ «Сбербанк» 1 000 000 доларів США кредиту; 136 479 доларів США процентів за користування кредитом; 182 700 грн. судового збору, шляхом звернення стягнення на майно боржників.

Розглянувши заяву, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду, з огляду на наступне.

Суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу (ч. 1 ст. 160 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити та розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Так, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами (ч. 2 ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Верховним Судом України 25.11.2015 при розгляді справи № 6-1829цс 15 сформовано позицію, відповідно до якої спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Таким чином, всупереч вимог ст. 74 ГПК України, заявник не надав доказів щодо наявності обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, в обґрунтування поданої заяви, заявником не вказано обставин щодо неможливості виконання рішення суду у спосіб і порядку, визначені рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 п. 1 та ч. 2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем (ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як вбачається з матеріалів справи, держаним виконавцем в результаті проведення виконавчих дій, виявлено у відповідача-1 та відповідача-2 нерухоме та рухоме майно (транспортні засоби), що підтверджується копіями супровідного листа Регіонального сервісного центру в Донецькій області Міністерства внутрішніх справ України №31/5-4350 від 29.08.2017р., додатком до нього про перелік транспортних засобів та копіями супровідного листу Головного управління держпраці у Харківській області № 8863/05-18/7972 від 21.07.17 з додатком до нього. Проте заявником не подано до суду доказів здійснення державним виконавцем виконавчих дій щодо вилучення у боржників зазначеного майна, його реалізації та погашення заборгованості на користь ПАТ «Сбербанк».

Крім того, у подані заяві, державний виконавець зазначає про зміну способу та порядку виконання рішення суду шляхом стягнення на майно боржників. Суд звертає увагу, що у вимозі заявника не вказано та не конкретизовано майно та порядок на яке можливе здійснити звернення стягнення.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Пунктами 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заявником не доведено наявність обставин в розумінні ч. 3 ст. 331 ГПК України, за якими можливо змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, а також не надано доказів щодо неможливості виконання рішення у справі у спосіб та порядок визначеним у рішенні суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про зміну способу та порядку виконання рішення суду у справі № 910/27848/15.

Ухвала набирає законної сили 31.01.2018р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.Г. Пукшин