КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2018 р. Справа№ 910/13896/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Гаврилюка О.М.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання : Стаховській А.І.

за участі представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ПІРЕУС БАНК МБК"

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2017

у справі № 910/13896/17 (суддя: Підченко Ю.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "ПІРЕУС БАНК МБК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаінвестстрой"

про захист права власності та усунення перешкод у володінні, розпорядження та користування майном

Встановив

Публічне акціонерне товариство "ПІРЕУС БАНК МБК" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаінвестстрой" (далі - відповідач) про зобов'язання останнього усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні позивачем майном, а саме майновими правами на нежитлові приміщення, загальною площею 500,4 м. кв., що розташоване на 10 (десятому) поверсі в адміністративно-господарській будівлі за адресою АДРЕСА_1, шляхом демонтування самовільно зведених перегородок, утриманню від дій по перешкоджанню доступу до приміщення та звільнення приміщення від власного майна.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що позивачем здійснюється реконструкція вищезазначеного приміщення, що перебуває у власності позивача під житлові квартири.

Господарський суд міста Києва у задоволенні позовних вимог відмовив повністю своїм рішенням від 25.09.2017 року.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "ПІРЕУС БАНК МБК" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва неповно з'ясував обставини справи, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Також скаржник вказав, що суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту перешкоджанню доступу до спірного приміщення, зокрема до заяви про забезпечення позову було надано копію висновку №19500 від 09.08.2017 року ДОС СП ВП із обслуговуванням ЖМ «Виноградар» Подільського УП ГУНП міста Києва старшого лейтенанта поліції Бондаренко С.В. про не допуск представника позивача та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ако - Експерт» до майна.

Крім того, скаржник, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення вказав, що в позовній заяві позивач просив усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні саме майновими правами, які є власністю позивача.

Київський апеляційний господарський суд прийняв апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ПІРЕУС БАНК МБК" до провадження у складі колегії головуючого судді Суліма В.В., суддів: Майданевича А.Г., Гаврилюка О.М., та призначив розгляд справи № 910/13896/17 на 05.12.2017 року своєю ухвалою від 03.11.2017.

У зв'язку з перебуванням головуючого судді Суліма В.В., на лікарняному, розгляд справи № 910/13896/17 не відбувся.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.12.2017 року розгляд справи № 910/13896/17 призначено на 25.01.2018 року.

Представники сторін у судове засідання 25.01.2018 року не з'явилися. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином, зокрема надсиланням ухвали від 11.12.2017 року на відповідні адреси.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов'язок суду відкласти апеляційний розгляд справи.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України строк для перегляду рішення місцевого господарського суду, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки рішення Господарського суду Черкаської області в апеляційному порядку за відсутності представників сторін, які були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2017 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "ПІРЕУС БАНК МБК" - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 12.02.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрконтракт" (підприємство) та ОСОБА_4 (сторона) було укладено договір №114/1/Укс пайової участі у фінансуванні будівництва (далі - договір), відповідно до умов якого сторона надає підприємству грошові кошти в порядку своєї пайової участі в будівництві адміністративно-господарської будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (об'єкт будівництва), у встановленому договором розмірі і порядку, а підприємство використовує надані стороною грошові кошти для будівництва об'єкта будівництва і передає стороні після завершення будівництва частину об'єкта будівництва - нежитлове приміщення, визначене пунктом 1.2 договору (об'єкт фінансування).

Пунктом 1.2. договору визначено опис об'єкта фінансування, що підлягає передачі стороні в порядку та на умовах Договору після завершення будівництва: загальна площа об'єкту фінансування - 500,4 м2. Під загальною площею сторони розуміють суму площ основних і допоміжних приміщень. Розташований на 10 (десятому) поверсі, згідно з осями, вказаними в додатку № 1, який є невід'ємною частиною Договору. Адреса: АДРЕСА_1. Плановий термін закінчення будівництва - 1 квартал 2009 року. Плановий термін введення в експлуатацію - 2 квартал 2009 року.

Згідно п. 2.3 договору загальна вартість об'єкта фінансування на день укладення договору складає 5 454 360, 00 грн, в тому числі ПДВ 909 060,00 грн.

Факт оплати зазначених вище коштів у розмірі 5454360,00 грн ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрконтракт" підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 65 від 25.04.2008 року (наявна в матеріалах справи).

Таким чином, як правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_4 виконав свої зобов'язання за договором.

В подальшому, 17.07.2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Піреус Банк МКБ" (заставодержатель) та ОСОБА_4 (заставодавець) було укладено договір застави (реєстраційний № 3Ф/08-18/1/КД) (далі - договір застави), відповідно до умов якого дійсний договір забезпечує всі вимоги заставодержателя, як кредитора за умовами кредитного договору № КФ/08-18/КД від „14" березня 2008 року,, із всіма змінами і доповненнями до нього (далі - кредитний договір), укладеного між заставодержателем та заставодавцем, а саме: повернення заставодавцем кредитних коштів в сумі 800 000,00 (Вісімсот тисяч) доларів США відповідно до умов кредитного договору в строк по 15.03.2010 року включно; сплату відсотків в розмірі 12% річних, комісій, пень та штрафів, в розмірах, передбачених умовами кредитного договору та цього договору з врахуванням змін та доповнень до кредитного та цього договору, якщо такі будуть прийняті. Крім того, дійсний договір забезпечує право Заставодержателя, на дострокове витребування кредитних коштів передбачених умовами кредитного договору зі сплатою всіх нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, комісій, пень та. штрафів, передбачене умовами кредитного договору та умовами цього договору. Крім того, дійсний договір забезпечує вимоги Заставодержателя, викладені в цьому договорі.

Відповідно до п. 1.2. договору застави, в якості забезпечення зобов'язань за кредитним договором, заставодавець передає в заставу заставодержателю всі свої майнові права у повному обсязі на отримання нежитлового приміщення, загальною площею 500,4 м2, яке розташоване на 10-му поверсі нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (об'єкт будівництва), по договору пайової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку № 114/1/Укс від 20.02.2008 року (далі - договір пайової участі) та додатковими угодами до нього (далі - предмет застави), в порядку та на умовах, викладених в цьому договорі, договору уступки права вимоги та додатковими угодами до нього.

Крім того, 17.07.2008 року між ОСОБА_4 (позичальник/сторона 1) та Публічним акціонерним товариством "Піреус Банк МКБ" (заставодержатель/сторона 2) було укладено договір уступки права вимоги під відкладальною умовою № У/08-18/Ф/КД (далі - договір уступки), за умовами якого сторона 1 відступає, а сторона 2 набуває право вимоги, належне стороні 1 у відповідності з договором укладеного стороною 1 та підприємством на об'єкт фінансування, а саме: нежитлове приміщення загальною площею 500,4 м2, розташованого на 10 (десятому) поверсі нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 (п. 1.1 договору уступки);

Майнові права за Договором уступки надані в заставу стороні 2 (предмет застави) як забезпечення зобов'язань сторони 1 повернути стороні 2 в строк до 15.03.2010 року кредитні кошти в сумі 800 000,00 доларів США, відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 12% річних, а також всі інші суми (пені та штрафи), підтверджені кредитним договором № КФ/08-18/1/КД від 14.03.2008 року та договором застави № 3Ф/08-18/1/КД від 17.07.2008 року (п. 1.2 договору уступки).

Згідно п. 1.3 договору уступки, сторона 2 одержує право замість сторони 1 прийняти від підприємства за актом приймання-передачі об'єкта фінансування та надати у відповідні державні органи документи на одержання свідоцтв про право власності у відповідності до договору уступки.

Відповідно до п. 1.4. договору уступки, договір уступки укладений під відкладальною умовою тих обставин, що: сторона 2 набула право звернення стягнення на предмет застави відповідно до умов договору застави та/або кредитного договору.

Крім того, як правильно встановлено судом першої інстанції, 17.07.2017 року Між товариством з обмеженою відповідальністю "Укрконтракт" та ОСОБА_4 (сторона) було укладено додаткову угоду №2 до договору №114/1 /Укс пайової участі у фінансуванні будівництва від 20.02.2008 року, якою сторони погодили внести зміни до вищезазначеного договору, а саме: замість ОСОБА_4 вважати стороною 1 за договором № 114/1 /Укс пайової участі у фінансуванні будівництва Публічне акціонерне товариство "Піреус Банк МКБ".

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, до позивача перейшло право на отримання після завершення будівництва об'єкту фінансування за договором № 114/1 /Укс пайової участі у фінансуванні будівництва від 20.02.2008 року - приміщення загальною площею 500,4 м2 на 10 (десятому) поверсі нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1.

За твердженням позивача 18.05.2017 року, представниками останнього було здійснено виїзд за місцезнаходженням зазначеного вище спірного приміщення та встановлено здійснення реконструкції приміщення під житлові квартири, про що позивачем було складено відповідний акт огляду майна від 18.05.2017 року.

Згідно ст. ст. 317, 319, 321 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Водночас, позивачем не надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції належних доказів на підтвердження того, що приміщення загальною площею 500,4 м2 на 10 (десятому) поверсі нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 станом на момент розгляду справи було передане у власність позивача, а отже - у позивача відсутні підстави для пред'явлення відповідачу вимог щодо усунення перешкод в користуванні та розпорядженні зазначеним спірним майном.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд не приймає як безпідставне твердження скаржника, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення вказав, що в позовній заяві позивач просив усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні банком саме майновими правами, які є власністю позивача.

Крім того, Київський апеляційний господарський суд не приймає як належне твердження скаржника, що суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту перешкоджанню доступу до спірного приміщення, оскільки, до заяви про забезпечення позову було надано копію висновку №19500 від 09.08.2017 року ДОС СП ВП із обслуговуванням ЖМ «Виноградар» Подільського УП ГУНП міста Києва старшого лейтенанта поліції Бондаренко С.В. про не допуск представника позивача та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ако - Експерт» до майна, з огляду на наступне.

Як вбачається з вищевказаної копії висновку №19500 від 09.08.2017 року представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Ако - Експерт» не змогли потрапити до спірного приміщення через проведення у цей час безпосередньо будівельних робіт. Крім того, у даному висновку було зазначено, що ознак кримінального правопорушення встановлено не було.

Тобто, в обґрунтування своїх вимог, позивачем не надано суду належним доказів на підтвердження факту перешкоджання в доступі до спірного приміщення на час подання доказу.

Так, скаржник, не надав суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження своїх доводів та вимог, заявлених в апеляційній скарзі.

При цьому, колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи та надано їм належну правову оцінку.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняте господарським судом рішення відповідає ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, вимогам щодо законності та обґрунтованості, підстав для скасування чи зміни рішення, в тому числі, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається.

За таких обставин, рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2017 року у справі №910/13896/17 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "ПІРЕУС БАНК МБК" - задоволенню не підлягає.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ПІРЕУС БАНК МБК" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2017 року у справі №910/13896/17 - залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Матеріали справи №910/13896/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Гаврилюк

А.Г. Майданевич

повний текст судового рішення складено 30.01.2018 року