ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2018м. ДніпроСправа № 904/9297/17
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудовська І.А.

за участю секретаря судового засідання Кандиби Н.В.

У справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТЕК ІНДАСТРІАЛ", м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "БІОТОН",

м. Дніпро

про стягнення 92 577,68 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність № б/н від 01.11.2017р

від відповідача: ОСОБА_2, керівник, витяг з ЄДР № від 31.10.2017р.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТЕК ІНДАСТРІАЛ" (далі - позивач) звернулося з позовом до Господарського суду Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "БІОТОН" (далі - відповідач) про стягнення 79 000,00 грн. основної заборгованості, 9518,93 грн. пені, 2923,00 грн. інфляційних втрати, 1135,75 грн. 3 % річних та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань щодо оплати поставленого товару по Договору № 037-15 від 31.03.2015 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2017 р. по справі № 904/9297/17 порушено провадження і розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 14.11.2017 р.

Ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2017 р. та 07.12.2017 р. розгляд справи відкладено на 07.12.2017 р. та на 21.12.2017 р.

Згідно з пунктом 9 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відтак, з 21.12.2017 року вказана справа розглядалась за правилами Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII).

У зв'язку зі складністю та категорією даної справи, подальший її розгляд відбувся за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2017 р. в порядку п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.01.2018 р.

Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволені позовних вимог, просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову, з підстав викладених у відзиві на позов.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 25.01.2018 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.03.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІТЕК ІНДАСТРІАЛ" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "БІОТОН" (покупець) укладений Договір поставки № 037-15 (далі - Договір) відповідно умов п. 1.2. якого постачальник зобовязується поставити покупцю товар в асортименті (далі - товар), а покупець зобовязується прийняти цей товар і вчасно здійснити його оплату відповідно до умов і протягом терміну дії даного Договору.

Згідно п. 1.3. Договору передача покупцю товару здійснюється партіями. Терміни постачання, вартість, асортимент конкретної партії визначаються в Специфікаціях до даного Договору. Специфікації є невідємними частинами Договору, повинні бути складені у письмовій формі, підписані уповноваженими представниками і скріплені печатками обох сторін згідно діючому законодавству.

Пунктом 2.6. Договору визначено, що форма оплати безготівковий розрахунок. Умови оплати визначаються у Специфікаціях до даного Договору. Сторони зобовязуються при необхідності робити звірку взаєморозрахунків.

Відповідно до п. 2.13. Договору товар вважається прийнятим по кількості згідно з фактично вибраною кількістю, зазначеною в належним чином оформленій накладній; по якості відповідно до сертифіката аналізу.

Цей Договір набирає сили з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2015 р., у будь-якому випадку до повного виконання сторонами всіх зобовязань за Договором. Якщо за десять днів до закінчення строку дії Договору ні одна із сторін не вимагатиме його припинення, Договір вважається продовженим на тих же умовах на наступний календарний рік (п.п. 6.1., 6.2. Договору).

Відповідно до Специфікації № 4 від 22.02.2017 р. до Договору визначені умови оплати: 50 % передплата, 50 % оплачується протягом 5 днів від дати поставки товару.

Факт виконання позивачем договірних зобов'язань з поставки товару відповідачу та факт отримання останнім товару на загальну суму 159 508,80 грн. підтверджується наявними у матеріалах видатковою накладною № ВН-3213(1) від 26.04.2017 р. та товарно-транспортною накладною № 2017 059 від 26.04.2017 р., копії яких долучено до матеріалів справи (а.с. 17, 18).

Відповідач свої зобов'язання за Договором виконав частково, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем зі сплати товару на суму 79 000,00 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України, який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 Господарського кодексу України).

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На момент розгляду справи основна заборгованість відповідача складає 79 000,00 грн., докази погашення якого в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Водночас, порушення зобовязання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За вимогами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки. Договірна неустойка встановлюється за згодою сторін, тобто її розмір та умови застосування визначаються виключно на їх власний розсуд.

Відповідно до статті 549 названого Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Пунктом 3.3. Договору встановлено, що у випадку порушення покупцем термінів оплати за поставлений товар він зобовязаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

На підставі п. 3.3. Договору позивачем нараховано відповідачу до сплати пеню в розмірі 9518,93 грн. (за період з 03.05.2017 р. - по 24.10.2017 р.)

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань по Договору, позивачем відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано до сплати відповідачу 3 % річних в сумі 1135,75 грн. (за період з 03.05.2017 року по 24.10.2017 року) та інфляційних втрат в сумі 2923,00 грн. (за період з червня 2017 року по вересень 2017 року).

Перевіривши здійснені позивачем нарахування розміру пені, 3 % річних та інфляційних втрат, суд визнає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ч.1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 79 000,00 грн. основної заборгованості, 9518,93 грн. пені, 2923,00 грн. інфляційних втрати, 1135,75 грн. 3 % річних.

Судовий збір, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "БІОТОН" (490101, м. Дніпро, вул. Войцеховича, 77; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТЕК ІНДАСТРІАЛ" (65101, м. Одеса, вул. 25- ї Чапаєвської дивізії, буд. 6/1, офіс 134; ) 79 000,00 грн. (сімдесят дев'ять тисяч грн. 00 коп.) заборгованості, 9518,93 грн. (дев'ять тисяч п'ятсот вісімнадцять грн. 93 коп.) пені, 2923,00 грн. (дві тисячі дев'ятсот двадцять три грн. 00 коп.) інфляційних втрат, 1135,75 грн. (одна тисяча сто тридцять п'ять грн. 75 коп.) 3 % річних, 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_3

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК

України " 29" січня 2018 р.