ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

29.01.2018 м. ХарківСправа № 922/4237/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

розглянувши розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мідас Оіл» про забезпечення позову

за позовом ТОВ "Мідас Оіл", м. Харків
до ФОП Бабіна Андрія Олександровича, м. Харків
про стягнення коштів
За участю представників:

позивача - Тоцька К.М.

відповідача -Лисенко В.І.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МІДАС ОІЛ" (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Фізичної особи-підприємця Бабіна Андрія Олександровича про стягнення заборгованості в розмірі 1 230 000,00 грн. за договором №0410-16 від 04.10.2016 р. про надання поворотної фінансової допомоги.

Свої вимоги позивач мотивує неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором про надання поворотної фінансової допомоги №0410-16 від 04.10.2016 р. в частині повернення наданих грошових котів у розмірі 1230000,00 грн.

20.12.2017 р. позивачем було подано заяву про забезпечення позову по справі накладенням арешту шляхом заборони відчуження на майно фізичної особи Бабіна Андрія Олександровича (з урахування уточнення від 28.12.2017 р. за вх. №42871), реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, адреса: 61060, АДРЕСА_1 в межах суми заявлених позовних вимог, а саме:

- на квартиру номер 27 за адресою: Харківська обл., місто Харків, вулиця Олімпійська, будинок 9-А.

- на гараж №5, загальною площею 20,2 кв.м. за адресою: Харківська область, м. Харків проспект Жукова Маршала, 18-Б, гараж 5.

Подану заяву судом було призначено до розгляду в засіданні з викликом сторін.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилався на ухилення відповідача від виконання взятих на себе зобов'язань за договором від 04.10.2016 р. №0410-16 про надання поворотної фінансової допомоги. Вказані доводи, на думку заявника, підтверджуються довідками № 2 від 14.12.2017 р., №7 від 14.12.2017 р., №24 від 14.12.2017 р. про отримання доходу, податковими деклараціями платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2016 рік та за 1 квартал 2017 року, що свідчить про отримання відповідачем доходу в загальному розмірі 1276514,72 грн.

Позивач стверджує, що вказане у поєднанні зі свідомим ухиленням відповідача від повернення отриманих коштів у розмірі 1230000,00 грн. ставить під загрозу можливість виконання судового рішення по даній справі, тому позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову.

Представник відповідача проти заяви заперечував, стверджував про наявність у відповідача коштів на виконання судового рішення та на необґрунтованість поданої заяви. Окрім того, відповідач зауважував на можливому порушенні прав малолітніх дітей відповідача, що проживають у квартирі №27 за адресою: Харківська обл., місто Харків, вулиця Олімпійська, будинок 9-А (відповідно до наданої довідки ОСББ «Меркурій-2006»).

Розглядаючи подану заяву суд виходить з наступного.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист. Також, згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Виконання будь-якого судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Як наголосив Європейський суд у справі "Горнсбі проти Греції" виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Так, право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Ноrnsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Іmmobiliare Saffi v. Italy), [GС], N 22774/93, п. 66. ЕСНR 1999-V).

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід'ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу ("Бурдов проти Росії", комюніке Секретаря Суду 07.05.2002; рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

У п. 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов'язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Господарський суд, будучи органом правосуддя, повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів забезпечення позову" господарським судам надано відповідні роз'яснення, за якими визначено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Главою 5 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункт 1 Постанови).

Як зазначав Вищий господарський суд України, у постанові Пленуму від 26 грудня 2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Згідно абз. 3 п.3 Постанови адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення тих він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, оцінюючи подані заявником докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову та встановивши обставини в їх сукупності, на які посилається заявник як на підставу своїх вимог, суд вважає, що клопотання про вжиття заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

Вжиття заявлених позивачем заходів до забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене та те, що позовні вимоги про стягнення грошових коштів узгоджуються із вимогою про заборону відчужувати майно, за рахунок якого у подальшому можна задовольнити свої вимоги, з метою недопущення порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача та наявністю погрози відчуження майна відповідачем, вжиття таких заходів не є обмеженням підприємницької діяльності відповідача, не призведе до зупинення його підприємницької діяльності, не порушить прав третіх осіб, суд вважає за необхідне заяву позивача про вжиття заходів забезпечення задовольнити та вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу відчужувати майно фізичної особи Бабіна Андрія Олександровича (з урахування уточнення від 28.12.2017 р. за вх. №42871), реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, адреса: 61060, АДРЕСА_1 в межах суми заявлених позовних вимог, а саме:

- на квартиру номер 27 за адресою: Харківська обл., місто Харків, вулиця Олімпійська, будинок 9-А.

- на гараж №5, загальною площею 20,2 кв.м. за адресою: Харківська область, м. Харків проспект Жукова Маршала, 18-Б, гараж 5.

Керуючись статтями 73, 74, 136, 137, 139, 140, 144 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу відчужувати майно фізичної особи Бабіна Андрія Олександровича (з урахування уточнення від 28.12.2017 р. за вх. №42871), реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, адреса: 61060, АДРЕСА_1 в межах суми заявлених позовних вимог, а саме:

- на квартиру номер 27 за адресою: Харківська обл., місто Харків, вулиця Олімпійська, будинок 9-А.

- на гараж №5, загальною площею 20,2 кв.м. за адресою: Харківська область, м. Харків проспект Жукова Маршала, 18-Б, гараж 5.

В межах заявлених позовних вимог заборонити відповідачу відчуження майна фізичної особи Бабіна Андрія Олександровича (з урахування уточнення від 28.12.2017 р. за вх. №42871), реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, адреса: 61060, АДРЕСА_1 в межах суми заявлених позовних вимог, а саме:

- на квартиру номер 27 за адресою: Харківська обл., місто Харків, вулиця Олімпійська, будинок 9-А.

- на гараж №5, загальною площею 20,2 кв.м. за адресою: Харківська область, м. Харків проспект Жукова Маршала, 18-Б, гараж 5.

Стягувачем за даною ухвалою є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІДАС ОІЛ" (61022, Харківська обл., місто Харків, Дзержинський район, ВУЛИЦЯ КЛОЧКІВСЬКА, будинок 98-А, ідентифікаційний код особи 39363828).

Боржником за даною ухвалою є Бабін Андрій Олександрович (61060, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код особи НОМЕР_1).

Строк пред'явлення ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову до виконання 30.01.2021 р.

Ухвала набирає чинності з моменту її винесення, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, та є виконавчим документом відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її підписання.

Суддя Л.С. Лаврова