УХВАЛА

м. Київ

25.01.2018Справа № 910/25234/13

За скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНОС"

на дії Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві

у справі за позовом Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги

до товариства з обмеженою відповідальністю "Кронос"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

позивача Київська міська рада

про виселення з земельної ділянки

за участю Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві

Головуючий суддя: Шкурдова Л.М.

Суддя: Борисенко І.І.

Суддя: Грєхова О.А.

Представник згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом міста Києва розглядалась справа № 910/25234/13 за позовом Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги до товариства з обмеженою відповідальністю "Кронос", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Київської міської ради про виселення з земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.11.2015 року у справі № 910/25234/13 у задоволені позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 року у справі № 910/25234/13 рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2015 року скасовано і прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено.

На виконання вказаної постанови Господарським судом міста Києва видано накази № 910/25234/13 від 06.06.2016 року.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.08.2016 року у справі № 910/25234/13 постанова Київського апеляційного господарського суду залишена без змін.

До Господарського суду міста Києва від товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНОС" надійшла скарга на дії Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 54309793 від 17.07.2017 року з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 06.06.2016 року № 910/25234/13. Скарга мотивована тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а саме - стягувачем при поданні заяви про відкриття виконавчого провадження не надано доказів сплати авансового внеску.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2017 р. розгляд скарги було призначено на 25.01.2018 р.

У судовому засіданні 25.01.2018 р. представник скаржника підтримав скаргу, представник третьої особи проти задоволення скарги заперечив. Інші учасники процесу представників для участі у судовому засіданні не направили.

Відповідно до ст.342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши подану скаргу, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З наявних матеріалів справи вбачається, що 17.07.2017 р. державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Перепелицею А. В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 910/25234/13 від 06.06.2017 р., виданого Господарським судом міста Києва.

Скарга товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНОС" (відповідач, боржник) мотивована тим, що позивачем (стягувачем) не додано доказів сплати авансового внеску згідно з вимогами ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з чим державний виконавець незаконно прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад як,зокрема, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За приписами ч.ч.2, 3 ст.343 ГПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Зміст наведених норм вказує на те, що право на подання скарги на дії, рішення державного виконавця та можливість її задоволення пов'язуються законодавцем саме з наявністю факту порушення прав та законних інтересів заявника. При цьому заявник повинен обґрунтувати наявність, а суд встановити наявність або відсутність порушення прав та охоронюваних законом інтересів скаржника. Розгляд скарги здійснюється виключно з підстав, які наведені самим заявником у скарзі.

Під порушеним правом слід розуміти такий стан суб'єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб'єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або припинилося. Порушення права пов'язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

У даному випадку скаржник обґрунтовує свою скаргу відсутністю доказів сплати авансового внеску стягувачем.

Суд звертає увагу на те, що сплата авансового внеску полягає в авансуванні витрат виконавчого провадження, які можуть бути здійснені державним виконавцем. Метою справляння авансового внеску є матеріальне забезпечення органу державної виконавчої служби як суб'єкта виконавчого провадження, на якого покладено завдання із організації примусового виконання судових рішень, і який несе витрати, пов'язані з примусовим виконанням рішення, а також несе ризик неможливості відшкодування таких витрат за рахунок виконавчого збору у разі незадовільного майнового стану боржника. Таким чином, сплата авансового внеску або її відсутність не впливають на обсяг прав скаржника як сторони виконавчого провадження.

Відтак, у разі несплати стягувачем авансового внеску відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» права скаржника не порушуються, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись статтями 342-343, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України суд,

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "КРОНОС" - відмовити.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена у строк, встановлений ст.256 ГПК.

Головуючий суддя: Шкурдова Л.М.

Суддя: Борисенко І.І.

Суддя: Грєхова О.А.

Дата складення повного тексту ухвали: 30.01.2018