КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2018 р. Справа№ 910/13871/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Тарасенко К.В.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання Яремі Н.С.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 16.01.2018,

розглянувши апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу "Арсеналець-28" на рішення господарського суду міста Києва від 01.11.2017

по справі № 910/13871/17 (суддя - Сташків Р.Б.)

за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Арсеналець-28"

до Житлово-будівельного кооперативу "Арсеналець-28"

про зобов'язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

На розгляді у господарському суді міста Києва перебувала справа про зобов'язання відповідача передати документацію на будинок у зв'язку з обранням співвласниками багатоквартирного будинку №54/9 по проспекту Володимира Маяковського в місті Києві, способу управління будинком шляхом створення ОСББ, оскільки відповідач добровільно документацію не передає.

Відповідач вимоги позову відхиляв з підстав, що статутом ОСББ не передбачено можливість виконання ОСББ функцій балансоутримувача та управителя будинку, та оскільки відповідач, як власник будинку, сам забезпечує утримання та управління зазначеним будинком. Також відповідач вказує, що позивач заявляє вимоги про передачу документації з недотриманням передбаченої законом та правилами утримання будинків процедури передачі документації, та вказує на порушення позивачем процедури створення ОСББ. Також відповідач вважає, що даний спір не належить розглядати у судовому порядку, оскільки органами управління позивача та відповідача є одні і ті ж самі особи - співвласники багатоквартирного будинку, які одночасно є членами кооперативу та правління.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.11.2017 позов задоволено частково. Зобов'язано Житлово-будівельний кооператив "Арсеналець-28" передати за актом приймання-передачі Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Арсеналець-28" документацію на будинок № 54/9 по проспекту Володимира Маяковського в місті Києві згідно з переліком визначеним пунктом 2.2 Правил управління будинком, спорудою, житловим комплексом будинків і споруд, які затверджено наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 02.02.2009 №13 (зареєстровано в міністерстві юстиції України 27.04.2009 за №377/16393), а саме:

- план земельної ділянки з усіма будинками та спорудами, що на ній розташовані, виготовлений відповідно до вимог Інструкції з топографічного знімання у масштабах 1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500 (ГКНТА-2.04-02-98), затвердженої наказом Головного управління геодезії, картографії та кадастру при Кабінеті Міністрів України від 09.04.1998 № 56, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 23.06.1998 за № 393/2833;

- паспорт об'єкта та земельної ділянки;

- проектно-кошторисну документацію та виконавчі креслення на кожний будинок та споруду об'єкта;

- акт технічного стану об'єкта на момент приймання-передачі;

- схеми внутрішньобудинкових мереж централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізованого опалення тощо;

- виконавчі креслення контурів заземлення (для споруд, які мають заземлення);

- паспорти котельного господарства, котлові книги;

- кошториси, описи робіт з поточного та капітального ремонту;

- акти технічного огляду;

- журнали заявок мешканців об'єкта;

- протоколи виміру опору ізоляції електромереж;

- протоколи огляду системи вентиляції;

-щодо бухгалтерського обліку та передбаченої законодавством звітності за об'єктом; обліку мешканців об'єкта, а також власників, співвласників окремих приміщень об'єкта, які у ньому не мешкають; правовідносин попереднього балансоутримувача чи особи, що здійснювала управління будинком, з юридичними або фізичними особами у сфері надання та оплати житлово-комунальних послуг, найму, оренди та користування приміщеннями об'єкта; планових заходів за попередній та на поточний роки, необхідних для утримання об'єкта відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та для збереження належного технічного стану будівельних елементів, конструкцій та мереж об'єкта.

У іншій частині у позові відмовлено.

Стягнуто з Житлово-будівельного кооперативу "Арсеналець-28" на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Арсеналець-28" 1600 грн. судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 01.11.2017 по справі № 910/13871/17 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2017 порушено апеляційне провадження, розгляд справи № 910/13871/17 призначено на 16.01.2018 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Тищенко О.В, судді: Тарасенко К.В., Іоннікова І.А.

01.12.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

З 15 грудня 2017 року набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII (далі - ГПК України).

Відповідно до пп. 9 п. 1 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Представники позивача у судовому засіданні суду апеляційної інстанції надали суду свої пояснення по справі, в яких заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили апеляційний господарський суд залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники відповідача у судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились. Про час та місце розгляду справи скаржник був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи викладене, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч.1, п.1 ч.3 ст. 202 ГПК України вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки, скаржник про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Участь представника відповідача, що не з'явився, у судовому засіданні 16.01.2018, судом обов'язковою не визнавалась, клопотань про відкладення розгляду справи та про витребування додаткових доказів не надходило.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи. Такої ж правової позиції дотримується й Вищий господарський суд України, зокрема, у своїй постанові від 07.07.2016 року по справі 910/21819/15.

Застосовуючи відповідно до ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Разом з тим, відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним господарським судом, 26.10.2016 власниками квартир багатоквартирного будинку №54/9 по проспекту Володимира Маяковського в місті Києві було прийняте рішення про створення Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку Арсеналець-28" (Позивач, ОСББ) та затвердження його статуту, що було оформлено протоколом установчих зборів №1 (копії протоколу та статуту залучені до справи), а 23.12.2016 здійснено державну реєстрацію ОСББ.

До моменту створення ОСББ функції управителя будинку № 54/9 по проспекту Володимира Маяковського в місті Києві здійснював Житлово-будинковий кооператив "Арсеналець-28" (Відповідач), що підтверджується статутом останнього та визнається Позивачем.

Відповідно до п. 2.1 статуту ОСББ, завданнями та предметом діяльності останнього є, зокрема, належне утримання та використання спільного майна будинку №54/9 по проспекту Володимира Маяковського в місті Києві, що кореспондується зі ст. 4 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" (далі - Закон).

Відповідно до ст. 6 Закону, колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об'єднання, у тримісячний строк з дня державної реєстрації об'єднання забезпечує передачу йому примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж.

На підставі наведеної норми закону ОСББ звернувся до відповідача з заявою від 19.01.2017 щодо передачі відповідачем до ОСББ до 23.03.2017 на виконання вимог ст. 6 Закону та п. 1.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій (затв. наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2015 № 76, далі - Правила) визначених указаними нормативно-правовими актами документів, які колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком, зобов'язана передати новоствореному ОСББ. До заяви від 19.01.2017 ОСББ було додано копію витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Заяву, відповідно до зворотного поштового повідомлення, відповідачем було отримано 09.02.2017.

Відповідач у відповідь на заяву направив ОСББ вимогу про подачу додаткових документів, які на думку відповідача були необхідні йому для розгляду заяви, а саме: копію опису документів, що були надані юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії "Державна реєстрація новоутвореної шляхом заснування юридичної особи", в якому зазначений код доступу для отримання результату надання адміністративної послуги щодо реєстрації статуту юридичної особи ОСББ.

Запитувані відповідачем документи: код доступу до ЄДР та копію статуту ОСББ, останнім було надано відповідачу з листом від 08.02.2017, який також був отриманий відповідачем відповідно до зворотного поштового повідомлення, залученого до справи.

За наслідками дослідження відповідачем вищевказаних документів він листом від 04.03.2017 фактично відмовив ОСББ у задоволенні вимог заяви, сказавши, що не вбачає підстав для можливого розгляду і прийняття відповідного рішення про передачу документації та основних засобів для утримання будинку до ОСББ, так як статутом не передбачено можливість виконання ОСББ функцій балансоутримувача та управителя будинку.

ОСББ з такою відмовою не погодився, направивши повторну заяву від 04.03.2017 з вимогою передати документи, де зазначив, що попередньою заявою від 19.01.2017 строк передачі документів встановлювався до 23.03.2017, та що він спливає. Заява від 04.03.2017 також була отримана відповідачем відповідно до зворотного поштового повідомлення, що міститься в матеріалах справи.

Відповідач на заяву від 04.03.2017 повторно відмовив у її задоволенні вказавши, що не вбачає підстав для можливого розгляду і прийняття відповідного рішення про передачу документації та основних засобів для утримання будинку по проспекту ОСББ, оскільки відповідач, як власник будинку, сам забезпечує утримання та управління зазначеним будинком.

Колегія суддів ставиться критично до підстав відмови відповідача у передачі документів новоствореному ОСББ, з огляду на наступне.

Згідно ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку для забезпечення експлуатації такого будинку, користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку можуть створювати об'єднання співвласників багатоквартирного будинку. Таке об'єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Статтею 1 Закону передбачено, що об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об'єднання) - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, що перевірено апеляційним господарським судом, ОСББ було створено відповідно Закону співвласниками багатоквартирного будинку №54/9 по проспекту Володимира Маяковського в місті Києві, згідно з рішенням установчих зборів, оформленим протоколом від 26.10.2016 №1, та на цих же зборах було вирішено затвердити його статут. Факт реєстрації 23.12.2016 об'єднання, як юридичної особи, підтверджується відомостями з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до статуту ОСББ, завданнями та предметом діяльності останнього є, зокрема, належне утримання та використання спільного майна будинку №54/9 по проспекту Володимира Маяковського в місті Києві, що кореспондується зі ст. 4 Закону.

Згідно ст. 6 Закону, колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об'єднання, у тримісячний строк з дня державної реєстрації об'єднання забезпечує передачу йому примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж. У разі відсутності документації на багатоквартирний будинок колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об'єднання, протягом півроку з дня державної реєстрації об'єднання відновлює її за власний рахунок.

До моменту створення ОСББ функції управителя будинку № 54/9 по проспекту Володимира Маяковського в місті Києві здійснював відповідач, що підтверджується статутом останнього та визнається позивачем.

У розумінні Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відповідач є "управителем". За змістом ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на види, до яких також віднесено такий вид послуг, як послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо).

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" управитель має право, зокрема, здійснювати управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та забезпечувати їх належну експлуатацію, та зобов'язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об'єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами, і забезпечувати здійснення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів відповідно до встановлених стандартами, нормативами, нормами і правилами вимог щодо строків та регламентів;

Судом встановлено, що відповідач у відповідності до статутних цілей здійснював надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території будинку №54/9 по проспекту Володимира Маяковського в місті Києві, а отже виконував функції управителя будинку №54/9 по проспекту Володимира Маяковського в місті Києві.

Відповідно до листа від 19.01.2017 ОСББ повідомив відповідача, що співвласники будинку №54/9 по проспекту Володимира Маяковського в місті Києві, на загальних зборах, оформлених протоколом від 26.10.2016 №1, створили ОСББ та у Статуті визначили самостійну форму управління та обслуговування свого будинку, у зв'язку з чим ОСББ просив відповідача передати йому визначений Законом та Правилами повний комплект документації на будинок, але відповідач відмовив.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" (далі - Закон про особливості), співвласник має право вільного доступу до технічної документації на багатоквартирний будинок. Замовник будівництва або попередній власник будинку зобов'язаний передати один примірник технічної документації на будинок згідно з переліком, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, співвласникам в особі їх об'єднання або особі, уповноваженій співвласниками у передбаченому цим Законом порядку. У разі якщо об'єднання співвласників багатоквартирного будинку не створено та уповноважену особу не визначено, примірник технічної документації на будинок передається управителю, якщо його обрано відповідно до закону. У разі зміни форми управління багатоквартирним будинком особа, яка здійснювала управління, повинна передати наявну в неї технічну та іншу передбачену законодавством документацію на будинок особі, визначеній співвласниками такого будинку. У разі зміни управителя попередній управитель повинен передати наявну в нього технічну та іншу передбачену законодавством документацію на будинок новому управителю.

Наведені норми Закону та Закону про особливості дають підстави для висновку, що зміна форми управління будинком з управителя - експлуатаційної організації на управління об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку відбувається за фактом реєстрації об'єднання співвласників багатоквартирного будинку з моменту реєстрації у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а колишній управитель в силу норм цих законів повинен передати об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку наявну в нього технічну та іншу передбачену законодавством документацію на будинок.

При цьому, згадані вище Правила, встановлюють порядок здійснення управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (управління будинком), порядок передачі будинку в управління у разі укладення договору.

Пунктом 2 Правил встановлено, що для приймання-передачі об'єкта в управління утворюється відповідна комісія у складі представників попереднього балансоутримувача чи особи, що здійснювала управління будинком, власників, співвласників та особи, що буде здійснювати управління будинком. Комісію очолює представник сторони, яка приймає. Комісія визначає технічний стан об'єкта відповідно до вимог законодавства та складає акт приймання-передачі об'єкта в управління (з управління) (далі - акт приймання-передачі об'єкта). Кожній із сторін, що бере участь у прийманні-передачі об'єкта, надається примірник акта приймання-передачі, підписаний членами комісії та затверджений керівництвом кожної сторони - юридичної особи. При передачі об'єкта в управління попередній балансоутримувач чи особа, що здійснювала управління будинком, надає замовнику, а замовник передає особі, що буде здійснювати управління будинком, оригінали або належним чином завірені копії документів (у разі зберігання оригіналів документів у місцевих архівах): щодо технічного стану об'єкта, у тому числі: план земельної ділянки з усіма будинками та спорудами, що на ній розташовані, виготовлений відповідно до вимог Інструкції з топографічного знімання у масштабах 1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500 (ГКНТА-2.04-02-98), затвердженої наказом Головного управління геодезії, картографії та кадастру при Кабінеті Міністрів України від 09.04.1998 N 56, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 23.06.1998 за N 393/2833; паспорт об'єкта та земельної ділянки; проектно-кошторисну документацію та виконавчі креслення на кожний будинок та споруду об'єкта; акт технічного стану об'єкта на момент приймання-передачі; схеми внутрішньобудинкових мереж централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізованого опалення тощо; виконавчі креслення контурів заземлення (для споруд, які мають заземлення); паспорти котельного господарства, котлові книги; паспорти ліфтового господарства; кошториси, описи робіт з поточного та капітального ремонту; акти технічного огляду; журнали заявок мешканців об'єкта; протоколи виміру опору ізоляції електромереж; протоколи огляду системи вентиляції; щодо бухгалтерського обліку та передбаченої законодавством звітності за об'єктом; обліку мешканців об'єкта, а також власників, співвласників окремих приміщень об'єкта, які у ньому не мешкають; правовідносин попереднього балансоутримувача чи особи, що здійснювала управління будинком, з юридичними або фізичними особами у сфері надання та оплати житлово-комунальних послуг, найму, оренди та користування приміщеннями об'єкта; планових заходів за попередній та на поточний роки, необхідних для утримання об'єкта відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та для збереження належного технічного стану будівельних елементів, конструкцій та мереж об'єкта.

У разі відсутності документів, передбачених цим пунктом, відмітка про це робиться у акті приймання-передачі об'єкта. Відсутні документи виготовляються чи відновлюються за рахунок попереднього балансоутримувача чи особи, що здійснювала управління будинком, протягом одного місяця з моменту складення акта приймання-передачі об'єкта та передаються ним особі, що буде здійснювати управління будинком, з оформленням додатка до акта приймання-передачі (п. 2.3. Порядку).

Оскільки спір у справі виник з підстав невиконання відповідачем зобов'язання з передачі документації на будинок у зв'язку з обранням співвласниками багатоквартирного будинку №54/9 по проспекту Володимира Маяковського в місті Києві, способу управління будинком шляхом створення ОСББ, а не у зв'язку з укладанням договору з управителем, тоді як Правила, які встановлюють порядок здійснення управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, не можуть встановлювати порядок передачі будинку новому управителю (ОСББ - позивачу) за відповідним актом приймання-передачі об'єкта, колегія суддів вважає, що об'єднання співвласників багатоквартирного будинку фактично отримує будинок в управління.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно зі ст. 5 Закону про особливості, замовник будівництва або попередній власник будинку зобов'язаний передати один примірник технічної документації на будинок згідно з переліком, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, співвласникам в особі їх об'єднання або особі, уповноваженій співвласниками у передбаченому цим Законом порядку.

В той же час, оскільки жодними іншими, окрім Правил, які встановлюють порядок здійснення управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, - законодавчими актами не визначено перелік документації на будинок, яка повинна бути передана балансоутримувачу чи управителеві, враховуючи подібність правовідносин, що врегульовані вказаним нормативним актом та тими, що виникли між сторонами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність застосування даних Правил в цій частині (пункт 2) за аналогією до подібних правовідносин, що виникли між сторонами (аналогія закону).

При цьому, судова колегія звертає увагу, що відповідачем, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не було надано суду будь-яких доказів того, що ЖБК "Арсеналець-28" не передавались документи, передбачені Правилами, які встановлюють порядок здійснення управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, документації на будинок №54/9 по проспекту Володимира Маяковського в місті Києві, попереднім власником (балансоутримувачем), а також докази, що такі документи були ним втрачені. Колегія суддів враховує, що зберігання управителем/попереднім управителем усієї необхідної документації на будинок є обов'язком такої особи, та, власне, на останню покладається тягар доведення тих обставин, що документи не були передані цій особі чи були нею втрачені.

Враховуючи вищевикладене, доводи відповідача щодо відсутності у нього обов'язку передати спірні документи, та щодо недотримання ОСББ процедури передачі спірних документів (створення комісії тощо), колегією суддів відхиляються як необґрунтовані.

Також, колегія суддів зазначає, що ані Законами, ані Правилами не визначено переліку документів, який ОСББ зобов'язаний надати відповідачу, а останній має право вимагати, як передумову для виконання покладного на відповідача обов'язку щодо передачі документів.

При цьому, доводи скаржника, що статутом ОСББ не передбачено можливість виконання ОСББ функцій балансоутримувача та управителя будинку, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки Статутом ОСББ прямо передбачено, що завданнями та предметом діяльності останнього є, зокрема, належне утримання та використання спільного майна будинку №54/9 по проспекту Володимира Маяковського в місті Києві.

Посилання скаржника на недотримання позивачем процедури створення ОСББ колегією суддів відхиляється, оскільки предметом даного спору не є правомірність створення ОСББ та питання дотримання всіх необхідних процедур при його створенні. При цьому, колегією суддів враховано відсутність у матеріалах справи доказів оскарження відповідачем чи іншою особою державної реєстрації ОСББ через порушення процедури його створення.

Посилання відповідача, що він, як власник будинку, сам забезпечує утримання та управління зазначеним будинком, не звільняють його від виконання встановленого Законом обов'язку передати документи на будинок новоствореному ОСББ.

Щодо доводів скаржника, що даний спір не належить розглядати у порядку господарського судочинства, оскільки органами управління позивача та відповідача є одні і ті ж самі особи - співвласники багатоквартирного будинку, які одночасно є членами кооперативу та правління, то колегією суддів така підстава непідвідомчості даного спору господарському суду відхиляється як така, що нормами ГПК України не передбачена.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не було надано суду докази передання відповідачем, як колишнім управителем, передбаченого вищеописаними нормативно-правовими актами переліку документів на користь позивача, судова колегія апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача вчинити такі дії (передати документацію на будинок) правомірно задоволено місцевим господарським судом.

Разом із цим, судом першої інтенції правомірно позов задоволено частково, оскільки заявлені ним документи, які є предметом спору, вищевказані Закон та Правила відносять як до технічної документації на будинок, так і до іншої документації на будинок, тоді як позивач усю документацію відніс до технічної, що не відповідає вказаним Закону та Правилам. Відтак суд першої інтенції, задовольняючи вимоги витребував, узагальнюючи два вказаних види документації, "документацію на будинок", але вказуючи точний перелік документів. Оскільки, Правилами передбачено передача "оригіналів або належним чином завірені копії документів", а позивач вимагає передати саме оригінали, що є неправомірним з огляду на вказане застереження Правил, суд першої інтенції дійшов вірного висновку про задоволення позову шляхом витребування документів без обов'язкової вказівки, що це мають бути тільки оригінали.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи користуються рівними процесуальними правами. Учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції позивачем не було подано належних та переконливих доказів на підтвердження заявленого позову. Судова колегія звертає увагу, що доводи та заперечення викладені у апеляційній скарзі позивача на рішення суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 01.11.2017, прийняте після повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв'язку з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є таким що відповідає нормам закону.

Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги Житлово-будівельного кооперативу "Арсеналець-28" слід відмовити, а оскаржуване рішення господарського суду міста Києва від 01.11.2017 залишити без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Враховуючи наведене вище та керуючись статтями 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу "Арсеналець-28" на рішення господарського суду міста Києва від 01.11.2017 року по справі № 910/13871/17 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 01.11.2017 року по справі № 910/13871/17 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника.

Постанова може бути оскаржена впродовж двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді К.В. Тарасенко

І.А. Іоннікова

Дата складання повного тексту постанови 22.01.2018 року