номер провадження справи 5/125/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2018 Справа № 908/2099/17

Суддя Проскуряков К.В., при секретарі судового засідання Рачук О.О., розглянувши матеріали справи № 908/2099/17

За позовом: Публічного акціонерного товариства Укрнафта (04053, м. Київ, пров.Несторівський, буд. 3-5)

До відповідача: Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206)

про врегулювання розбіжностей та визнання договору оренди землі укладеним

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 10-892/д від 20.12.2017 р.

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 01/03-20/00150 від 18.01.2018 р.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

23.10.2017 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Укрнафта до Запорізької міської ради про врегулювання розбіжностей та визнання договору оренди землі укладеним.

23.10.2017 р. автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 23.10.2017 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №908/2099/17, справі присвоєно номер провадження 5/125/17, розгляд справи призначено на 27.11.2017 р. У судовому засіданні 27.11.2017 р. судом оголошено перерву до 21.12.2017 р.

У звязку із набранням чинності 15.12.2017 р. нової редакції Господарського процесуального кодексу України, ухвалою суду від 21.12.2017 р. відкрито провадження у справі №908/2099/17 в порядку загального позовного провадження зі стадії розгляду справи по суті, судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 17.01.2018 р. з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні 17.01.2018 р. судом оголошено перерву до 19.01.2018 р.

В судовому засіданні 19.01.2018 р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Судове засідання 19.01.2018 р. відповідно до ч. 1 ст. 222 ГПК України здійснювалося із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК Оберіг.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, пояснивши що Рішенням Запорізької міської ради Про поновлення ПАТ Укрнафта договору оренди землі по вул. Шкільній, 19 для розташування автозаправної станції від 21.06.2017 р. №61/30 поновлено ПАТ Укрнафта строком на 10 років договір оренди землі, площею 0,2033 га по вул. Шкільній, 19, для розташування автозаправної станції, в межах, раніше затвердженої земельної ділянки, за рахунок земель Запорізької міської ради. Листом від 11.09.2017 р. за вих. №05.2.12/909 ПАТ Укрнафта направило на адресу Запорізької міської ради для підписання три примірника договору оренди земельної ділянки, який викладений в редакції затвердженою Постановою КМУ Про затвердження Типового договору оренди від 03.03.2004 р. №220. Позивач отримав від відповідача протокол розбіжностей, у якому договір оренди земельної ділянки викладено у новій редакції. Однак, позивач частково не погоджується з протоколом розбіжностей та вважає, що під час його складання Запорізькою міською радою не дотримано Типову форму договору оренди землі, затвердженою вказаною вище постановою КМУ. На підставі викладеного, просить суд врегулювати розбіжності та визнати договір оренди змеленої ділянки кадастровий номер :01:007:0073, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Шкільна, 19 укладеним у відповідній редакції, викладеної у позовній заяві.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 179, 181, 188 Господарського кодексу України, ст.ст. 627, 628, 648 Цивільного кодексу України, п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14, п.п. 288.1, 288.2, ст. 288 Податкового кодексу України, ст. 30 Закону України «Про оренду землі» та просить суд заявлені позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача підтримав доводи, викладені у письмовому відзиві від 24.11.2017 р. на позовну заяву, зазначивши, що основним при укладанні договору оренди на спірну земельну ділянку є обовязковість зазначення пунктів 34.17, 34.20, 39, 39.2, 38.2, 47, оскільки в межах м. Запоріжжя діють рішення Запорізької міської ради від 18.05.2011 р. №35 «Про затвердження зразку договору оренди землі у м. Запоріжжя», №29 від 26.06.2013 р. «Про внесення змін до рішення міської ради від 18.05.2011 р. №35 «Про затвердження зразку договору оренди землі у м. Запоріжжя», які не оскаржувались та є діючими. Отже, Запорізька міська рада визначаючи саме таку редакцію договору оренди землі, виходить із затвердженого міської радою зразку типового договору, який діє в межах м. Запоріжжя та конкретизувала положення типової форми договору оренди, затверджену постановою КМУ №220 від 03.03.2004 р. На підставі викладеного, відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізької міської ради від 17.03.2006 р. № 17/27 ПАТ «Укрнафта» передано в оренду земельну ділянку (кадастровий номер :01:007:0073) загальною площею 0,2033 га, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Шкільна, 19 для розташування автозаправної станції.

На виконання вказаного рішення між Запорізькою міською радою та ПАТ «Укрнафта» було укладено договір оренди землі строком на десять років, зареєстрований у Запорізькій регіональній філії ДП Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.10.2006 р. за №89.

Згідно акту прийому-передачі від 04.10.2006 р. вказана земельна ділянка передана орендодавцем орендарю.

Відповідно до статуту ПАТ Укрнафта, рішенням загальних зборів акціонерів від 22.03.2011 р. змінено тип та назву товариства з Відкритого акціонерного товариства Укрнафта на Публічне акціонерне товариство Укрнафта.

ПАТ Укрнафта звернулось до Запорізької міської ради з листом від 04.08.2016 р. за вих. №08.1.14/735 про подовження терміну дії договору оренди земельної ділянки від 04.10.2006 р. № 89 для розташування автозаправної станції за адресою: м.Запоріжжя, вул. Героїв Сталінграду, 19 (вул. Шкільна, 19).

Відповідно до пункту 1 Рішення Запорізької міської ради від 21.06.2017 р. №61/30, ПАТ «Укрнафта» поновлено договір оренди вказаної земельної ділянки на новий строк строком на 10 років.

Згідно з пунктом 2. зазначеного рішення, зобовязано ПАТ «Укрнафта» після прийняття даного рішення у чотиримісячний термін отримати витяг з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, укласти з Запорізькою міською радою договір оренди землі та здійснити державну реєстрацію права користування в установленому законодавством порядку.

Позивачем отримано витяг № 582/86-16 від 27.01.2016 р. з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 2033.00 кв.м по вул. Героїв Сталінграду, 19 у м. Запоріжжі, нормативна грошова оцінка земельної ділянки склала 6 601 476,28 грн.

Листом від 11.09.2017 р. № 05.2.12/909 ПАТ «Укрнафта» направило на адресу Запорізької міської ради для підписання три примірника Договору оренди земельної ділянки, що був викладений у редакції затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Типового договору оренди» від 03.03.2004 р. № 220. Примірники договорів були підписані начальником відділення реалізації нафтопродуктів по Запорізькій області ОСОБА_3, відповідно до повноважень визначених довіреністю від 28.12.2016 р. та скріплені печаткою підприємства.

28.09.2017 р. Відділення реалізації нафтопродуктів по Запорізькій області отримало супровідний лист Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради від 27.09.2017 р. № 1752/02-03 з примірниками трьох проектів договорів оренди землі, протоколи розбіжностей до вказаних договорів, які складені Запорізькою міською радою з підписом уповноваженої особи та скріплені печатками. Також, у вказаному листі було зазначено, що в ході перевірки проектів договорів оренди землі було встановлено, що зазначені проекти не відповідають формі зразку договору оренди землі, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 18.05.2011 р. №35 Про затвердження зразку договору оренди землі у м. Запоріжжя 9із змінами та доповненнями, внесеними на підставі рішення Запорізької міської ради від 26.06.2013 р. №29).

Листом від 18.10.2017 р. за вих. 75 ПАТ Укрнафта направила на адресу Запорізької міської ради протоколи узгодження розбіжностей до договорів оренди землі, зокрема, по вул. Шкільна, 19, м. Запоріжжя. У вказаному листі зазначено, що ПАТ «Укрнафта» направляє підписані зі сторони Орендаря та скріплені печаткою по три примірники протоколів узгодження розбіжностей до договорів оренди землі, відповідно до якого включив до вказаного договору майже всі запропоновані відповідачем пункти (згідно протоколу розбіжностей), окрім пунктів 34.17, 34.20, абзац 2 пп. 38.2 п. 38, 39.2, 47.

Протокол узгодження розбіжностей до договору оренди землі (кадастровий номер :01:007:0073) відповідачем не підписано.

23.10.2017 р. ПАТ Укрнафта звернулося до господарського суду Запорізької області з позовною заявою, за якою порушено провадження в цій справі, та просить суд врегулювати розбіжності та визнати договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:007:0073, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Шкільна, буд. 19, укладеним у запропонованій позивачем редакції.

Відповідно до ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони. У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо). Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими. У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожний суб'єкт має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказана стаття Цивільного Кодексу України не встановлює вичерпного переліку способів захисту цивільного права, вказуючи на те, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 20 ГК України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються зокрема, шляхом установлення, зміни і припинення господарських правовідносин.

Таким чином, орендар має право передати неврегульовані розбіжності на розгляд господарського суду.

Як вбачається з позовної заяви ПАТ Укрнафта, між сторонами в справі існують лише окремі неузгоджені умови договору оренди землі, а саме пп. 34.17, 34.20, абзац 2 пп. 38.2 п. 38, 39.2, 47.

У письмових додаткових поясненнях, яке надійшло до суду 21.12.2017 р., позивач зазначив, що між сторонами існують розбіжності щодо умов договору оренди землі, зокрема, розбіжності між формою договору, викладеною відповідачем в протоколі розбіжностей, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 26.06.2013 р. №29 та зразком договору оренди землі, що міститься на офіційному веб-сайті міської ради. Крім того, зразок договору, затверджений Запорізькою міською радою, в останнє переглядався ще в 2013 році (рішення від 26.06.2013 р. № 29), натомість, Типова форма договору оренди землі, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 р. була викладена в новій редакції зі змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 843 від 23.11.2016 р. Отже, з Типової форми договору був виключений розділ «Умови і строк передачі земельної ділянки в оренду», а також змінено зміст п. 13, що визначає випадки перегляду розміру орендної плати. При цьому, зразок договору міської ради містить і зазначений виключений розділ і не актуалізований пункт, що передбачає підстави перегляду розміру орендної плати. Більш того, за період з 2013 р., доки зразок договору оренди землі, діє в незмінній формі, суттєвих змін зазнав Закон України «Про оренду землі», зокрема, значно звужено перелік істотних умов, які має обов'язково містити договір оренди землі. Зазначає, що текст договору, викладений у прохальній частині, відповідає тексту, запропонованому міською радою, за виключенням пунктів, що позивач вважає недопустимими для прийняття та в звязку з цим передає на врегулювання до суду.

Приписами частини 1, 2 статті 13 Конституції України унормовано, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

За приписами ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частиною 8 ст. 93 ЗК України передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

За статтею 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 6 Закону України Про оренду землі орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Статтею 13 вказаного Закону передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст. 14 даного Закону договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 15 Закону України Про оренду землі істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами підписаний із протоколом розбіжностей та скріплений печатками договір оренди земельної ділянки площею 0,2033 га, кадастровий номер :01:007:0073, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Шкільна, 19.

У даному договорі сторони передбачили істотні умови договору оренди землі: обєкт оренди (кадастровий номер земельної ділянки: :01:007:0073, місце розташування: м. Запоріжжя, вул. Шкільна, 19 та розмір земельної ділянки: 0,2033 га); строк дії договору оренди - до 21.06.2027 року; орендну плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату.

Представники сторін у судовому засіданні пояснили, що позивач користується вказаною земельною ділянкою, сплачує орендну плату в розмірі, визначеному договором, який підписаний між сторонами з протоколом розбіжностей.

Отже, фактично позивачем передано до суду спір щодо врегулювання розбіжностей до вказаного договору.

До повноважень сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, згідно ст. 12 Земельного кодексу України, розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що згідно з статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 р. № 220 затверджений Типовий договір оренди землі.

Рішенням Запорізької міської ради від 18.05.2011 р. № 35, з метою конкретизації типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України Про затвердження Типового договору оренди землі від 03.03.2004 р. № 220, затверджений зразок договору оренди землі згідно з додатком. Згідно пункту 3 рішення, дане рішення набирає чинності з моменту його офіційного оприлюднення у встановленому законодавством порядку. З моменту набрання чинності даного рішення, укладення нових та поновлення договорів оренди землі державної та комунальної власності мають вчинятись згідно з затвердженим зразком договору оренди землі.

Рішенням Запорізької міської ради від 26.06.2013 р. № 29 внесено зміни до зразку договору оренди землі у м. Запоріжжя, який затверджено рішенням міської ради від 18.05.2011 р. № 35, та викладено його в новій редакції. Відповідно до п. 2 дане рішення набирає чинності з моменту його офіційного оприлюднення у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 34 ч.1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні до виключної компетенції міських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Статтею 25 даного Закону встановлено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Статтею 57 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти, які визначають права і обов'язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.

Згідно зі статтею 22 Закону України "Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації" рішення органів місцевого самоврядування, інші нормативно-правові акти публікуються в офіційних виданнях (відомостях, бюлетенях, збірниках, інформаційних листках тощо) та друкованих засобах масової інформації відповідних органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Недержавні друковані засоби масової інформації мають право оприлюднювати офіційні документи органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до законодавства України і на засадах, передбачених укладеною угодою між цими органами та редакціями друкованих засобів масової інформації.

Відповідно до частин 1, 5, 11 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" (у редакції станом на 26.06.2013 р. день прийняття рішення № 29 міською радою) Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо радою не встановлено більш пізній строк введення цих рішень у дію. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

Із матеріалів справи вбачається, що рішення Запорізької міської ради від 26 червня 2013 року № 29 "Про внесення змін до рішення міської ради від 18.05.2011 № 35 Про затвердження зразку договору оренди землі у м. Запоріжжя разом із додатком до нього Договір оренди землі у встановленому вищенаведеною нормою порядку 23 липня 2013 року було опубліковано відповідачем у газеті Запорізька Січ № 146 (5350).

Крім того, рішення міської ради від 18.05.2011 р. № 35, від 26.06.2013 р. № 29 розміщені на офіційному порталі Запорізької міської влади в мережі Інтернет.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що йому відомо про існування такого рішення, однак з деякими пунктами затвердженого зразку договору оренди землі він не згоден.

Позивач не погоджується з пунктами 34.17, 34.20, абз. 2 пп. 38.2 п. 38, 39.2, 47, викладеними відповідачем у протоколі розбіжностей до договору оренди землі по вул. Шкільна, 19:

34.17. У випадку зміни нормативної грошової оцінки землі, розміру ставок (ставки) земельного податку, орендної плати, Орендар протягом місяця з моменту прийняття такого рішення Запорізькою міською радою та/або вступу в дію відповідного нормативно-правового акту, зобовязаний звернутись до Орендодавця із заявою про внесення змін до пункту 12 договору оренди землі щодо зміни розміру орендної плати за цим договором, а також здійснити всі необхідні дії для виготовлення, укладення додаткової угоди про зміну розміру орендної плати за договором оренди землі, та подати цю додаткову угоду до податкових органів. У випадку невиконання Орендарем вищевказаного обовязку та/або відсутності укладеної додаткової угоди щодо зміни розміру орендної плати за договором оренди землі протягом 3 місяців з дати подачі заяви, вказаної у даному пункті, це є підставою для одностороннього розірвання договору оренди землі Орендодавцем, та/або стягнення з Орендаря збитків, що складаються з неоплаченої суми орендної плати за весь строк її недоплати, та/або звернення Запорізької міської ради до суду з вимогою викласти договір оренди в частині розміру орендної плати у новій редакції.

Пункт 34.20, який слід читати в контексті пункту 34 34. Обовязки Орендаря. Орендар зобовязаний:

34.20. Зареєструвати право оренди у порядку, встановленому законодавством протягом 4 місяців з дати прийняття рішення міської ради про надання земельної ділянки в оренду.

Абзац 2 підпункту 38.2 пункту 38 Фактичне продовження користування майном після закінчення строку дії даного договору не є підставою для поновлення договору.

Пункт 39.2, який слід читати в контексті пункту 39 39. Розірвання договору оренди землі допускається в односторонньому порядку. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є:

39.2. Невиконання обовязку передбаченого п. 34.17 Договору.

47. У випадку невиконання Орендарем обовязку, визначеного п. 34.20 Договору, та реєстрації права оренди з перевищенням, вказаного в п. 34.20 Договору строку, або ухилення від такої реєстрації, це є підставою для нарахування та сплати Орендарем збитків, що заподіяні міській раді, які складаються з неоплаченої суми орендної плати, починаючи з наступного дня після завершення вказаного строку, за весь строк її недоплати.

Суд зазначає, що всі вказані пункти, з якими незгоден позивач, відповідають пунктам зразку договору оренди землі, затвердженому рішенням Запорізької міської ради від 26.06.2013 р. № 29.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази скасування рішень Запорізької міської ради від 18.05.2011 р. № 35, від 26.06.2013 р. № 29, отже вони є чинними.

Також, суд зазначає, що позивач просить суд визнати договір оренди змеленої ділянки кадастровий номер :01:007:0073, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Шкільна, 19 укладеним та одночасно врегулювати розбіжності, які викладені в новій редакції договору, однак, суд зазначає, що не можна вважати укладеним договір в частині тих пунктів, по яким існують розбіжності між сторонами за договором, які позивач просить суд врегулювати, та звернувся з цих підстав до суду .

Отже, позовні вимоги про укладення договору в певній редакції, яка викладена у позовній заяві, не є належним способом захисту порушеного права позивача, оскільки щодо інших умов, окрім тих, відносно яких є розбіжності, між сторонами спору не існує, тобто по всім іншим пунктам сторони договору досягли згоди.

Крім цього, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів порушення його прав, вказаною у договорі редакцією спірних пунктів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

В силу приписів ст. 144 Конституції України, ст. 73 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні рішення Запорізької міської ради від 18.05.2011 р. № 35, від 26.06.2013 р. № 29 підлягають обовязковому виконанню землекористувачем, тобто позивачем.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн. покладаються на позивача.

Згідно із п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні заявлених позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 29.01.2018 р.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.В. Проскуряков