КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2018 р., м. Київ Справа№ 910/8044/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

за участю секретаря судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Зубченко Н.Ю.,

від третьої особи: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергум" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2017р., м. Київ (повний текст складено 25.10.2017р.) у справі №910/8044/17 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергум"

до Публічного акціонерного товариства "Київенерго",

третя особа - Публічне акціонерне товариство "Київхліб",

про зобов'язання виконати умови договору та стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до місцевого суду з позовом до Відповідача про зобов'язання виконати умови договору №1291-15 від 28.10.2015р. з надання послуг щодо передання електричної енергії на адресу Третьої особи, а саме: 1) підписати та передати повідомлення на заявлений обсяг купівлі електричної енергії та додатки за №1-6 до договору №1291-15 від 28.10.2015р. та додатки на адресу Позивача; 2) поставити на вказаних документах відбитки печатки Відповідача; 3) здійснити інші дії, скеровані на переключення витоку електричної енергії з Відповідача на Позивача. Також Позивач просив стягнути з Відповідача збитки у вигляді не отриманого доходу в сумі 596055,30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань за договором від 28.10.2015р. №1291-15. Так, Позивач вказує, що Відповідач, зловживаючи своїм монопольним становищем, не виконує умови вказаного договору та не надає Позивачу послуги з передавання електричної енергії місцевими (локальними) електромережами до споживачів, у зв'язку з чим Позивачем були також понесені збитки у вигляді не отриманого доходу в сумі 596055,30 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.10.2017р. у справі №910/8044/17 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення обґрунтоване тим, що Відповідачем правомірно визначено, що АСКОЕ Третьої особи не відповідає вимогам Концепції побудови автоматизованих систем обліку електроенергії в умовах енергоринку та вимогам п.4.1-4.4 договору від 28.10.2015р. №1291-15, а тому Відповідач на підставі пп.4 п. 5.1. вказаного договору має право відмовити Позивачу у погодженні повідомлення на заявлений обсяг купівлі електричної енергії на ОРЕ.

При цьому, місцевий суд дійшов висновку, що з огляду на відсутність в діях Відповідача складу господарського правопорушення, відсутні підстави для застосування господарської відповідальності, а саме відшкодування збитків.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зазначене рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим судом порушено норми процесуального права, оскільки не обґрунтовано підстав відхилення доводів Позивача.

Позивач зазначає, що надав всі документи визначені Порядком доступу постачальників електричної енергії за нерегульованим тарифом до місцевих (локальних) електричних мереж та договором від 28.10.2015р. №1291-15, а тому Відповідач відповідно до п.13 вказаного Порядку зобов'язаний був підписати та передати Позивачу повідомлення на заявлений обсяг купівлі електричної енергії за нерегульованим тарифом на Оптовому ринку електричної енергії України та додатки до нього, повідомлення на заявлений обсяг власного виробництва електричної енергії, довідки про стан обліку електроенергії у споживачів або постачальника.

Також Позивач звернув увагу на лист НКРЕ від 27.11.2006р. №6242/19/17-06 «Про надання роз'яснення про АСКОЕ споживачів», відповідно до якого вимоги щодо організації впровадження АСКОЕ, які викладені у Концепції обов'язкові лише для підприємств, які знаходяться в управлінні Мінпаливенерго України, для інших суб'єктів вимоги Концепції носять рекомендаційний характер.

Позивач стверджує, що вимоги п.4.2 договору від 28.10.2015р. №1291-15 не можуть створювати зобов'язань для третіх осіб, зокрема, Третьої особи, оскільки остання не є стороною даного договору. При цьому, АСКОЕ Третьої особи відповідає вимогам чинного законодавства, що підтверджується свідоцтвом про державну метрологічну атестацію №С8.244-2012 від 12.06.2012р. та свідоцтвом про повірку №СП8.090-2015 від 06.07.2015р., а Відповідачем перевірено та підтверджено АСКОЕ Третьої особи технічним вимогам, що підтверджується актом введення в промислову експлуатацію автоматичної системи комерційного обліку електроенергії (АСКОЕ) на дочірньому підприємстві Третьої особи Хлібокомбінату №11 від 09.10.2013р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.11.2017р. прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 07.12.2017р.

06.12.2017р. Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Так, Відповідач зазначив, що Позивач не зазначив, які саме норми процесуального та матеріального права порушив місцевий суд. Стосовно застосування п.4.2 договору до АСКОЕ Третьої особи, Відповідач зазначив, якщо точка обліку електричної енергії використовується для здійснення взаєморозрахунків між учасниками Оптового ринку електроенергії України, то для неї стають обов'язковими вимоги Концепції. При цьому, враховуючи, що Позивач став членом Оптового ринку електричної енергії, підписавши з ДП «Енергоринок» договір від 13.03.2015р., то має виконувати вимоги нормативно-правових документів, які регулюють діяльність оптового ринку. Проте, лист НКРЕ від 27.11.2006р. №6242/19/17-06, на який посилається Позивач, не є нормативно-правовим документом і не входить до системи законодавства України. Також Відповідач не погодився із розміром збитків, визначеним Позивачем.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2017р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 19.12.2017р., залучено до участі у справі на стороні Позивача третю особу без самостійних вимог на предмет спору - ПАТ "Київхліб". У судовому засіданні 19.12.2017р. оголошено перерву до 16.01.2018р.

16.01.2018р. Третя особа подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовано неможливістю представником Третьої особи взяти участь у судовому засіданні 16.01.2018р. у зв'язку із перебуванням у іншому судовому засіданні. Судом відмовлено у задоволенні вказаного клопотання з огляду на закінчення строку, визначеного для розгляду даної справи Господарським процесуальним кодексом України та зважаючи на достатність доказів у даній справі для прийняття законного та обґрунтованого рішення. Крім того, явка Третьої особи обов'язковою не визнавалася і Третя особа не позбавлена права направити іншого представника у судове засідання. При цьому, Третя особа не повідомила про підстави неможливості розгляду справи за її відсутності.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

13.03.2015р. між Позивачем та ДП "Енергоринок" було укладено договір №11193/01, предметом якого є купівля-продаж електричної енергії за нерегульованим тарифом з її оптового постачання на адресу відповідних покупців.

06.07.2015р. між Позивачем та Третьою особою було укладено договір купівлі-продажу електроенергії №К-07/1, та 29.06.2016р. між Позивачем та Третьою особою укладено договір купівлі-продажу електроенергії №К-05/16, відповідно до предмету яких за цим договором Позивач зобов'язується продавати активну електричну енергію, а Третя особа зобов'язується приймати та оплачувати електричну енергію, на умовах і в терміни, передбачені цим договором, додатками та додатковими угодами до нього та чинними законодавчими та нормативними актами.

28.10.2015р. між Позивачем та Відповідачем було укладено договір про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та Відповідачем №1291-15, відповідно до п.1.1 якого Відповідач зобов'язується передавати електричну енергію, куповану Позивачем на Оптовому ринку електричної енергії (надалі - ОРЕ) або власного виробництва місцевими локальними електричними мережами до споживачів Позивача, зазначених у Переліку споживачів, які отримують електроенергію від Позивача (додаток №1, який є не від'ємною частиною цього договору) з використанням системи АСКОЕ, яка має відповідати певним технічним вимогам для роботи в Енергоринку.

Відповідно до п.3.2. договору Споживач (чи Позивач за дорученням споживача) письмово повідомляє Відповідача про призупинення дії договору про постачання електричної енергії не пізніше ніж за 10 днів до початку дії договору про купівлю-продаж енергії та остаточно розраховується з нею.

Згідно з п.4.2 договору комерційний облік переданої та спожитої споживачем Позивача електричної енергії здійснюється на підставі даних, встановлених за допомогою АСКОЕ. Перелік розрахункових точок обліку наведено у додатку №4, що є невід'ємною частиною цього договору. АСКОЕ споживача має охоплювати всі розрахункові точки обліку електроенергії, бути метрологічно атестованою, прийнятою у промислову експлуатацію та відповідати вимогам: 1) Концепції побудови автоматизованих систем обліку електроенергії в умовах енергоринку, затвердженій спільним Наказом Міністерства палива та енергетики України, Національної комісії регулювання електроенергетики України, Державного комітету України з енергозбереження, Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України, Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, Державного комітету промислової політики України від 17.04.2000р. №32/28/28/276/75/54; 2) Технічних вимог до автоматизованої системи комерційного обліку оптового ринку електричної енергії України; 3) Інструкції про порядок комерційного обліку електричної енергії; 4) ДСТУ 2681-94 та іншим нормативним вимогам.

Відповідно до пп.4 п.5.1. договору у разі невідповідності розрахункових способів обліку споживача вимогам встановленим п.4.1-4.4 договору, Відповідач має право відмовити Позивачу у погодженні повідомлення на заявлений обсяг купівлі електричної енергії на ОРЕ.

Згідно з п.6.2. договору Відповідач зобов'язується, зокрема: 1) не протидіяти Позивачу у постачанні електричної енергії споживачам; 2) забезпечити при виконанні Позивачем умов цього договору передачу електроенергії, що належить Позивачу, до споживачів згідно з додатком 1, які уклали договори купівлі-продажу електроенергії з Позивачем.

Відповідно до п.10.1 договору останній набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2016р.

27.11.2015р. на виконання зобов'язань, передбачених пп.1 п.6.3 договору та приписів п.12 та 15 Порядку доступу від 29.10.2010р. за №1421, Позивач надав на адресу Відповідача повідомлення на заявлений обсяг купівлі електричної енергії постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом на Оптовому ринку електричної енергії України та додатки до нього, повідомлення на заявлений обсяг власного виробництва електричної енергії, довідки про стан обліку електроенергії у споживачів або постачальника (надалі - повідомлення та довідки).

Листами №42АУ/141ОРЕ/7443 від 18.08.2015р., №42АУ/91ПЗ/10049 від 29.10.2015р., №42АУ/1410РЕ/11747 від 10.12.2015р., №42АУ/91ПЗ/12389 від 24.12.2015р., №42АУ/91ПЗ/247 від 14.01.2016р., №421АУ/91ПЗ/1286 від 05.02.2016р. Відповідач направив Позивачу свої заперечення, в яких посилається на те, що Позивачем не надано Відповідачу всі документи, встановлені в п.5 Порядку доступу постачальників електричної енергії за нерегульованим тарифом до місцевих (локальних) електричних мереж, затвердженого постановою НКРЕ від 29.10.2010р. №1421, у зв'язку з чим, відповідно до абз.2 п.7 Порядку такі документи не були розглянуті Відповідачем.

Зокрема, у листі №42АУ/1410РЕ/11747 від 10.12.2015р. Відповідач просив надати копію Свідоцтва про державну метрологічну атестацію АСКОЕ та копію акта прийняття АСКОЕ в промислову експлуатацію.

У листі №42АУ/91ПЗ/247 від 14.01.2016р. Відповідач зазначив, що документи, надані Позивачем, а саме Свідоцтво про державну метрологічну атестацію від 12.06.2012р. № С8.244-2012 та Акт введення в промислову експлуатацію АСКОЕ від 09.10.2013р. підтверджують існування лише одного GSM-каналу зв'язку. У зв'язку з цим Відповідач повернув без погодження повідомлення Позивача на заявлений обсяг купівлі електричної енергії на ОРЕ від 04.01.2016р. №1 з додатком та довідку про стан обліку електроенергії у споживача, а також просив привести АСКОЕ Третьої особи у відповідність до вимог Концепції побудови автоматизованих систем обліку електроенергії в умовах енергоринку.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 Порядку доступу постачальників електричної енергії за нерегульованим тарифом до місцевих (локальних) електричних мереж, затвердженим постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України 29.10.2010р. №1421, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 18.11.2010р. за №1146/18441, для укладення договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією постачальник електричної енергії за нерегульованим тарифом має надати відповідній електропередавальній організації такі документи: 1) заяву щодо укладення договору про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами із зазначенням місцезнаходження та банківських реквізитів заявника; 2) довідку про наявність у постачальника електричної енергії за нерегульованим тарифом укладеного договору (укладених договорів) про купівлю-продаж електричної енергії із споживачем (споживачами), у тому числі з відкладальною обставиною, та/або довідку про наявність у постачальника електричної енергії за нерегульованим тарифом власних об'єктів споживання електричної енергії на території здійснення ліцензованої діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами електропередавальної організації; 3) копію ліцензії на право здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом; 4) копію ліцензії на право здійснення підприємницької діяльності з виробництва електричної енергії (у разі передачі електричної енергії власного виробництва, крім випадків, коли відповідно до законодавства України суб'єктам господарювання дозволяється здійснювати діяльність з виробництва електричної енергії без ліцензії); 5) копію належним чином оформленої довіреності на право укладати договори особі, яка уповноважена підписувати договори.

Відповідно до п.13 Порядку повідомлення та довідки розглядаються, підписуються електропередавальною організацією та передаються постачальнику електричної енергії за нерегульованим тарифом (або повертаються постачальнику електричної енергії за нерегульованим тарифом із зауваженнями) протягом трьох робочих днів з дня їх отримання.

Згідно п.2.1.1 Концепції побудови автоматизованих систем обліку електроенергії в умовах енергоринку, затвердженої наказом Мінпаливенерго, НКРЕ, Держкоменергозбереження, Держстандарту, Держбуду, Держпромполітики від 17.04.2000р. №32/28/28/276/75/54, визначено, що на рівні "Промислове підприємство - Обленерго" передбачено два канали зв'язку.

Відповідно до п.5.5 ч.2 Концепції "Технічні вимоги до автоматизованих систем комерційного обліку електроенергії на об'єктах енергетики та промисловості" МПД (мережа передачі даних) повинна мати резервні канали зв'язку і забезпечувати їх автоматичну маршрутизацію.

Як вірно встановлено місцевим судом, 13.03.2015р. між Позивачем та ДП "Енергоринок" було укладено договір №11193/01, предметом якого є купівля-продаж електричної енергії за нерегульованим тарифом з її оптового постачання на адресу відповідних покупців. Отже, підписавши вказаний договір, Позивач відповідно до Закону України «Про електроенергетику» став учасником Оптового ринку електричної енергії.

Для реалізації прав, наданих вказаним договором, 06.07.2015р. між Позивачем та Третьою особою було укладено договір купівлі-продажу електроенергії №К-07/1, та 29.06.2016р. між Позивачем та Третьою особою укладено договір купівлі-продажу електроенергії №К-05/16, відповідно до предмету яких за цим договором Позивач зобов'язується продавати активну електричну енергію, а Третя особа зобов'язується приймати та оплачувати електричну енергію, на умовах і в терміни, передбачені цим договором, додатками та додатковими угодами до нього та чинними законодавчими та нормативними актами.

Для забезпечення виконання договорів №К-07/1 від 06.07.2015р. та №К-05/16 від 29.06.2016р. між Позивачем та Відповідачем було укладено договір про передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та Відповідачем №1291-15 від 28.10.2015р., відповідно до п.1.1 якого Відповідач зобов'язався передавати електричну енергію, куповану Позивачем на Оптовому ринку електричної енергії (надалі - ОРЕ) або власного виробництва місцевими локальними електричними мережами до споживачів Позивача, зазначених у Переліку споживачів, які отримують електроенергію від Позивача (додаток №1, який є не від'ємною частиною цього договору) з використанням системи АСКОЕ, яка має відповідати певним технічним вимогам для роботи в Енергоринку.

Як вбачається із п.4.2 договору сторони домовились, що на підставі даних, встановлених за допомогою АСКОЕ, здійснюється комерційний облік переданої та спожитої споживачем Позивача електричної енергії. При цьому, АСКОЕ споживача має охоплювати всі розрахункові точки обліку електроенергії, бути метрологічно атестованою, прийнятою у промислову експлуатацію та відповідати вимогам, зокрема, Концепції побудови автоматизованих систем обліку електроенергії в умовах енергоринку.

Місцевим судом вірно встановлено, що у правовідносинах Позивача та Відповідача йдеться про застосування системи АСКОЕ для розрахунків між членами Оптового ринку електричної енергії. При цьому, Позивач як суб'єкт оптового ринку електричної енергії, погодився з вимогою другого каналу зв'язку, підписавши з Відповідачем договір №1291-15 від 28.10.2015р. з такою вимогою (п.4.2. договору).

Апеляційний суд не приймає доводи Позивача, що Концепція побудови автоматизованих систем обліку електроенергії в умовах енергоринку має рекомендаційний характер і її застосування не є обов'язковим, оскільки в укладеному договорі сторони погодились та прийняли на себе взаємні зобов'язання, що АСКОЕ споживача має відповідати вимогам вказаної Концепції, та що така невідповідність є підставою для відмовити Позивачу у погодженні повідомлення на заявлений обсяг купівлі електричної енергії.

Отже, в даному випадку відповідність АСКОЕ споживача вимогам Концепції побудови автоматизованих систем обліку електроенергії в умовах енергоринку є обов'язковою для сторін в силі умов укладеного ними договору №1291-15 від 28.10.2015р.

Так, п.2.1.1 Концепції визначено, що на рівні "Промислове підприємство - Обленерго" передбачено два канали зв'язку, а відповідно до п.5.5 ч.2 Концепції МПД (мережа передачі даних) повинна мати резервні канали зв'язку і забезпечувати їх автоматичну маршрутизацію.

Отже, як вірно зазначено місцевим судом, якщо АСКОЕ Третьої особи застосовується для комерційних розрахунків на Оптовому ринку електричної енергії, а саме для визначання вартості електричної енергії, купленої Позивачем у ДП "Енергоринок", то відповідно для неї розповсюджується всі додаткові технічні вимоги Оптового ринку електричної енергії.

При цьому, якщо точка обліку електричної енергії використовується для здійснення взаєморозрахунків між учасниками Оптового ринку електроенергії України (в даному випадку такими учасниками стають Позивач, Відповідач, Третя особа та ДП "Енергоринок"), то для неї стають обов'язковими вимоги Концепції. Надійність передачі даних є запорукою збалансованої і безпечної роботи всієї енергетичної системи України.

Натомість, документи, надані Позивачем, а саме Свідоцтво про державну метрологічну атестацію АСКОЕ від 12.06.2012р. №С8.244-2012 та Акт введення в промислову експлуатацію АСКОЕ від 09.10.2013р. підтверджують існування лише одного GSM-каналу зв'язку.

Відтак, місцевий суд дійшов вірного висновку, що Позивачем не надано Відповідачу усіх необхідних документів, передбачених умовами договору від 28.10.2015р. №1291-15.

Як вбачається із листа Позивача від 29.01.2016р. №01/29/1, останній вказує на існування двох каналів зв'язку. Однак таке твердження спростовується листом Відповідача від 05.02.2016р. №42АУ/91ПЗ/1286, в якому Відповідач вказує, що посилання Позивача на локальний канал передачі даних до автоматизованого робочого місця (АРМ) Третьої особи в якості резервного каналу даних для зв'язку між АСКОЕ Третьої особи та електропередавальною організацією є некоректним, оскільки це канал передачі даних саме до АРМ Третьої особи, а не до Відповідача. Таким чином, Відповідачем встановлено тільки один канал зв'язку між Відповідачем та АСКОЕ Третьої особи, а саме дочірнього підприємства "Хлібокомбінат № 11".

За вказаних обставин, місцевий суд дійшов вірного висновку, що Відповідачем правомірно визначено, що АСКОЕ Третьої особи не відповідає вимогам Концепції побудови автоматизованих систем обліку електроенергії в умовах енергоринку, що є обов'язковим відповідно до укладеного сторонами договору.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд відхиляє доводи Позивача щодо необгрунтованості рішення місцевого суду, з посиланням на те, що АСКОЕ Третьої особи відповідає вимогам чинного законодавства та Відповідачем перевірено і підтверджено АСКОЕ Третьої особи технічним вимогам.

Апеляційний суд також не приймає доводи Позивача щодо необгрунтованості рішення місцевого суду, з посиланням на те, що умови договору №1291-15 від 28.10.2015р. не стосуються Третьої особи, бо остання не є стороною даного договору, оскільки договірний спір у даній справі виник між Позивачем та Відповідачем, а не Третьою особою.

Відповідно до пп.4 п.5.1. договору від 28.10.2015р. №1291-15 у разі невідповідності розрахункових способів обліку, зокрема, Третьої особи вимогам встановленим п.4.1-4.4 договору, Відповідач має право відмовити Позивачу у погодженні повідомлення на заявлений обсяг купівлі електричної енергії на Оптового ринку електричної енергії.

Отже, місцевий суд дійшов вірного висновку, що Відповідач правомірно відповідно до п.4.2, пп.4 п.5.1 договору №1291-15 від 28.10.2015р. повернув без погодження повідомлення Позивача на заявлений обсяг купівлі електричної енергії на Оптового ринку електричної енергії через невідповідність системи АСКОЕ встановленим вимогам та додаткам за №1-6 до договору №1291-15 від 28.10.2015р., а також довідку про стан обліку електроенергії у Третьої особи, оскільки зазначені прилади не відповідають вимогам умовам Концепції побудови автоматизованих систем обліку електроенергії в умовах енергоринку, які є обов'язковими відповідно до п.4.2. договору №1291-15 від 28.10.2015р.

.

За вказаних обставин, апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду, що Позивачу слід відмовити у задоволенні вимоги про зобов'язання Відповідача виконати умови договору від 28.10.2015р. №1291-15 з надання послуг щодо передавання електричної енергії на адресу Третьої особи, а саме: підписати та передати повідомлення на заявлений обсяг купівлі електричної енергії та додатки за №1-6 до договору №1291-15 від 28.10.2015р. на адресу Позивача; поставити на вказаних документах відбитки печатки Відповідача; здійснити інші дії, скеровані на переключення витоку електричної енергії з Відповідача на Позивача.

Щодо вимоги про стягнення з Відповідача збитків у сумі 596055,30 грн апеляційний суд зазначає наступне.

Вказана вимога обґрунтована Позивачем з посиланням на те, що внаслідок неправомірних дій Відповідача стосовно не надання послуг з постачання електроенергії Позивача на адресу Третьої особи, починаючи з моменту укладання відповідного правочину Позивач несе матеріальні збитки у вигляді не отриманого доходу в сумі 596055,30 грн.

Відповідно до ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Правопорушенням у сфері господарювання є протиправні дії або бездіяльність учасника господарських відносин, які можуть полягати у порушенні господарського зобов'язання або правил здійснення господарської діяльності. Господарське правопорушення складається з таких елементів: факт господарського правопорушення; шкода, завдана правопорушенням; причинний зв'язок між протиправною поведінкою порушника і завданою шкодою, вина правопорушника.

Згідно з ч.1 ст.224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до ч.2 ст.224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Для відшкодування збитків має бути наявність сукупності наступних складових: протиправна поведінка порушника, наявність збитків потерпілого та прямий причинно-наслідковий зв'язок між діями Порушника та збитками потерпілого.

Як вірно зазначено місцевим судом, Позивачем належними засобами доказування не доведено суду факту вчинення Відповідачем господарського правопорушення. Так, зауваження зроблені Відповідачем до системи АСКОЕ є обґрунтованими, такими, що відповідають вимогам чинного законодавства України та умовам договору.

Апеляційний суд вважає, що Позивачем не доведені обставини протиправної поведінки Відповідача та наявності прямого причинно-наслідковий зв'язок між діями Відповідача та спірними збитками Позивача.

За вказаних обставин, враховуючи, що Позивачем не доведено факту порушення Відповідачем зобов'язань за договором від 28.10.2015р. №1291-15, у задоволенні вимог про стягнення з Відповідача збитків у вигляді не отриманого доходу в сумі 596055,30 грн слід відмовити.

Апеляційним судом не приймаються доводи Позивача, що місцевим судом порушено норми процесуального права через необґрунтованість підстав відхилення доводів Позивача, оскільки Позивач не навів суду, які саме доводи останнього необґрунтовано відхилені місцевим судом.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення місцевого суду згідно з ст.277 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.73, 74, 76-79, 86, 129, 269-270, 273, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергум" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2017р. у справі №910/8044/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2017р. у справі №910/8044/17 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287, ст.288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 30.01.2018р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко