КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"23" січня 2018 р. Справа№ 910/18456/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Коротун О.М.

Майданевича А.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Державної установи "Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів "Укрспортзабезпечення"

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2017

у справі № 910/18456/17 (суддя: Демидов В.О.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлетика Віва"

до Державної установи "Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів "Укрспортзабезпечення"

про визнання недійсним одностороннього розірвання договору та зобов'язання виконати умови договору

ВСТАНОВИВ:

23.10.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Атлетика Віва" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної установи "Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів "Укрспортзабезпечення", в якому просило:

- визнати розірвання договору Державною установою "Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів "Укрспортзабезпечення" в односторонньому порядку недійсним;

- стягнути з Державної установи "Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів "Укрспортзабезпечення" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлетика Віва" суму заборгованості у розмірі 3 540 000,00 грн.

Господарський суд міста Києва частково задовольнив позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлетика Віва", присудив до стягнення з Державної установи "Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів "Укрспортзабезпечення" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлетика Віва" суму основного боргу у розмірі 3 540 000 (три мільйона п'ятсот сорок тисяч) грн, в іншій частині позовних вимог - відмовив своїм рішенням від 14.12.2017 (повний текст підписано 19.12.2017).

Не погодившись з прийнятим рішенням, 05.01.2018 Державна установа "Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів "Укрспортзабезпечення" звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить повністю скасувати рішення у даній справі та прийняти нове, яким задовольнити апеляційну скаргу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2018 справу № 910/18456/17 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Коротун О.М., Майданевич А.Г.

Одночасно апелянтом було подано заяву про відстрочення сплати судового збору у зв'язку з відсутністю фінансової можливості сплати судовий збір без долучення жодних доказів на підтвердження вказаних обставин.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно редакції ЗУ "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

За змістом положень ст. 8 вказаного Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом (п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 № 01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 № 484-VIII)").

Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

Пункт 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013р. № 7 зазначає, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов'язані з відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати. (Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 05.03.2014р. по справі № 902/1266/13 та від 28.10.2014 по справі № 910/9244/13). При цьому, приписами вказаної статті передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції Закону України від 22.05.2015 №484-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору"), господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

В свою чергу, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

При цьому, скаржником до апеляційної скарги не було додано жодних належних та допустимих доказів, якими підтверджуються обставини, викладенні у клопотанні про відстрочення сплати судового збору (зокрема, виписок з рахунків, кошторису витрат, тощо), а тому, останнє відхиляється як необґрунтоване.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Як вбачається з матеріалів справи, 23.10.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Атлетика Віва" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовою заявою до Державної установи "Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів "Укрспортзабезпечення" з двома окремими позовними вимогами:

1) визнати розірвання договору Державною установою "Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів "Укрспортзабезпечення" в односторонньому порядку недійсним;

2) стягнути з Державної установи "Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів "Укрспортзабезпечення" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлетика Віва" суму заборгованості у розмірі 3 540 000,00 грн.

При зверненні позивача з позовом до господарського суду відповідно до Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на дату звернення з позовною заявою) були встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік", розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складав 1 600 грн.

Таким чином, звертаючись з позовом до суду першої інстанції сума судового збору, яка підлягала сплаті, становила 54 7200 грн і судовий збір сплачено у повному обсязі (1 600 + 53 100 (1,5% від 3 540 000,00 грн) = 54 700 грн за позовні вимоги майнового та немайнового характеру).

Згідно з Законом України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою) судовий збір за звернення з апеляційною скаргою на рішення суду має бути сплачений в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, при зверненні до суду апеляційної інстанції скаржником мав бути сплачений судовий збір в сумі 82 050 грн. (54 700 грн * 150%).

Проте, як зазначалось раніше, жодних доказів сплати судового збору апелянт до суду апеляційної інстанції не надав, натомість надав лише заяву про відстрочення сплати судового збору, в задоволенні якої було відмовлено судом апеляційної інстанції.

Приписами ч. 2 ст. 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Отже, наявні підстави для застосування судом апеляційної інстанції ч. 2 ст. 260 ГПК України та залишення без руху поданої апеляційної скарги.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, слід запропонувати апелянту сплатити судовий збір у встановленому відповідним законодавством розмірі 82 050 грн.

Керуючись ст. 8 ЗУ "Про судовий збір", ст.ст. 174, 234, 258, 260, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Державної установи "Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів "Укрспортзабезпечення" про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі № 910/18456/17.

2. Апеляційну скаргу Державної установи "Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів "Укрспортзабезпечення" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 у справі № 910/18456/17 - залишити без руху.

2. Роз'яснити апелянту, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 82 050 грн шляхом подання відповідної заяви.

3. Попередити апелянта, що якщо докази сплати судового збору не будуть подані особою в зазначений строк, суд апеляційної інстанції не приймає таку апеляційну скаргу до розгляду та повертає скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Коротун

А.Г. Майданевич