ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2018 р. Справа № 922/2650/17

Харківський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В.

при секретарі судового засідання Міракові Г.А.

за участю представників сторін:

від позивача ТОВ "Перечинський лісохімічний комбінат" - не прибув;

від відповідача ТОВ "НВК Технології підйому" - Нежута С.О. (посвідчення від 14.06.2017),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача за первісним позовом ТОВ "НВК Технології підйому" (вх. №3448 Х/2) на рішення ухвалене Господарським судом Харківської області 23.10.2017 о 12 годині 24 хвилини в приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Светлічним Ю.В. (повний текст складено та підписано 26.10.2017) у справі № 922/2650/17

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Перечинський лісохімічний комбінат" ()

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК Технології підйому" ()

про стягнення 294900,00 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК Технології підйому"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Перечинський лісохімічний комбінат"

про стягнення 40418,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Перечинський лісохімічний комбінат" звернувся до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК Технології підйому", в якій позивач просить стягнути з відповідача безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 294 900,00 грн, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань згідно договору №1022/770 від 22.09.2016, який укладений між сторонами, а саме щодо невиконання відповідачем ремонту крану. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 4423,50 грн.

Позивач зазначає, що відповідно до умов Договору Виконавець зобов'язаний виконати всі обумовлені Договором роботи і здати їх у належному вигляді у термін до 30 робочих днів з моменту зарахування другого платежу на розрахунковий рахунок Виконавця.

Замовник виконав взяті на себе зобов'язання, другий платіж перерахований на розрахунковий рахунок Виконавця 24.11.2016. Сторони узгодили в договорі, що документом, який підтверджує належне виконання Виконавцем своїх зобов'язань за Договором, є наявність підписаного акту приймання - передачі виконаних робіт. Однак, Виконавець станом на момент звернення з позовом у даній справі не виконав взятих на себе за Договором зобов'язань, що підтверджується відсутністю підписаного між сторонами акту.

В якості правового обґрунтування заявлених вимог посилається на статтю 849 ЦК України, якою встановлено у разі якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно не можливим, замовник має право відмовитись від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Також посилається на п. 6.9 Договору, в якому сторони узгодили, що у випадку порушення Виконавцем строків виконання робіт, передбачених п.4.2.3. Договору, даний Договір вважається розірваним, а сума попередньої оплати вважається такою, що отримана Виконавцем безпідставно (відповідно до статті 1212 ЦК України) і підлягає поверненню протягом трьох банківських днів з моменту отримання Виконавцем відповідного повідомлення Замовника.

06.09.2017 до Господарського суду Харківської області надійшла зустрічна позовна заява ТОВ "НВК Технології підйому" до ТДВ "Перечинський лісохімічний комбінат" про стягнення 40418,00 грн, що складається з: суми основного боргу у розмірі 32700,00 грн. (залишок оплат за виконані за договором роботи); пені у розмірі 4388,07 грн.; 2669,60 грн.; 3% річних у розмірі 661,17 грн.

Зустрічні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ "НВК Технології підйому" розпочало виконання робіт. Однак, як зазначено у зустрічній позовній заяві, ТДВ "Перечинський лісохімічний комбінат"(Замовник) відмовився від підписання акту.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 23.10.2017 у справі № 922/2650/14 первісний позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК Технології підйому" (62332, Харківська область, Дергачівський район, с. Руська Лозова, вул. Бєлгородська, буд. 8, ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Перечинський лісохімічний комбінат" (89200, Закарпатська область, м. Перечин, вул. Ужанська, буд. 25, ) безпідставно отримані кошти у розмірі 294900,00 грн. та судовий збір у розмірі 4423,50 грн.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Відповідач за первісним позовом ТОВ "НВК Технології підйому" не погодився з прийнятим у справі рішенням та звернувся з апеляційною скаргою, в якій з посиланням на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення просить : скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 23.10.2017 у справі № 922/2650/17. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні первісного позову ТДВ "Печерський ЛХК" відмовити повністю, зустрічний позов задовольнити в повному обсязі. Стягнути з ТДВ "Печерський ЛХК" на користь ТОВ "НВК Технології підйому" 32700,00 грн основного боргу, 4388,07 грн пені за договором, 2669,60 грн інфляційних втрат, 661,17 грн - 3% річних.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні 20.12.2017.

Від ТОВ "Печерський лісохімічний комбінат" надійшов відзив (вх. 12975 від 14.12.2017) на апеляційну скаргу, в якому вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим, а доводи, викладені в апеляційній скарзі безпідставними. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду.

15.12.2017 набрали чинності зміни до Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, ВВР, 2017, № 48, ст.436.

Відповідно до п. п. 9 п. 1 Перехідних положень справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи наведені норми Закону, справа розглядається за правилами ГПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017.

В судовому засіданні 20.12.2017 представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та наполягав на її задоволенні з підстав, викладених у скарзі.

В судовому засіданні 20.12.2017 представник позивача за первісним позовом заперечував проти вимог апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні.

Після судових дебатів оголошено про перерву в судовому засіданні до 24.01.2016.

Судове засідання після перерви продовжено в тому ж складі суду. Після перерви в судове засідання позивач за первісним позовом уповноваженого представника не направив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Розглянувши вимоги, викладені в апеляційній скарзі, переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення та доводи представників сторін, судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

22.09.2016 року між ТДВ "Перечинський лісохімічний комбінат" (замовник за договором) та ТОВ "НВК Технології підйому" (виконавець за договором) укладено договір №1022/770. У відповідності до умов цього правочину виконавець зобов'язався виконати власними силами та матеріалами комплекс робіт з ремонту техніки - кранів козлових електричних ККТ-5 за заводським №68, та за заводським №77, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити вищевказані роботи та матеріали на умовах передбачених договором.

В подальшому сторони внесли зміни до договору, та погодили зобов'язання відповідача (за первісним позовом) по ремонту одного крану козлового електричного: ККТ-5 за заводським номером 68.

Сторони уклали додаткову угоду №1 від 23.09.2016, якою внесли зміни до умов договору, а саме до пунктів 1.3, п.3.2., п.4.2.1, п.4.2.3, п.6.13., п.6.14., 6.15. договору.

А саме: пункт 3.2 договору викладено в наступній редакції: замовник перераховує грошові кошти на розрахунковий рахунок виконавця наступному порядку: 141 000,00 грн. (аванс) - у строк до 12.10.2016року (включно); 153 900,00 грн. (другий платіж) - у строк до 24.11.2016року (включно); 32 700,00 грн. (остаточний розрахунок) - протягом 5 робочих днів з дати підписання акту виконаних робіт;

пункт 4.2.1 договору викладено в наступній редакції: розпочати передбачені даним договором роботи з 12.10.2016 року;

пункт 4.2.3 договору викладено в наступній редакції: виконати всі обумовлені договором роботи і здати їх у належному вигляді у термін до 30 (тридцяти) робочих днів, з моменту зарахування другого платежу на розрахунковий рахунок виконавця, чи домовились про можливий перегляд строків виконання робіт, у випадку ненадання замовником виконавцю матеріалів, перелік яких передбачений додатками до цього договору, техніки для монтажу крана, чого приміщення для виконання додаткових робіт, несприятливих погодних умов (дощ, сніг , ожеледиця, температури нижче -5 °С)".

Крім того, доповнено договір пунктами 6.13,6.14 та 6.15 наступного змісту:

в разі невчасної оплати за виконані роботи замовник виплачує виконавцю пеню у розмірі 0,1% від неоплаченої суми за кожен день прострочення;

6.14. договору, в разі порушення строків виконання робіт, передбачених цим договором, Виконавець виплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1% від оплаченої за роботи суми за кожен день прострочення;

6.15 договору, замовник несе відповідальність за матеріали надані виконавцю, для виконання робіт, та несе відповідальність за роботи, які виконуються в рамках додаткових угод.

У відповідності до п.4.2.3 договору (в редакції за додатковою угодою №1 від 23.09.2016 року) виконавець зобов'язаний виконати всі обумовлені договором роботи і здати їх у належному вигляді у термін до 30 (тридцяти) робочих днів, з моменту зарахування другого платежу на розрахунковий рахунок виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи позивач (за первісним позовом) на виконання умов договору здійснив перерахування попередньої оплати, а саме: перший платіж: 12.10.2016 року (платіжне доручення №2032); другий платіж: 24.11.2016 року (платіжне доручення №3087).

Пунктом 6.9 Договору сторони передбачили, що у випадку порушення Виконавцем строків виконання робіт, передбачених п.4.2.3 Договору, даний договір вважається розірваним, а сума попередньої оплати вважається такою, що отримана Виконавцем безпідставно (відповідно до ст. 1212 ЦК України) і підлягає поверненню протягом трьох банківських днів з моменту отримання Виконавцем відповідного повідомлення Замовника. Зміст повідомлення повинен містити інформацію про відмову від договору та вимогу про повернення суми попередньої оплати. Доказом отримання письмового повідомлення можуть бути будь-які документи одержані від засобів поштового зв'язку (в тому числі інформація отримана із загальнодоступних Інтернет - ресурсів).

Як вбачається з матеріалів справи 21.06.2017 Замовник (Товариства з додатковою відповідальністю "Перечинський лісохімічний комбінат") направив на адресу Виконавця (Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК Технології підйому") повідомлення про розірвання договору. В повідомленні зазначає про неналежне виконання виконавцем взятих на себе зобов'язань. Повідомлення містить вимогу про повернення сплачених Замовником коштів та реквізити для їх перерахування і вказується про розірвання договору. Також попередження про те, що у випадку неповернення отриманих коштів, ТОВ "Перечинський лісохімічний комбінат" буде вимушений звернутись до суду. Також в матеріалах справи міститься копія описи поштового вкладення з відбитком та копія фіскального чека поштового відділення, які підтверджують факт відправлення зазначеного повідомлення. (а.с.18-19 т. 1)

Згідно наявної в матеріалах справи роздруківки з офіційного сайту "Укрпошта" відправлення вручено за довіреністю представнику ТОВ "НВК Технології підйому" 05.07.2017.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог за первісним позовом суд першої інстанції дійшов висновку про їх обґрунтованість, законність та доведеність.

Судова колегія Харківського апеляційного господарського суду вважає правомірними такі висновки місцевого господарського суду, зважаючи на таке.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст. 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статтею 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснюватись свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Договір набирає чинності з моменту його укладення (ч. 2 ст. 631 ЦК України).

Відповідно до норм статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Судова колегія апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що договір, що укладений між сторонами є договором підряду.

Як встановлено під час розгляду справи в суді першої інстанції так і під час апеляційного перегляду і підтверджується матеріалами справи Замовник відповідно до умов договору перерахував Виконавцю необхідні кошти (аванс), однак виконавцем не виконані взяті на себе зобов'язання, що підтверджується відсутністю підписаного між сторонами акту приймання виконаних робіт.

Згідно узгодженого між сторонами порядку та вимог закону Замовник (позивач за первісним позовом) направив Виконавцю (відповідачу за первісним позовом) повідомлення про розірвання договору та вимогу про повернення коштів. Наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт отримання ТОВ "НВК Технології підйому" зазначеного повідомлення 05.07.2017.

Отже, відповідно до умов договору (п. 6.9) останнім днем для повернення безпідставно отриманих коштів є 10.07.2017. В матеріалах справи відсутні докази повернення коштів ТОВ "НВК Технології підйому" Товариству з додатковою відповідальністю "Печерський лісохімічних комбінат".

Зважаючи на розірвання укладеного між сторонами договору з 05.07.2017 (дата отримання повідомлення), правовідносини сторін щодо повернення авансового платежу, сплаченого на його виконання, є позадоговірними і до них застосовуються норми глави 83 Цивільного кодексу України.

Виходячи зі змісту ст. 1212 ЦК України положення цієї статті застосовуються не лише у випадках, коли особа набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), а також, коли підстава, на якій було набуте або збережене майно, на момент набуття або збереження існувала, але згодом відпала.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України безпідставно набуте майно повертається також і у випадках, коли має місце повернення виконаного однією зі сторін у зобов'язанні.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія господарського суду апеляційної інстанції підтримує та вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що ТОВ "НВК Технології підйому" утримує грошові кошти, перераховані йому в якості оплати у розмірі 294900,00 грн., безпідставно, тому він зобов'язаний повернути вказані кошти Товариству з додатковою відповідальністю "Печерський лісохімічних комбінат" на підставі ст.1212 ЦК України.

Отже, рішення Господарського суду Харківської області в частині задоволення первісних позовних підлягає залишенню без змін.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, місцевий господарський суд зазначив, що вони не обґрунтовані та не доведені належними доказами.

Судова колегія Харківського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову таким, що прийнято при повному дослідженні обставин справи та їх належній оцінці з вірним застосуванням норм матеріального та дотриманням норм процесуального права, враховуючи наступне.

Позивач за зустрічним позовом (виконавець за договором) вважає, що ним виконані роботи, що зумовлює обов'язок Замовника прийняти їх та здійснити розрахунок у повному обсязі.

Апелянт вважає, що місцевим господарським судом безпідставно не надано належної оцінки доданим в обґрунтування зустрічних позовних вимог документів, а саме: звітам про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт №№ 126, 127,128, 130, 131, 132 від 20.10.2016 року; посвідченням на відрядження на працівників ТОВ "НВК ТЕХНОЛОГІЇ ПІДЙОМУ" для виконання договору №1022 від 22.09.2016 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на підставі наказу від 30.09.2016р. №26 з відмітками ТДВ "ПЕРЕЧИНСЬКИЙ ЛХК" про прибуття 01.10.2016 та вибуття 18.10.2016; звітам про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт №№157-163 від 09.12.2016 року: посвідченням на відрядження на працівників ТОВ "НВК ТЕХНОЛОГІЇ ПІДЙОМУ" для виконання договору № 1022 від 22.09.2016 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на підставі наказу від 23.11.2016 №28 з відмітками ТОВ "ПЕРЕЧИНСЬКИЙ ЛХК" про прибуття 24.11.2016 та вибуття 08.12.2016; звітам про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт №№164 - 169 від 12.2016 року; посвідченням на відрядження на працівників ТОВ "НВК ТЕХНОЛОГІЇ ПІДЙОМУ" для виконання договору №1022 від 22.09.2016 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на підставі наказу від 09.12.2016 № 29 з відмітками про прибуття 11.12.2016р. та вибуття 23.12.2016р.; звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № 1 від 25.01.2017 року; посвідченням на відрядження технічного директора ТОВ "НВК ТЕХНОЛОГІЇ ПІДЙОМУ" для виконання договору №1022 від 22.09.2016 ОСОБА_5 на підставі наказу від 22.01.2017 №1 з відмітками про прибуття 23.01.2017 та вибуття 24.01.2017.

Судова колегія відхиляє зазначені доводи апелянта як безпідставні, зважаючи на таке.

З матеріалів справи та пояснень представників сторін вбачається, що за первинною редакцією договору Виконавець зобов'язувався провести ремонт двох кранів (ККТ-5 заводський № 68 та ККТ - 5 заводський номер 77). Однак в наступному сторони узгодили та закріпили у додатковій угоді, що предметом договору буде ремонт виключно одного крану (№68).

Фактично Виконавцем здійснювався ремонт крану № 77, що не заперечується представником Виконавця, однак ремонт крану № 77 не є предметом договору № 1022/770.

Ремонт крану № 68, який є предметом зазначеного договору Виконавцем в порушення умов договору не здійснювався. Отже, відсутні правові підстави для оплати робіт за договором № 1022/770, оскільки Виконавцем не виконано взятих на себе за даним договором обов'язків.

Судова колегія вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що надані позивачем за зустрічним позовом (виконавцем за договором) звіти про використання коштів, посвідчення про відрядження підтверджують виключно прибуття спеціалістів ТОВ "НВК "Технології підйому" на територію ТДВ "Перечинський лісохімічний комбінат", а також факт використання ними відповідних коштів, виданих на відрядження, однак надані ТОВ "НВК "Технології підйому" документи не є належними та допустимими доказами виконання робіт за договором № 1022/770 та їх завершення.

Підписаний акт виконаних робіт, як це передбачено договором, в матеріалах справи відсутній та сторонами не заперечується, що він не був підписаний.

Таким чином, апеляційна скарга є необґрунтованою та не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення по даній справі. При прийнятті оскаржуваного рішення місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог матеріального та процесуального права, дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, тому рішення господарського суду Харківської області від 23.10.2017 у справі №922/2650/17 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Зважаючи на те, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282-284 ГПК України, Харківський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача за первісним позовом ТОВ "НВК Технології підйому" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області 23.10.2017 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дати складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 29.01.18

Головуючий суддя Шутенко І.А.

Суддя Здоровко Л.М.

Суддя Плахов О.В.