РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2018Справа № 910/22662/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Лук'янчук Д.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ланет Телеком"

про стягнення 459 200, 36 грн.

за участю представників:

від позивача:Лялюк Л.В. - представник за довіреністю № 062/15/103-43 від 04.01.18 р.
від відповідача:Федько В.О. - представник за довіреністю б/н від 17.01.2018 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" (далі - КП "Київжитлоспецексплуатація", позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ланет Телеком" (далі - ТОВ "Ланет Телеком", відповідач) про стягнення 459 200, 36 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором про встановлення сервітуту № ТМ-01-С/804 від 31.12.2015 р. в частині повної та своєчасної сплати вартості послуг за користування будівлями комунальної власності. У зв'язку з порушенням грошового зобов'язання позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 438 316,80 грн., інфляційні втрати у сумі 15 772,36 грн., 3 % річних у сумі 5 111,20 грн., а всього - 459 200, 36 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача позов визнав у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наступного.

Судом встановлено, що 31.12.2015 між Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ланет Телеком" (сервітуарій) був укладений договір про встановлення сервітуту № ТМ-01-С/810 (далі - договір), предметом якого є обмежене право користування сервітуарієм будівлями комунальної власності, що знаходяться за адресами зазначеними в додатку 1 до договору (далі - об'єкт розміщення).

Пунктом 1.2 договору сторони погодили, що об'єкти розміщення надаються для розміщення сервітуарієм телекомунікаційних мереж, комплексу технічних засобів телекомунікацій, призначених для маршрутизації, комутації, передавання та/або приймання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь-якого роду по проводових, оптичних чи інших електромагнітних системах, крім радіотехнічних (далі - обладнання).

Встановлення сервітуту підприємством сервітуарію для розміщення обладнання, в місцях, вказаних у додатку № 1 до даного договору, розпочинається з моменту укладення даного договору. Розміщення обладнання за умовами сервітуту в місцях, вказаних в додатку № 1 до даного договору, здійснюється на підставі підписаного сторонами акту розміщення обладнання на умовах сервітуту (п.п. 2.1, 2.2 договору).

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 договору сервітуарій зобов'язується вносити підприємству щомісячну плату за користування об'єктом розміщення відповідно до умов договору. Щомісячний розмір плати за договором сплачується у якості передоплати та визначається на підставі рахунку, який виставляється підприємством сервітуарію не пізніше 28 числа кожного місяця передуючого оплачуваному. Рахунок надається підприємством сервітуарію шляхом надсилання поштою та електронними засобами зв'язку відповідно до реквізитів сервітуарія казаних в договорі.

На момент підписання договору щомісячна плата становить 54 789,60 грн., яка сплачується сервітуарієм протягом 15 банківських днів з моменту отримання рахунку підприємства. Датою здійснення оплати відповідно до умов договору вважається дата зарахування відповідних коштів банком на рахунок підприємства, визначений договором (п.п. 3.3, 3.4).

Згідно з п. 4.1.1 сервітуарій зобов'язується своєчасно та в повному обсязі вносити плату за договором, у тому числі у разі внесення змін в розмір плати. Зміни в розмірі плати погоджуються обома сторонами шляхом підписання додаткової угоди, що є невід'ємною частиною договору.

Даний договір вважається укладеним і набирає чинності з 01.01.2016 р. і діє до 31.12.2016 р.

Додатком № 1 до договору був погоджений адресний перелік об'єктів комунальної власності для встановлення сервітуту та розрахунок їх плати.

У судовому засіданні встановлено, що на виконання умов договору сервітуту, КП "Київжитлоспецексплуатація" надало ТОВ "Ланет Телеком" обмежене право користування будівлями комунальної власності, які знаходяться за адресами, зазначеними у додатку № 1 до договору, для розміщення телекомунікаційного обладнання.

Проте, відповідач взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної оплати вартості користування майном виконав неналежним чином, а саме - вартість за користування сервітутом за період з лютого 2017 р. по вересень 2017 р. у сумі 438 316,80 грн. не сплатив, що й було визнано судом у справі.

Відповідно до статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду (ч. 1 ст. 402 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 403 ЦК України особа, яка користується сервітутом, зобов'язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки порушення з боку ТОВ "Ланет Телеком" господарського зобов'язання встановлено судом та наявність заборгованості у сумі 438 316,00 грн. підтверджується матеріалами справи та визнається відповідачем, суд вважає, що вказана сума підлягає стягненню на користь КП "Київжитлоспецексплуатація".

Крім того, позивач нарахував відповідачу інфляційну складову боргу в сумі 15 772,36 грн. та 3 % річних в сумі 5 111,20 грн., які також просив стягнути у судовому порядку.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства, вимоги про стягнення інфляційної складової боргу та 3 % річних є такими, що заявлені правомірно.

Провівши власний перерахунок суми матеріальних втрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційна складова боргу в сумі 15 772,36 грн. та 3 % річних в сумі 5 111,20 грн., тобто сумах, яких просить позивач та визнаються відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Зважаючи на те, що у даному випадку визнання позову відповідачем, не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд ухвалює рішення, яким вимоги КП "Київжитлоспецексплуатація" про стягнення заборгованості у сумі 459 200, 36 грн. задовольняються у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ланет Телеком" про стягнення 459 200, 36 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ланет Телеком" (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 42, ідентифікаційний код 39362054) на користь Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (01001, м. Київ, вулиця Володимирська, буд. 51-А, ідентифікаційний код 03366500) заборгованість у сумі 438 316 (чотириста тридцять вісім тисяч триста шістнадцять) грн. 80 коп., інфляційні втрати у сумі 15 772 (п'ятнадцять тисяч сімсот сімдесят дві) грн. 36 коп., 3 % річних у сумі 5 111 (п'ять тисяч сто одинадцять) грн. 20 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 6 888 (шість тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн. 01 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 22 січня 2018 року.

Повний текст рішення складений 26 січня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.