ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2018 р. м. Київ Справа № 911/3511/17

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ, в особі філії Центр управління промисловістю публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий центр Променерговугілля, Київська обл., м. Буча

про стягнення 101996,76 грн.

За участю секретаря судового засідання Абрамової В.Д.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. № 2623 від 27.10.2017 р.);

від відповідача: не зявився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство Українська залізниця в особі філії Центр управління промисловістю публічного акціонерного товариства Українська залізниця» (далі позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий центр Променерговугілля (відповідач) про стягнення 101996,76 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № ЦУП-01/0116/16 від 28.07.2016 р., а саме п. 3.2 договору, яким встановлений строк поставки товару, у звязку з чим позивачем з посиланням на п. 8.2 договору нараховано відповідачу 101996,76 грн. пені.

15.12.2017 р. набрали чинності зміни до Господарського процесуального кодексу України, внесені Законом України № 2147VIII від 03.10.2017 р., відповідно до підпункту 9 пункту 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Як вбачається з протоколу судового засідання від 12.12.2017 р., судом було розпочато розгляд справи по суті.

З огляду на викладене суд дійшов висновку щодо продовження розгляду справи по суті у судовому засіданні, а саме на стадії з'ясування обставин справи та дослідження доказів.

В судових засіданнях 26.12.2017 р. та 16.01.2018 р. були оголошені перерви до 16.01.2018 р. та до 30.01.2018 р. відповідно.

Представник позивача в судових засіданнях 12.12.2017 р., 26.12.2017 р., 16.01.2018 р. та 30.01.2018 р. позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання 12.12.2017 р. не зявився, у судових засіданнях 26.12.2017 р. та 16.01.2018 р. проти позовних вимог не заперечував та просив відкласти розгляд справи, а в судове засідання 30.01.2018 р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується підписом представника відповідача на бланку про оголошення перерви в судовому засіданні до 30.01.2018 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

28.07.2016 р. між філією «Центр управління промисловістю» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центр «Променерговугілля» (постачальник) на підставі протоколу комітету конкурсних торгів № 48/37 від 29.06.2016 р. було укладено договір поставки № ЦУП-01/0116/16.

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобовязується у 2016 р. поставити і передати у власність покупцю продукцію виробничо-технічного призначення, найменування, асортимент, одиниця виміру, кількість та ціни якої зазначаються у специфікаціях (додатках до договору), що є невідємною частиною договору, а покупець зобовязується прийняти товар та здійснити оплату відповідно до умов договору.

Згідно з п. 1.2 договору найменування товару: машини й устаткування для сортування, подрібнювання, змішування та подібного обробляння грунту, каміння, руд та інших мінеральних речовин (Грохот інерційний ГІЛ 52 М1 2 одиниці; Грохот інерційний ГІТ52 М1- 1 одиниця).

Відповідно до 3.2 договору строк поставки товару: 10 днів з дня отримання рознарядки (заявки) покупця. Відвантаження постачальником товару здійснюється на підставі рознарядок (заявок) покупця. Відвантаження постачальником товару здійснюється тільки після письмової рознарядки (заявки) покупця, яка є підтвердженням готовності покупця до прийому товару.

Згідно з п. 3.4 договору датою поставки товару вважається дата оформлення (підписання уповноваженими представниками сторін) товарно-транспортної накладної, акту приймання-передачі товару та видаткової накладної.

Відповідно до п. 4.1 договору сума договору становить 1259736,00 грн., у тому числі ПДВ 20 % - 209956,00 грн.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що розрахунки проводяться шляхом: остаточний фінансовий взаєморозрахунок сторони здійснюють після підписання загального акту звірки, який складається і підписується сторонами після поставки товару в асортименті, кількості, обсязі та за цінами відповідно до специфікацій (додатків до договору). Перебіг строку оплати поставленого товару починається після сплину 10 (десяти) банківських днів з моменту, вказаному у попередньому реченні. Покупець залишає за собою право здійснювати часткову оплату поставленого товару до настання такого моменту.

Відповідно до п. 7.3.1 договору постачальник зобовязаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2016 р., а в частині оплати та гарантійних зобовязань до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань (п. 11.1 договору).

Сторонами підписано додаток № 1 до договору поставки № ЦУП-01/0116/16 від 28.07.2016 р. специфікацію № 1, якою затверджено найменування, кількість та ціну товару, який має бути поставлений покупцю відповідно до договору поставки № ЦУП-01/0116/16 від 28.07.2016 р.

Сторонами підписано додаток № 2 до договору поставки № ЦУП-01/0116/16 від 28.07.2016 р. технічні характеристики предмету закупівлі.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Згідно положень статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

23.11.2016 р. позивачем виставлено відповідачу заявку № ЦУП-8/6104 на поставку товару, а саме: грохот інерційний ГІТ-52 М1 в кількості 1 одиниця та грохот інерційний ГІЛ-52 М1 в кількості 1 одиниця.

Як вбачається зі специфікації № 1 до договору поставки № ЦУП-01/0116/16 від 28.07.2016 р., вартість товару, вказаного в заявці № ЦУП-8/6104 становить: грохот інерційний ГІТ-52 М1 596676,00 грн. з ПДВ, грохот інерційний ГІЛ-52 М1 363624,00 грн. з ПДВ.

Дану заявку отримано постачальником 24.11.2016 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 603.

Таким чином, відповідно до п. 3.2 договору відповідач мав здійснити поставку товару по 05.12.2016 р. включно.

30.12.2016 р. відповідачем було поставлено позивачу грохот інерційний ГІЛ 52 М1 (1 одиниця), що підтверджується видатковою накладною № РН-0000063 від 30.12.2016 р. та актом здачі-приймання товару № ОУ-00054 від 30.12.2016 р.

Отже, відповідачем зобовязання за договором поставки № ЦУП-01/0116/16 від 28.07.2016 р. виконані частково та з порушенням п. 3.2 договору, а саме: грохот інерційний ГІЛ 52 М1 (1 одиниця) - поставлено 30.12.2016 р., тобто з простроченням визначеного договором строку поставки товару, а грохот інерційний ГІТ 52 М1 (1 одиниця) - не поставлено.

20.02.2017 р. позивачем на адресу відповідача було направлено претензію № ЦУП-8/1073 від 17.02.2017 р. з вимогою про сплату у місячний термін 101996,76 грн. пені за невиконання умов договору.

Відправлення даної претензії підтверджується описом-вкладенням у цінний лист та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 019, відповідно до якого претензію було отримано відповідачем 22.02.2017 р.

Дана претензія залишена відповідачем без відповіді та виконання.

Позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача за порушення строків виконання зобов'язання 36362,40 грн. пені, нарахованої за період з 07.12.2016 р. по 29.12.2017 р. та 65634,36 грн. пені, нарахованої за період з 07.12.2016 р. по 31.12.2016 р., що в сумі становить 101996,76 грн.

Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до ст. 22 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання державного сектора економіки є суб'єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб'єкти, державна частка у статутному капіталі яких перевищує п'ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб'єктів.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року № 200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" прийнято рішення про утворення ПАТ "Українська залізниця", 100 % акцій якого закріплюються в державній власності на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізуються шляхом злиття.

Отже, позивач є субєктом господарювання державного сектора економіки відповідно до ч. 2 ст. 22 ГК України.

Пунктом 8.2 договору передбачено, що у разі не поставки або несвоєчасної поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,5 % вартості не поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 10 % вказаної вартості.

Відповідно до ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивачем за порушення строків поставки грохоту інерційного ГІЛ-52 М1, вартість якого становить 363624,00 грн. з ПДВ, нараховано відповідачу 36362,40 грн. пені за загальний період з 07.12.2016 р. по 29.12.2017 р.

Наданий позивачем розрахунок пені є невірним.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом, сума пені, нарахованої за порушення строків поставки грохоту інерційного ГІЛ-52 М1, вартість якого становить 363624,00 грн. з ПДВ, за період з 07.12.2016 р. по 29.12.2017 р. складає 41816,76 грн., проте стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 36362,40 грн. пені в межах заявлених позовних вимог.

Позивачем за порушення строків поставки грохоту інерційного ГІТ-52 М1, вартість якого становить 596676,00 грн. з ПДВ, нараховано відповідачу 65634,36 грн. пені за загальний період з 07.12.2016 р. по 31.12.2016 р.

Наданий позивачем розрахунок пені є невірним.

Відповідно до вірного розрахунку, здійсненого судом, сума пені, нарахованої за порушення строків поставки грохоту інерційного ГІТ-52 М1, вартість якого становить 596676,00 грн. з ПДВ, за період з 07.12.2016 р. по 31.12.2016 р. складає 74584,50 грн., проте стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 65634,36 грн. в межах заявлених позовних вимог.

Отже, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 101996,76 грн. пені за несвоєчасну поставку товару відповідно до умов договору поставки № ЦУП-01/0116/16 від 28.07.2016 р. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центр «Променерговугілля» (08292, Київська область, м. Буча, вулиця Чкалова, буд. 3, код 30597208) на користь публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вулиця Тверська, буд. 5, код 40075815) 101996,76 грн. (сто одну тисячу девятсот девяносто шість грн. 76 коп.) пені.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центр «Променерговугілля» (08292, Київська область, м. Буча, вулиця Чкалова, буд. 3, код 30597208) на користь філії «Центр управління промисловістю» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03038, м. Київ, вулиця Івана Федорова, буд. 32, код 40081389) 1600,00 грн. (одну тисячу шістсот грн. 00 коп.) судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

У той же час згідно пункту 17.5 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 05.02.2018 р.

Суддя О.О. Рябцева