Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/924/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

при секретарі: Лось Л.В.

за участю

представника позивача: Калініченко Н.А., довіреність від 02.04.2017 (в режимі відеоконференції).

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Анімаккорд Лтд

до Фізичної особи - підприємця Орел Вероніки Євгеніївни

про стягнення 32000,00 грн.

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача компенсації в розмірі 10 мінімальних заробітних плат, визначених станом на дату прийняття рішення у справі, що станом на дату подачі позову складає 32000,00 грн.

Ухвалою від 24.10.2017 порушено провадження у справі та призначено до розгляду.

Ухвалою від 09.01.2018 суд, в порядку ст. 216 ГПК України, оголосив в судовому засіданні перерву до 25.01.2018.

Представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Заявила клопотання про застосування при винесенні рішення та стягнення з відповідача компенсації за порушення авторських і суміжних прав, компенсації, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, який згідно статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" з 1 січня 2018 року становить 3 723 гривні.

Відповідач в судове засідання не з'явилась. 25.01.2018 на адресу суду повернулась копія ухвали господарського суду Житомирської області від 09.01.2018, яка направлялась на адресу відповідача: АДРЕСА_1 (адреса зазначена у Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) та АДРЕСА_2 (за місцем здійснення господарської діяльності ФОП Орел В.В.), у зв'язку з неможливістю вручення поштової кореспонденції з відміткою поштового відділення зв'язку "за закінченням терміну зберігання" (а.с.213-219 ).

Враховуючи вищевикладені обставини, оскільки поштова кореспонденція направлялась відповідачу як за юридичною адресою, так і за місцем здійснення господарської діяльності відповідача, суд вважає, що ним вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи та забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Оскільки явка відповідача в судове засідання не визнана обов'язковою, а надання письмового відзиву є правом відповідача, а не його обов'язком, суд вважає, що неявка відповідача та неподання відзиву не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Маша та Ведмідь" (правовласник) та компанією "АНІМАККОРД ЛТД" (набувач), яка заснована відповідно до законодавства Республіки Кіпр за реєстраційним номером НЕ 244451, укладено договір №ММ-2 про відчуження виключного права на аудіовізуальні твори (анімаційні серіали "Маша та Ведмідь" та "Машині казки") з додатками № 1 від 10.12.2014, № 2 від 01.01.2015 та № 3 від 01.01.2015 та додатковою угодою № 1 від 30.04.2015 (а.с. 84-130).

Відповідно до п.1.1 даного договору, правовласник у порядку, передбаченому цим договором, передає та відчужує набувачеві виключне право у повному обсязі на аудіовізуальні твори, а набувач зобов'язується сплатити правовласнику обумовлену договором винагороду.

Пунктом 3 розділу 1 договору визначено, що "аудіовізуальні твори" - означає спільно кольорові анімаційні серіали "Маша та Ведмідь" та "Машині казки" російською мовою, включаючи, але не обмежуючись вихідними матеріалами Серій, Керівництво по стилю, робочі матеріали, назва(и) анімаційних серіалів "Маша та Ведмідь" та "Машині казки", елементи та об'єкти, що охороняються та є складовою частиною Серій, в тому числі графічні зображення, персонажі, музика та фонограми, незалежно від того, чи перераховані вказані елементи та об'єкти безпосередньо у Додатках до цього Договору.

Пунктами 1.1.1, 1.2., 1.4. договору визначено, що згідно цього договору правовласник передає та відчужує набувачеві виключне право на серії у повному обсязі у дати підписання відповідних актів передачі прав. Основні ідентифікуючі характеристики серій аудіовізуальних творів, виключне право на котрі підлягає передачі відповідно до цього договору, вказані у відповідних додатках до договору, що є невід'ємною частиною цього договору. Виключне право на аудіовізуальні твори передається та відчужується правовласником набувачеві у повному обсязі для використання його будь-яким способом та будь-якій формі згідно умов цього договору.

За умовами п.1.5. договору, виключне право на аудіовізуальні твори переходить від правовласника до набувача у день підписання актів прийомки прав.

Відповідно до п. 4.1. договору, одночасно з відчуженням права на аудіовізуальні твори правовласник передає набувачеві у повному обсязі виключне право на всі юридично значимі елементи та об'єкти аудіовізуальних творів, що охороняються, включаючи, але не обмежуючись: вихідні матеріали Серій, Керівництво по стилю, робочі матеріали, назва(и) анімаційних серіалів "Маша та Ведмідь" та "Машині казки", графічні зображення, персонажі, музика та фонограми, незалежно від того, чи перераховані вказані елементи та об'єкти безпосередньо у додатках до цього договору.

Згідно п. 1.7.1 договору, до набувача переходять права правовласника, що є ліцензіаром за усіма діючими ліцензійними договорами (перерахованими у відповідному додатку до цього договору), укладеними правовласником стосовно аудіовізуальних творів, право на котре підлягає передачі за цим договором. Правовласник зобов'язується у найкоротший термін повідомити усім компаніям - ліцензіатам у письмовій формі про передачу своїх прав за діючими ліцензійними договорами.

Згідно п. 7.1 Договору, даний договір набуває чинності з моменту його підписання і діє протягом всього терміну дії виключного права на аудіовізуальні твори, включаючи будь-які пролонгації строку дії виключного права за застосованим правом.

Додатком №1 до Договору №ММ-2 від 10.12.2014 сторони погодили, зокрема, основні ідентифікуючі характеристики аудіовізуальних творів "Маша та Ведмідь" та "Машині казки" та права, які підлягають відчуженню згідно договору (а..с 113-115).

01.01.2015 сторони склали та підписали акт передачі прав № 1, у відповідності до якого правовласник згідно даного акту та на дату підписання цього акту, передав набувачу виключне право у повному обсязі на аудіовізуальні твори (серії з 14 по 26, з 30 по 47 аудіовізуального твору "Маша та Ведмідь", серії з 1 по 26 аудіовізуального твору "Машині казки"), а набувач прийняв це виключне право у повному обсязі.

Відповідно до п. 4 даного акту, одночасно з передачею права на аудіовізуальні твори "Маша та Ведмідь" та "Машині казки", вказані у п. 2 та п. 3 вище правовласник передав Набувачеві у повному обсязі виключні права на всі юридично значимі елементи та об'єкти Аудіовізуального твору, що охороняються, включаючи, але не обмежуючись: вихідні матеріали серій, Керівництво по стилю, робочі матеріали, назва(и) анімаційних серіалів Аудіовізуальних творів та їх окремих Серій, перерахованих у п.2 та п.3 вище графічне зображення, персонажі, музика та фонограми, незалежно від того, чи названі вказані елементи та об'єкти безпосередньо у Додатках до Договору (а.с.124 зворотна сторона - 126).

05.10.2013 на виконання умов договору сторонами договору підписано акт прийомки-передачі № 2 до Договору про відчуження виключного права на аудіовізуальний твір, відповідно до п.1 якого право власник передав набувачеві , а набувач прийняв екземпляр кожної із серій Аудіовізуального твору у вигляді файлу на матеріальному носії DVD - всього 13 дисків DVD, усі робочі та вихідні матеріали, керівництво по стилю та малюнки персонажів на жорсткому диску та паперових носіях, а також усі перераховані матеріали надані набувачеві у вигляді електронних файлів через ФТП сервер (а.с. 126 зворотна сторона - 127).

Крім того, 30.04.2015 та 01.07.2015 між сторонами договору складено та підписано акти прийомки-передачі до Договору № 3 та 4 (а.с. 127 зворотна сторона - 130).

Отже, зібрані у справі докази свідчать про набуття позивачем прав інтелектуальної власності на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал "Маша і Ведмідь" та "Машині казки" та частини вказаних аудіовізуальних творів, які можуть використовуватися самостійно, зокрема на персонаж "Маша" та "Ведміь", тобто і права на захист таких прав у разі їх порушення, в тому числі шляхом звернення до господарського суду.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує на те, що 18.05.2017 у бутіку 22, ТЦ "Житній, що знаходиться за адресою м. Житомир, пл. Житній ринок,1 де фізична особа-підприємець Орел Вероніка Євгеніївна здійснює свою господарську діяльність (відповідач), було зафіксовано факт продажу контрафактної продукції, а саме: "рюкзак Харьков", вартістю 650,00 грн., на якому протиправно відтворено зображення персонажів "Маша і Ведмідь" та "Машині казки" .

Факт розповсюдження контрафактної продукції позивач підтверджує товарним чеком від 18.05.2017, на якому зазначені прізвище на ініціали відповідача та його індивідуальний податковий номер, а також відеозаписом, здійсненим представником позивача, з якого вбачається, який саме товар було придбано у магазині відповідача (а.с. 134-136,142,).

Позивач зазначає, що ним не надавався відповідачу будь-який дозвіл на використання ні самого аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу "Маша і Мєдвєдь", ні його частин.

26.05.2017 позивачем на адресу відповідача було надіслано повідомлення про порушення авторського права, відповідно до якого позивач просив відповідача надати копії документів про походження придбаної у нього контрафактної продукції , а також пропонував обговорити можливість мирного врегулювання спору та добровільної виплати компенсації, у погодженому з правовласником розмірі та попереджено відповідача, що в разі відсутності звернення до правовласника у строк до 06 червня 2017 року, він буде вимушений звернутись за захистом свого порушеного права до суду (а.с. 137-141).

Проте, відповідач відповіді на вищевказану претензію у встановлений строк не надав, що стало підставою звернення до суду з даним позовом про стягнення з відповідача компенсації за порушення авторських та суміжних прав позивача

Розмір компенсації за порушення майнових прав позивачем визначено із розрахунку 10 мінімальних заробітних .

Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання

Згідно ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного спору є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення компенсації за порушення авторського права та/або суміжних прав, тобто за захистом свого права інтелектуальної власності.

Відповідно до ст.418 ЦК України, право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом.

Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 433 ЦК України унормовано, що об'єктами авторського права є твори,зокрема, аудіовізуальні твори.

Стаття 8 Закону України "Про авторське право і суміжні права", встановлює, що об'єктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва, в тому числі аудіовізуальні твори.

Статтею 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" передбачено, що аудіовізуальний твір - твір, що фіксується на певному матеріальному носії (кіноплівці, магнітній плівці чи магнітному диску, компакт-диску тощо) у вигляді серії послідовних кадрів (зображень) чи аналогових або дискретних сигналів, які відображають (закодовують) рухомі зображення (як із звуковим супроводом, так і без нього), і сприйняття якого є можливим виключно за допомогою того чи іншого виду екрана (кіноекрана, телевізійного екрана тощо), на якому рухомі зображення візуально відображаються за допомогою певних технічних засобів. Видами аудіовізуального твору є кінофільми, телефільми, відеофільми, діафільми, слайдофільми тощо, які можуть бути ігровими, анімаційними (мультиплікаційними), неігровими чи іншими.

За змістом ст. 9 Закону України "Про авторське право і суміжні права" частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього Закону.

Статтею 435 Цивільного кодексу України встановлено, що первинним суб'єктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Суб'єктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи, які набули прав на твори відповідно до договору або закону.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.441 ЦК України використанням твору є його відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі.

Статтею 443 Цивільного кодексу України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Згідно із ст.440 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності на твір є: 1) право на використання твору; 2) виключне право дозволяти використання твору; 3) право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права на твір належать його авторові, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Згідно до статті 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: виключне право на використання твору, а також виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. Майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями статті 31 цього Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

Виключне право на використання твору автором (чи іншою особою, яка має авторське право) дозволяє йому використовувати твір у будь-якій формі і будь-яким способом.

Виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, відтворення творів; здавання в майновий найм і (або) комерційний прокат після першого продажу, відчуження іншим способом оригіналу або примірників аудіовізуальних творів, комп'ютерних програм, баз даних, музичних творів у нотній формі, а також творів, зафіксованих у фонограмі чи відеограмі або у формі, яку зчитує комп'ютер.

За приписами частини першої статті 31 Закону України "Про авторське право і суміжні права" автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Так, матеріалами справи підтверджено, що позивач на підставі договору № ММ-2 від 10.12.2014 про відчуження виключного права на аудіовізуальний твір (анімаційні серіали "Маша і Ведмідь" і "Машині казки") набув прав інтелектуальної власності на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал "Маша і Ведмідь" і "Машині казки"та частини вказаних аудіовізуальних творів, які можуть використовуватись самостійно, зокрема на персонаж "Маша" та "Ведмідь".

Частиною другою статті 32 Закону України "Про авторське право і суміжні права" передбачено, що використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків правомірного використання, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону.

Порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього, тягне за собою відповідальність, встановлену Цивільним кодексом України, законом чи договором (ст.431 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права", за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право, зокрема, подавати позови до суду про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Наведена норма права говорить про те, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права та/або суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Вона не містить будь-яких приписів щодо малозначимості правопорушення чи інших чинників, які б давали правові підстави для звільнення від відповідальності за порушення авторських прав чи зменшення її розміру нижче, ніж встановлено законом.

Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права та/або суміжних прав.

Матеріалами справи підтверджено, що 18.05.2017 у бутіку № 22, ТЦ "Житній, що знаходиться за адресою м. Житомир, пл. Житній ринок,1 відповідач - фізична особа-підприємець Орел Вероніка Євгеніївна здійснила продаж контрафактної продукції рюкзака, вартістю 650,00 грн., на якому протиправно відтворено зображення персонажів "Маша і Ведмідь" та "Машині казки" .

Факт розповсюдження контрафактної продукції підтверджується товарним чеком від 18.05.2017, на якому зазначені прізвище на ініціали відповідача та його індивідуальний податковий номер, а також та відеозаписом, здійсненим представником позивача, з якого вбачається, що у відповідача придбано рюкзак, на якому відтворено зображення персонажів "Маша і Ведмідь" та "Машині казки".

Відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів правомірності використання у зовнішньому вигляді рюкзака, який придбав позивач, зображень персонажів аудіовізуального твору "Маша і Ведмідь" та "Машині казки", тобто не надано доказів правомірного використання авторських прав, які належать позивачу.

У процесі провадження у справі судом здійснено дослідження наданих доказів, зокрема, відеозапису фіксації факту порушення відповідачем авторських прав.

Крім того, із долученої до справи, в порядку ст. 88 ГПК України, заяви свідка Калініченко Н.А., вбачається, що Калініченко Н.,А., 18.05.2017 було придбано "рюкзак Харків", на якому було зображено персонажів "Маша" та "Ведвідь" з аудіовізуальних творів - мультиплікаційних серіалів "Маша і Ведмідь" та "Машині казки". Придбаний рюкзак коштував 650,00 грн. Продавцем товару було видано чек від 18.05.2017 , на якому вказано дані фізичної особи-підприємця Орел В.Є., включаючи ІПН (а.с. 199 ).

За вказаних підстав, зібрані у справі докази свідчать про те, що розповсюджена відповідачем продукція є контрафактною, доказів протилежного ФОП Орел В.Є. не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено правомірність звернення з даним позовом до суду про стягнення з відповідача компенсації за вчинене порушення, а саме розповсюдження контрафактної продукції без відповідних дозвільних документів на використання персонажів "Маша і Ведмідь" та "Машині казки", майнові права на які належать позивачу.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо розміру компенсації, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини 2 статті 52 Закону України "Про авторські та суміжні права" при визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Пунктом "г" ч.2 ст. 52 ЗУ Закону України "Про авторські та суміжні права" передбачено, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу;

Пунктом 42 постанови Пленуму Верховного суду України від 4 червня 2010 року N 5 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" роз'яснено, що при вирішенні відповідних спорів судам слід мати на увазі, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Для визначення суми такої компенсації, яка є адекватною порушенню, суд має дослідити: факт порушення майнових прав та яке саме порушення допущено; об'єктивні критерії, що можуть свідчити про орієнтовний розмір шкоди, завданої неправомірним кожним окремим використанням об'єкта авторського права і (або) суміжних прав; тривалість та обсяг порушень (одноразове чи багаторазове використання спірних об'єктів); розмір доходу, отриманий унаслідок правопорушення; кількість осіб, право яких порушено; наміри відповідача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо.

При цьому слід враховувати загальні засади цивільного законодавства, встановлені статтею 3 ЦК, зокрема справедливість, добросовісність та розумність. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації повинні бути наведені в судовому рішенні.

Розмір компенсації визначається судом виходячи з позовних вимог, однак не може бути меншим від 10 і не може перевищувати 50000 мінімальних заробітних плат (пункт "г" частини другої статті 52 Закону N 3792-XII), які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 32000 грн. 00 коп. компенсації в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Згідно статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня 2018 року становить - 3 723 гривні.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд вважає обґрунтованим та достатнім розмір компенсації за порушення майнових авторських прав у даному спорі у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, установлених на час прийняття судом даного рішення, що станом на 25.01.2018 р. складає - 37230 грн. 00 коп. (3723 грн. 00 коп. х 10 = 37 230 грн. 00 коп.).

Згідно із ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач позов за предметом та підставами не оспорила, своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні та подання відзиву на позовну заяву не скористалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Анімаккорд Лтд до ФОП Орел В.Є. є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустими доказами та такими, що підлягають задоволенню в сумі 37 230 грн. 00 коп. - компенсації за порушення виключних майнових авторських прав.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.123, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Орел Вероніки Євгеніївни (Житомирська область, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1)

на користь Анімаккорд Лтд (Гріва Дігені, 82, СТЕФАНІ ХАУЗ, 2й поверх, квартира/офіс 02,3101, Лімасол, Кіпр (82, Griva Digeni, STEPHANIE HOUSE, 2 floor, Flat/Office 202, 3101, Limassol, Cyprus) реєстраційний номер НЕ 244451; Т.І.С. 12244451М; VAT реєстраційний номер CY10244451K)

- 37230,00 грн. компенсації в розмірі 10 мінімальних заробітних плат

-1600грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 31.01.18

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3- сторонам (рек. з повід.)