ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" січня 2018 р. м. Київ Справа № 20/042-10

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Агрікол Ко., ЛТД

на бездіяльність Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області

у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Агрікол Ко., ЛТД

про стягнення 577349,81 грн.

Суддя В.М. Бабкіна

Представники сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача (скаржника): не зявився;

від Управління ДВС: не зявився.

Обставини справи:

Рішенням господарського суду Київської області від 02.07.2010 р. у справі № 20/042-10 позовні вимоги Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Агрікол Ко., ЛТД про стягнення 577349,81 грн. задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Агрікол Ко., ЛТД на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 577349 грн. 81 коп. основного боргу, 5773 грн. 50 коп. державного мита, 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 34345 грн. 00 коп. витрат на надання послуг адвоката.

05.08.2010 р. на виконання рішення від 02.07.2010 р. господарським судом Київської області видано відповідний наказ.

20.11.2017 р. до господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Агрікол Ко., ЛТД надійшла скарга б/н від 20.11.2017 р. (вх. № 248/17 від 20.11.2017 р.) на бездіяльність Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області у виконавчому провадженні ВП № 22649626, за змістом якої скаржник просить суд: визнати незаконною бездіяльність Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області, котра виразилась у невчиненні дій, які направлені на скасування арешту та заборони відчуження з усього майна ТОВ ОСОБА_1 Агрікол Ко., ЛТД згідно постанови від 15.11.2010 р.; зобовязати Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області вчинити всі дії щодо скасування арешту та заборони відчуження з усього майна ТОВ ОСОБА_1 Агрікол Ко., ЛТД згідно постанови від 15.11.2010 р.; скасувати арешт та заборону відчуження з усього майна ТОВ ОСОБА_1 Агрікол Ко., ЛТД, що накладений згідно постанови від 15.11.2010 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.11.2017 р. розгляд скарги ТОВ ОСОБА_1 Агрікол Ко., ЛТД на бездіяльність Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області у виконавчому провадженні ВП № 22649626 щодо виконання рішення у справі № 20/042-10 було призначено на 14.12.2017 р., зобовязано Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області надати письмові пояснення щодо скарги б/н від 20.11.2017 р. ТОВ ОСОБА_1 Агрікол Ко., ЛТД у даній справі та надати суду матеріали виконавчого провадження ВП № 22649626 (в оригіналах - для огляду, в належним чином засвідчених копіях - для долучення до матеріалів справи).

У судовому засіданні 14.12.2017 р. представник скаржника подану скаргу підтримав; представники боржника та Управління ДВС у судове засідання не зявились.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.12.2017 р. розгляд скарги було відкладено на 22.01.2018 р.

Слід зазначити, що 15.12.2017 р. набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017 р.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 Перехідних положень ГПК України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017 р. справи у судах першої інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду (ст. 340 ГПК України).

Згідно з приписами статті 342 ГПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі у справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника (ч. 3 тієї ж статті).

Статтею 343 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

В обґрунтування поданої скарги ТОВ ОСОБА_1 Агрікол Ко., ЛТД вказувало на те, що між стягувачем та боржником було укладено правочин мирову угоду, згідно якого сторони змінили обсяг зобовязань сторін за договором поставки № 12-11/09 від 12.11.2009 р., а саме - ТОВ ОСОБА_1 Агрікол Ко., ЛТД у добровільному порядку в рахунок погашення заборгованості передає ФОП ОСОБА_2 у власність до 20.04.2013 р. 57000,00 грн. та погодили, що з моменту підписання даної мирової угоди стягувач не матиме жодних майнових і немайнових претензій до боржника з приводу заборгованості, погашення якої було предметом даної мирової угоди.

Як слідує з матеріалів справи, 18.04.2013 р. сторонами у справі № 20/042-10 було подано заяву б/н від 17.04.2013 р. про затвердження мирової угоди на стадії виконання судового рішення, яку було підписано від позивача представником - ОСОБА_3, від відповідача директором ОСОБА_4 Мустафою, а також мирову угоду від 03.04.2013 р., підписану уповноваженими представниками сторін, згідно з умовами якої відповідач у добровільному порядку в рахунок погашення заборгованості передає позивачеві до 20.04.2013 р. 577000,00 грн.

Водночас, 27.05.2013 р. сторонами було подано суду заяву б/н від 17.04.2013 р. про виконання мирової угоди, відподно до якої ТОВ ОСОБА_1 Агрікол Ко., ЛТД у добровільному порядку в рахунок погашення заборгованості було перераховано на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_2 577000,00 грн., у звязку з чим стягувач (ФОП ОСОБА_2Ф.) вважає спір врегульованим.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.05.2013 р. у даній справі заяву б/н від 18.04.2013 р. про затвердження мирової угоди на стадії виконання судового рішення у справі № 20/042-10 було залишено без задоволення з огляду на те, що мирова угода містила умови, які на час подання заяви про її затвердження судом вже були виконані сторонами.

Оскільки, ОСОБА_5 примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області після закінчення виконавчого провадження ВП № 22649626 у звязку з поверненням виконавчого документу стягувачу за письмовою заявою останнього, не було вчинено дій стосовно зняття арешту з майна боржника, який був накладений державним виконавцем для забезпечення реального виконання рішення у справі № 20/042-10, ТОВ ОСОБА_1 Агрікол Ко., ЛТД і звернулось з даною скаргою до суду.

Дослідивши доводи скаржника, матеріали скарги ТОВ ОСОБА_1 Агрікол Ко., ЛТД, суд зазначає наступне.

Згідно статті 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Згідно статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з приписами ст. 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 6 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів систему органів примусового виконання рішень становлять: Міністерство юстиції України; органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Згідно із статтею 3 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Частина 1 статті 5 Закону України Про виконавче провадження передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення господарського суду Київської області від 02.07.2010 р. у справі № 20/042-10 було видано наказ від 05.08.2010 р.

15.11.2010 р. відповідний наказ було прийнято до примусового виконання ОСОБА_5 примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 22649626, а також накладено арешт на майно ТОВ ОСОБА_1 Агрікол Ко., ЛТД в межах суми звернення стягнення.

У поданій скарзі боржник вказує на те, що ТОВ ОСОБА_1 Агрікол Ко., ЛТД у добровільному порядку в рахунок погашення заборгованості було перераховано на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_2 577000,00 грн., у звязку з чим стягувач вважає спір врегульованим.

Матеріали справи свідчать про те, що стягувач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 зверталась до органу ДВС із заявами від 03.04.2013 р., від 17.04.2013 р., про повернення виконавчого документу стягувачу у порядку п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 606-ХІV, чинній на той час), у звязку із досягненням згоди між стягувачем та боржником стосовно врегулювання питання щодо погашення заборгованості останнім.

13.06.2013 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

З матеріалів справи слідує, що 25.10.2017 р. ТОВ ОСОБА_1 Агрікол Ко., ЛТД до ОСОБА_5 примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Київській області було подано клопотання щодо скасування арешту, накладеного постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області від 15.11.2010 р., та надання інформації у виконавчому провадженні ВП № 22649626.

У відповідь на клопотання боржника ОСОБА_5 примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області на адресу ТОВ ОСОБА_1 Агрікол Ко., ЛТД був надісланий лист, за змістом якого орган ДВС повідомляє про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі винесеної постанови від 13.06.2013 р. та про відсутність підстав для припинення арешту, накладеного на майно боржника при примусовому виконанні рішення від 02.07.2010 р. у справі 20/042-10.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Частиною 3 тієї ж статті встановлено, що у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

15.01.2018 р. до господарського суду Київської області від ТОВ ОСОБА_1 Агрікол Ко., ЛТД було подано клопотання № 01 від 04.01.2018 р. (вх. № 786/18 від 15.01.2018 р.) про залишення скарги без розгляду, мотивоване тим, що Управлінням ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області було вжито заходів щодо скасування оскаржуваного арешту майна боржника, внаслідок чого і запис стосовно накладання арешту органом ДВС на майно боржника (скаржника) вилучено з Державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна. Враховуючи викладене, скаржник просить залишити подану ТОВ ОСОБА_1 Агрікол Ко., ЛТД скаргу на бездіяльність Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області у виконавчому провадженні ВП № 22649626 без розгляду.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» визначено, що у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК і ГПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Водночас, як зазначено в пп. 9.9 п. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

У судове засідання 22.01.2018 р. представники скаржника, боржника та Управління ДВС не зявились.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку щодо залишення скарги ТОВ ОСОБА_1 Агрікол Ко., ЛТД на бездіяльність Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області, котра виразилась у невчиненні дій, які направлені на скасування арешту та заборони відчуження з усього майна ТОВ ОСОБА_1 Агрікол Ко., ЛТД згідно постанови від 15.11.2010 р. у виконавчому провадженні ВП № 22649626, без розгляду.

Керуючись ст.ст. 226, 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Скаргу ТОВ ОСОБА_1 Агрікол Ко., ЛТД б/н від 20.11.2017 р. (вх. № 248/17 від 20.11.2017 р.) на бездіяльність Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області у виконавчому провадженні ВП № 22649626 щодо виконання рішення у справі № 20/042-10 залишити без розгляду.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 26.01.2018 р.

Суддя В.М. Бабкіна