ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2018 Справа № 904/10265/17
За позовом Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення в розмірі 44 183,04 грн.

Суддя: Бондарєв Е.М.

Секретар судового засідання Найдьонов Є.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №81/11966 від 26.12.2017р.;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №1805 від 26.10.2017р.

СУТЬ СПОРУ:

ПАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ПАТ "Українська залізниця", в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 44 183,04 грн. штрафу за несвоєчасну доставку порожніх приватних власних вагонів та вантажу у період з 10.09.2017 по 16.09.2017.

Ухвалою суду від 13.12.17 порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 10.01.18.

15.12.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ГПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 9 ч.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 15.12.2017р.) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи зміни у Господарському процесуальному кодексі України, справа №904/10265/17 розглядається згідно діючих норм.

Відповідно до ст. 247 Господарського процесуального кодексу України справа №904/10265/17 розглядається в порядку спрощеного провадження.

У судовому засіданні 10.01.18 оголошено перерву до 25.01.18.

Представник позивача у судове засідання з'явився, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, надав пояснення по справі, відповів на поставленні питання, надав відповідь на відзив, згідно якої заперечує проти зменшення розміру штрафних санкцій.

Представник відповідача у судове засідання з'явився, надав відзив на позовну заяву, просив суд зменшити розмір штрафних санкцій до 50%, відповів на поставленні питання.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 ГПК України, у судовому засіданні 25.01.18 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року Публічним акціонерним товариством Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (Відповідач) в особі РФ Придніпровська залізниця ПАТ Українська залізниця) до станції призначення Інгулець Придніпровської залізниці здійснено перевезення вантажу та вагонів залізничних, що перевозяться на своїх вісях, не поіменованих в алфавіті (порожні власні полу вагони під навантаження), одержувачем яких є ПАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (позивач).

Вказані перевезення оформлені наступними залізничними накладними: №№46316279, 46316139, 46316220, 46316105, 46316121, 46316030, 46316212, 46316147, 46316204, 46316097, 46318143, 46318176, 46320719, 46321071, 46320974, 46320677, 46361507, 47622022, 41943622, 41943663, 41943689, 41943721, 41943671, 41943655, 4193697, 41943648, 41945403, 41945254, 41945122, 41945361, 41945312, 41945296, 41966540, 41966664, 41966532, 41966573, 41966607, 41966672, 41966581, 41980699, 41980590, 41980574, 41980533, 41980541, 41980608, 41980707, 41980715, 41980582, 41980822, 41980624, 41980681, 41980673, 41980616, 41980558, 41980632, 41980640, 41980657, 41980665, 46283917, 42199075, 46515490, 46515631, 46515623, 46515573, 46515615, 46515557, 42135434, 42135459, 42135392, 46486007, 46486130, 46485975, 46486148, 46486098, 46486106, 46486122, 46506721, 46506754, 46506655, 46506622, 46506374, 46506366, 46506705, 46506648, 46506713, 46506739, 46506630, 46506689, 46506747, 46506697, 42104604, 42135202, 42135228, 42135236, 42135269, 42135244, 42135426, 42135350, 42135475, 42135293, 42135400, 42135285, 42109207, 42109249, 42109223, 42109215, 42109231, 42135509, 42135418, 42135335, 42135251, 42135368, 42135384, 42135442, 42135343, 42135491, 42135517, 42135277, 42135210, 42135376, 42077115, 42272492, 42272435, 42272559, 42272567, 42272476, 42272542, 42272518, 42272575, 42272534, 42272419, 42272385, 42272369, 42272484, 42272450, 42272443, 42272401, 42272377, 42272468, 42272427, 42272393, 42214361, 42214437, 42214528.

Як вбачається із копій залізничних накладних наданих до позовної заяви, порожні власні вагони були доставлені на адресу Позивача із простроченням. Позивач, посилаючись на допущене відповідачем прострочення термінів доставки вантажу, які передбачені статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, на підставі статті 116 Статуту залізниць України нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф в сумі 44 183,04 грн. Прострочка відбулась у період з 10.09.2017 по 16.09.2017.

Відповідно до статті 307 ГК України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до частини 2 статті 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст.2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно зі статтею 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до статті 41 Статуту залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктом 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу (Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1. наведених Правил визначено терміни, в які залізниці зобов'язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1. наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 320, 200, 150 км відповідно.

Пунктом 2.1. вказаних Правил визначено, що обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, згідно з пунктом 2.4. наведених Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (пункт 2.9. Правил).

Відповідно до статті 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

У Інформаційному листі Вищого господарського суду України №01-06/420/2012 від 04.04.2012 Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів зазначено, що встановлений статтею 116 Статуту штрафу застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо простроченні доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

За вимогами п.8 Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантаж вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання, в силу статті 525 Цивільного кодексу України, не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Календарними штемпелями на накладних, доданих до позовної заяви, підтверджується, що вантаж доставлено позивачу із порушенням встановленого терміну доставки, у зв'язку із чим, сума штрафу за несвоєчасну доставку порожніх приватних власних вагонів та вантажу у період з 10.09.2017 по 16.09.2017 складає 44 183,04 грн.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідач у відзиві просить зменшити розмір штрафних санкцій до 50%.

Статтею 233 ГК України встановлено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Проаналізувавши надані сторонами докази, а також, враховуючи що загальний розмір штрафних санкцій (штрафу) є значно великим, задля дотримання балансу інтересів сторін, а позивачем не доведено завдання йому збитків у заявленому до стягнення розмірі, суд вважає за можливе зменшити розмір штрафу до 33 137,28 грн.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 600,00 грн. покладаються на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись статтями 6, 110, 113, 114, 129 Статуту залізниць, статтею 1166 Цивільного кодексу України, ст.ст. 129, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108; код 40081237) на користь Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (50102, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Рудна,б.47, код 00190905) суму штрафу в розмірі 33 137,28 грн. та судовий збір у сумі 1600,00 грн., про що видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.01.2018.

Суддя Е.М.Бондарєв