КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2018 р. Справа№ 925/56/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Тарасенко К.В.

Гончарова С.А.

при секретарі судового засідання Цибульському Р.М.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 23.01.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП" на рішення Господарського суду Черкаської області від 12.09.2017 в частині первісного позову (повний текст якого складено та підписано 28.09.2017) у справі №925/56/16 (суддя Грачов В.М.)

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП"

до 1) Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Данилова Сергія Миколайовича;

2)Приватного підприємства "Золотоніська птахофабрика",

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Капітал"

про стягнення 830586 грн. 14 коп.

за зустрічним позовом Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Данилова Сергія Миколайовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП"

про визнання договору неукладеним

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП" звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Данилова Сергія Миколайовича (далі - відповідач-1 за первісним позовом, позивач за зустрічним) і приватного підприємства "Золотоніська птахофабрика" (далі - відповідач-2 за первісним позовом), в якому просив суд на підставі договору купівлі-продажу № 26/05/15 від 26.05.2015, укладеного між позивачем і відповідачем-1, договору поруки від 01.09.2015, укладеного між позивачем і відповідачем-2, стягнути з відповідачів-1 і 2 як солідарних боржників на свою користь 582903 грн. 90 коп. основного боргу, 12526 грн. 90 коп. 3% річних, 235155 грн. 34 коп. пені за період прострочення з 04.06.2015 по 11.11.2015, що разом складає 830586 грн. 14 коп., та відшкодувати понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 12458 грн. 80 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем-1 всупереч умов укладеного з позивачем договору купівлі - продажу № 26/05/15 від 26.05.2015 не було здійснено оплату вартості поставленого товару в сумі 582 903,90 грн. Крім того, за прострочення оплати вартості поставленого товару, позивачем було заявлено до стягнення 3% річних в сумі 12 526.90 грн. та 235 155,34 грн. пені. Крім того, оскільки між позивачем та відповідачем-2 за первісним позовом було укладено договір поруки від 01.09.2015, згідно якого відповідач-2 за первісним позовом поручився за виконання відповідачем-1 за первісним позовом зобов'язань за договором купівлі - продажу № 26/05/15 від 26.05.2015, позивач просив стягнути солідарно заборгованість в сумі 582 903,90 грн., а також 12526 грн. 90 коп. 3% річних, 235155 грн. 34 коп. пені.

Відповідач-1 проти заявленого позову заперечував, просив суд у задоволенні позову відмовити. Заперечення відповідача-1 грунтувались на тому, що договір купівлі-продажу № 26/05/15 від 26.05.2015, на який позивач посилається як на підставу позовних вимог, - відповідачем не укладався, жодних дій на його виконання з його сторони не вчинялось. Натомість, 26.05.2015 ним з позивачем була досягнута попередня домовленість на укладення договору поставки № 26052015, на підставі якого позивач поставив йому 9380 кг яєчного порошку на загальну суму 590940 грн. Цей товар ним спочатку оплачено 08.06.2015 на суму 300000 грн., 22.07.2015 на суму 150000 грн., а в подальшому 20.08.2015 і 03.09.2015 повернуто позивачу повністю, відповідно в кількості 2380 кг і 7000 кг. Сплачені за цей товар кошти позивачем йому (відповідачу-1) не повернуті.

Також, відповідач-1 за первісним позовом - суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа Данилов Сергій Миколайович 14.03.2016 подав для спільного розгляду з первісним зустрічну позовну заяву до товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП", у якій просив визнати неукладеним договір купівлі-продажу № 26/05/15 від 26.05.2015 з тих підстав, що договір не був підписаний зі сторони покупця - суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою Даниловим Сергієм Миколайовичем, останній не мав наміру укладати цей договір.

Відповідач за зустрічним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП" проти зустрічного позову заперечувало, посилаючись на те, що договір укладено між сторонами у належний спосіб.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 12.09.2017 (повний текст складено 28.09.2017) відмовлено у задоволенні первісного та зустрічного позовів.

Рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні первісного позову мотивовано тим, що суду першої інстанції не надано належних, допустимих і достатніх доказів укладення договору купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 і його виконання сторонами. Крім того, судом першої інстанції прийнято в якості доказу при вирішенні спору висновки комплексної судово-технічної експертизи документів і судової почеркознавчої експертизи Черкаського відділення Київського НДІСЕ від 26.05.2017 № 993/16-23, № 466/17-23, якими встановлено що підписи від імені гр. Данилова С.М. в графах "від покупця" та "покупець" договору купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів, підписи в графі "покупець" на договорі купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 виконані не Даниловим С.М., а іншою особою з наслідуванням підпису Данилова С.М. Також, судом першої інстанції було відмовлено у стягненні 3% річних та пені, а також у солідарному стягненні заявлених сум з відповідачів.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову мотивано тим, що позовна вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом.

Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Черкаської області від 12.09.2017 (повний текст якого складено та підписано 28.09.2017) у справі №925/56/16 в частині відмови у задоволенні первісного позову, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 12.09.2017 в справі № 925/56/16 в частині відмови у задоволенні первісного позову та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити первісний позов у повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при винесенні рішення порушено норми матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції було прийнято при неповному дослідженні доказів та з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, що привело до неправильного вирішення спору.

Зокрема, скаржник посилався на те, що суд першої інстанції при вирішенні спору не врахував, що відсутність підпису Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Данилова Сергія Миколайовича на договорі купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 не свідчить про його неукладеність, оскільки даний правочин в подальшому був схвалений, а тому суд при вирішенні первісного позову порушив статтю 241 Цивільного кодексу України. Факт схвалення договору купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 підтверджується тим, що на ньому проставлено мокру печатку відповідача-1 за первісним позовом, складенням податкової звітності та довідкою Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова, банківськими виписками про часткову оплату товару. Крім того, скаржник зазначав, судом було надано перевагу висновкам експертиз, проте, не надано належної оцінки іншим доказам, наявним у справі.

Узагальнені заперечення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Данилова Сергія Миколайовича на апеляційну скаргу, викладені у відзиві, який надійшов 20.11.2017 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду, в якому суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа Данилов Сергій Миколайович просив залишити судове рішення в частині відмови у задоволенні первісного позову - без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, а також просив скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову та прийняти нове, про задоволення зустрічного позову.

Так, в обгрунтування своєї позиції в частині залишення оскаржуваного рішення в частині відмови у задоволенні первісного позову без змін посилався на те, що Суб'єкт підприємницької діяльності - фізичної особи Данилов Сергій Миколайович не підписував договір купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015, акт звірки взаємних розрахунків, а також видаткові накладні № А-5 від 04.06.2015 та № А-8 від 06.06.2015, що обгрунтовано прийнято судом першої інстанції до уваги. Крім того, посилався на те, що висновками судових експертиз підтверджено факт відсутності зобов'язань Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Данилова Сергія Миколайовича перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП".

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 925/56/16 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП" в частині первісного позову на рішення Господарського суду Черкаської області від 12.09.2017 (повний текст якого складено та підписано 28.09.2017) у справі №925/56/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді: Гончаров С.А., Куксов В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП" на рішення Господарського суду Черкаської області від 12.09.2017 в частині первісного позову (повний текст якого складено та підписано 28.09.2017) у справі №925/56/16 (суддя Грачов В.М.) прийнято до розгляду, порушено апеляційне провадження, розгляд призначено на 21.11.2017 (отримана позивачем за первісним позовом згідно поштового повідомлення про вручення - 079, відповідачем-1 за первісним позовом - 988, відповідачем-2 за первісним позовом - 259).

21.11.2017 розгляд справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП" на рішення Господарського суду Черкаської області від 12.09.2017 у справі №925/56/16 - не відбувся.

Розпорядженням начальника відділу забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від 24.11.2017, у зв'язку з перебуванням судді Куксова В.В. у відпустці, який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, відповідно до підпунктів до п.2.3.25, 2.3.49 п.2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний авторозподіл справи №925/56/16.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 24.11.2017 для розгляду справи №925/56/16 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП" на рішення Господарського суду Черкаської області від 12.09.2017 сформовано колегію суддів у складі: Станік С.Р. (головуючий суддя), судді: Гончаров С.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.11.2017 справу № 925/56/16 прийнято до провадження колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді: Гончаров С.А., Тарасенко К.В., для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП" на рішення Господарського суду Черкаської області від 12.09.2017, розгляд справи призначено на 21.12.2017. (отримана позивачем за первісним позовом згідно поштового повідомлення про вручення - 795, відповідачем-1 за первісним позовом - 520, відповідачем-2 за первісним позовом - 445).

В судовому засіданні 21.12.2017 оголошено перерву до 23.01.2018, про що винесено ухвалу (отримана позивачем за первісним позовом згідно поштового повідомлення про вручення - 449, відповідачем-1 за первісним позовом - 225, відповідачем-2 за первісним позовом - 925).

В судове засідання 23.01.2018 позивач за первісним позовом (скаржник) представників не направив, про розгляд справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з погодними умовами (телеграма).

Суд апеляційної інстанції заслухавши думку представника відповідача-1 за первісним позовом щодо заявленого клопотання, дослідивши наявні матеріали справи, дійшов висновку, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає, оскільки представником позивача за первісним позовом надавались пояснення по суті спору, а обсяг матеріалів справи достатній для вирішення спору по суті. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відхилив клопотання позивача за первісним позовом про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 23.01.2018 представник суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Данилова Сергія Миколайовича проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП" на рішення Господарського суду Черкаської області від 12.09.2017 в частині первісного позову - залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в цій частині - без змін.

Приватне підприємство "Золотоніська птахофабрика" в судове засіданні 23.01.2018 представників не направила, причин неявки суд не повідомила, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП".

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до п.9 ч.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України справи у судах апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

26.05.2015 позивач за первісним позовом - товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП" в особі Магдалюка І.В., як продавець, і відповідач-1 за первісним позовом - суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа Данилов Сергій Миколайович, як покупець (кожен окремо, як сторона, а разом - сторони), уклали договір купівлі-продажу № 26/05/15 (далі - договір № 26/05/15 від 26.05.2015), за умовами п.п. 1.1., 5.2., 5.3. якого продавець зобов'язався передати у власність покупця продукцію птахофабрики (товар), а покупець прийняти цей товар у строки і в розмірі, встановлені п.п. 3.1., 3.2. цього договору, відповідно до рахунків-фактур і видаткових накладних. Сторони договору погодили усі його істотні умови і, зокрема, домовились про таке:

п.п. 2.1. - кількість кожної партії товару, що постачається за цим договором, зазначаються у накладних на відпуск товарно-матеріальних цінностей, які підписуються сторонами і є невід'ємними частинами цього договору;

п.п. 3.1., 3.2., 3.3., 3.5. - відпуск товару здійснюється у відповідності до замовлення, що надається покупцем у письмовій формі, узгоджена та підтверджена продавцем за допомогою електронного або факсимільного зв'язку; право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту приймання-передачі товару; факт приймання-передачі товару засвідчується належним чином оформленням накладних на відпуск продукції, підписаним уповноваженими представниками сторін; разом з товаром продавець надає покупцеві відповідну документацію: видаткову накладну, податкову накладну, сертифікат якості, ветеринарне свідоцтво;

п.п. 4.1., 4.2. - загальна вартість товару, що підлягає продажу, визначається відповідно до накладних та рахунків-фактур; умови оплати - безготівковий розрахунок, згідно рахунку-фактури на розрахунковий рахунок продавця;

п. 6.4. - за прострочку платежів по договору покупець сплачує продавцю суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу, три відсотки річних з простроченої суми та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, нараховану на повну суму недоїмки за кожен день такого прострочення;

п. 8.2. - даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по даному договору.

На виконання договору № 26/05/15 від 26.05.2015 товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП" відвантажило, а суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа Данилов Сергій Миколайович отримав по видатковій накладній № А-5 від 04.06.2015 13766 кг порошку яєчного на суму 867258 грн. з ПДВ, по видатковій накладній № А-8 від 06.06.2015 12009,30 кг порошку яєчного на суму 756585,90 грн. з ПДВ.

Разом з видатковими накладними № А-5 від 04.06.2015 і № А-8 від 06.06.2015 позивач за первісним позовом передав відповідачу-1 за первісним позовом податкові накладні № 289/2 від 04.06.2015 на суму 867258 грн., № 326/2д 06.06.2015 на суму 756585,90 грн., які зареєстровані в ЄРПН рахунки-фактури № А-5 від 04.06.2015 і № А-9 від 06.06.2015 на сплату, відповідно, сум вартості отриманого товару у розмірі 867258 грн. і 756585,90 грн. В податкових накладних № 289/2 від 04.06.2015 і № 326/2д 06.06.2015 позивачем за первісним позовом, як продавцем товару, зазначено підставу господарської операції - договір поставки № 26052015 від 26.05.2015.

Згідно виписок по банківському рахунку позивача за первісним позовом, 08.06.2015 відповідачем-1 за первісним позовом проведено оплату за яєчний порошок згідно рахунку № 135 від 04.06.2015 у розмірі 300000 грн. і 22.07.2015 проведено оплату за яєчний порошок згідно рахунку № 135 від 04.06.2015 у розмірі 150000 грн.

20.08.2015 і 03.09.2015 згідно з накладними на повернення товару постачальнику №№ 8 і 9 відповідач-1 за первісним позовом повернув, а позивач отримав товар (яєчний порошок), відповідно у кількості 2380 кг на суму 149940 грн. з ПДВ і 7000 кг на суму 441000 грн. з ПДВ.

20.08.2015 і 03.09.2015 відповідно, у зв'язку з поверненням товару згідно з накладними на повернення товару постачальнику №№ 8 і 9, позивач за первісним позовом подав розрахунки на коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних № 289/2 від 04.06.2015, № 326/2д 06.06.2015, які зареєстровані в ЄРПН.

В розрахунках № 6/2 від 20.08.2015 і № 1/2 від 03.09.2015 позивачем за первісним позовом також зазначено проведення господарської операції на підставі договору поставки № 26052015 від 26.05.2015.

01.09.2015 позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП" в особі Магдалюка І.В., як кредитор, уклав з відповідачем-2 за первісним позовом - приватним підприємством "Золотоніська птахофабрика", як поручителем, договір поруки.

У відповідності з умовами пунктів 1.1., 1.2., 2.1. цього договору поруки, поручитель поручився перед кредитором за виконання обов'язків суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою Даниловим Сергієм Миколайовичем, який надалі іменується як боржник, за грошовими зобов'язаннями щодо оплати в повному обсязі, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, що виникло внаслідок порушення боржником умов договору купівлі-продажу № 26/05/15 від 26.05.2015, укладеного між кредитором і боржником. У разі порушення боржником основного зобов'язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно з статтею 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Статтею 554 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно акту звіряння взаємних розрахунків за період 01.05.2015 - 13.10.2015 між позивачем за первісним позовом і відповідачем-1-за первісним позовом, станом на 13.10.2015 заборгованість відповідача-1 за первісним позовом на користь позивача складає 582903,90 грн. Вказаний акт підтверджено підписами і посвідчено печатками сторін.

17.11.2015 позивач за первісним позовом направив засобами поштового зв'язку відповідачу-1 за первісним позовом письмову вимогу про сплату протягом 2-х календарних днів з дня її отримання коштів, вимога про стягнення яких є предметом спору у справі, що розглядається за первісним позовом. Письмова вимога повернена відправнику з відміткою "за закінченням встановленого терміну зберігання).

Згідно з повідомлення Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 26.04.2016 № 1392/9/20-31-13-04-12, за податковою декларацією з податку на додану вартість за червень від 16.07.2015 ФОП Даниловим С.М. були відображені господарські операції з придбання товару - порошку яєчного на підставі отриманих від товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП" податкових накладних № 289/2 від 04.06.2015 і № 326/2д 06.06.2015. До податкового кредиту декларацій з податку на додану вартість за серпень і вересень 2015 року ФОП Даниловим С.М. були включені розрахунки коригування сум податку на додану вартість, які були зареєстровані відповідно 10.09.2015 і 12.10.2015. Вся податкова звітність ФОП Данилова С.М. отримана по E-Mail.

Крім того, в матеріалах справи наявні наступні копії документів:

- договір поставки № 26052015 від 26.05.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП", як постачальником, і суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою Даниловим Сергієм Миколайовичем, як покупцем, за умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити відповідно до умов цього договору товар - порошок яєчний у кількості, по найменуваннях і цінах, зазначених у рахунках та видаткових накладних, що виписуються на кожну партію товару на підставі замовлення покупця;

- прибуткова накладна № 213 від 06.06.2015, згідно якої товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП", як постачальник, відвантажила, а суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа Данилов С.М., як покупець, отримав 9380 кг яєчного порошку на загальну суму 590940,00 грн.;

- накладні повернення постачальнику № 8 від 20.08.2015 і № 9 від 03.09.2015, згідно яких покупець повернув, а постачальник прийняв порошок яєчний 20.08.2015 в кількості 2380 кг на суму 149940 грн., 03.09.2015 - 7000 кг на суму 441000 грн.;

- договір поставки № 26052015 від 26.05.2015, прибуткова накладна № 213 від 06.06.2015, повернення постачальнику № 8 від 20.08.2015 і № 9 від 03.09.2015 підписані і посвідчені печаткою лише зі сторони покупця, зі сторони постачальника не підписані і печаткою не посвідчені.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, суд першої інстанції витребовував у сторін спору оригінали усіх документів, поданих в обґрунтування первісного і зустрічного позовів, заперечень на них.

12.07.2016 за вх. № 13909 Черкаським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України у відповідь на ухвалу суду від 24.03.2016 року про призначення судової почеркознавчої експертизи було надано повідомлення від 06.07.2016 № 1/643 про неможливість її проведення через неподання сторонами оригіналів досліджуваних документів.

В свою чергу, на виконання вимог суду першої інстанції про витребування оригіналів документів, позивачем за первісним позовом подані клопотання про долучення до матеріалів справи поданих ним оригіналів договору купівлі-продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015, документів з назвами "повернення постачальнику № 8 від 20.08.2015 року і № 9 від 03.09.2015 року", акту звіряння взаємних розрахунків за період з 01.05.2015 - 13.10.2015 (т. 1 а.с. 211), видаткових накладних № А-5 від 04.06.2015 року і № А-8 від 06.06.2015 року (т. 1 а.с. 239), рахунків-фактур № А-5 від 04.06.2015 року і № А-9 від 06.06.2015 року (т. 1 а.с. 244). В письмових поясненнях від 25.01.2017 вх. № 1846 (т. 2 а.с. 6) підтверджено подання ним саме оригіналів цих документів.

Відповідач-1 за первісним позовом у письмових поясненнях (т. 1 а.с. 217-218) стверджував, що витребувані документи ним не складались, відповідно, у нього відсутні.

29.11.2016 ухвалою Господарського суду Черкаської області судом повторно призначено по даній справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експертів поставлене питання: чи виконано рукописний текст (підпис) в графі "покупець" на договорі купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 року (а.с. 212-213), видатковій накладній № 5 від 04.06.2015 року (а.с. 241), видатковій накладній № 8 від 06.06.2015 року (а.с. 240) в графах "отримав", акті звіряння взаємних розрахунків за період з 01.05.2015 року по 13.10.2015 року (а.с. 216) суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою Даниловим Сергієм Миколайовичем, чи іншою особою, в тому числі, з наслідуванням підпису Данилова Сергія Миколайовича?

На виконання ухвали суду першої інстанції про призначення судової експертизи за результатами проведення комплексної судово-технічної експертизи документів і судової почеркознавчої експертизи експертами Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надано висновки від 26.05.2017 № 993/16-23, № 466/17-23 (т. 2 а.с. 23-31).

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка була чинна на момент розгляду справи в суді першої інстанції) було визначено, що висновок судового експерта повинен містити докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті їх висновки і обгрунтовані відповіді на поставлені господарським судом питання. Висновок подається господарському суду в письмовій формі, і копія його надсилається сторонам. Якщо під час проведення судової експертизи встановлюються обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, з приводу яких судовому експерту не були поставлені питання, у висновку він викладає свої міркування і щодо цих обставин. У випадках недостатньої ясності чи неповноти висновку судового експерта господарський суд може призначити додаткову судову експертизу. При необхідності господарський суд може призначити повторну судову експертизу і доручити її проведення іншому судовому експерту. Висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу. Відхилення господарським судом висновку судового експерта повинно бути мотивованим у рішенні.

Ч. 1 статті 104 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка чинна на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції) визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Ч. 1 , 2 статті 98 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка чинна на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції) визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Ч. 6 статті 98 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка чинна на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції)визначено, що у висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім'я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

Ч. 7 статті 98 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка чинна на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції)визначено, у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

Дослідивши висновок експертів Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 26.05.2017 № 993/16-23, № 466/17-23, судом апеляційної інстанції встановлено, що вказаний висновок містить відомості про те, що:

- його складено 26.05.2017 Черкаським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз експертами: Мамчуром Олександром Володимировичем - завідувачем Черкаського відділення Київського НДІСЕ, судовому експерту другого кваліфікаційного класу, який має вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень «спеціаліст», кваліфікацію судового експерта за спеціальностями 1.1 «Дослідження почерку і підписів», 2.1 «Дослідження реквізитів документів», 2.3. «Дослідження друкарських форм» (свідоцтво № 185-11, видане ЕКК КНДІСЕ, дійсне до 27.04.2021), стаж експертної роботи з 2001 року, та Крикливенко Таісією Яківною, старшому судовому експерту Черкаського відділення Київського НДІСЕ, судовому експерту п'ятого кваліфікаційного класу, яка має вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень «спеціаліст», кваліфікацію судового експерта за спеціальностями 1.1 «Дослідження почерку і підписів» (свідоцтво № 539-16, видане ЕКК КНДІСЕ, дійсне до 28.11.2021), 2.1 «Дослідження реквізитів документів» (свідоцтво № 540-16, видане ЕКК КНДІСЕ, дійсне до 28.11.2021), 2.3 Дослідження друкарських форм» (свідоцтво № 541-16, видане ЕКК КНДІСЕ, дійсне до 28.11.2021), стаж експертної роботи з 2005 року;

- зазначено відомості про те. що експертиза проведена на підставі ухвали Господарського суду Черкаської області від 29.11.2016;

- зазначено, що експерти попереджені про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов'язків згідно з ст. ст. 384, 385 КК України;

- наведено перелік матеріалів, які використані експертом.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що висновок експертів Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 26.05.2017 № 993/16-23, № 466/17-23 є доказом в розумінні ст. 73 Господарського процесуального кодексу України (в чинній редакції), оцінка якого здійснюється за загальним правилом оцінки доказів щодо належності, допустимості, достовірності та достатності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами судово-технічної експертизи документів судовий експерт дійшов висновку, що:

- підписи від імені гр. Данилова С.М. в графах "від покупця" та "покупець" договору купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів;

- зображення підписів від імені гр. Данилова С.М. в графі "від фізична особа-підприємець Данилов Сергій Миколайович" акту звіряння взаємних розрахунків за період з 01.05.2015 по 13.10.2015, в графі "отримав(ла)" видаткової накладної № 8 від 06.06.2015, в графі "отримав(ла)" видаткової накладної № 5 від 04.06.2015 нанесені струменевим способом.

За результатами судової почеркознавчої експертизи судовий експерт дійшла висновку, що:

- підписи в графі "покупець" на договорі купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 року виконані не Даниловим С.М., а іншою особою з наслідуванням підпису Данилова С.М.;

- питання "чи виконано рукописний текст (підпис) на видатковій накладній № 5 від 04.06.2015 року (а.с. 241), видатковій накладній № 8 від 06.06.2015 року (а.с. 240) в графах "отримав", акті звіряння взаємних розрахунків за період з 01.05.2015 року по 13.10.2015 року (а.с. 216) суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою Даниловим Сергієм Миколайовичем, чи іншою особою, в тому числі, з наслідуванням підпису Данилова Сергія Миколайовича" експертом не вирішувалося.

Згідно мотивувальної частини висновку, експертами зазначено, що підписи від імені гр.. Данилова С.М. в графі «від фізична особа-підприємець Данилов Сергій Миколайович» акту звіряння взаємних розрахунків за період з 01.05.2015 по 13.10.2015, в графі "отримав(ла)" видаткової накладної № 8 від 06.06.2015, в графі "отримав(ла)" видаткової накладної № 5 від 04.06.2015 нанесені струменевим способом, тобто є лише зображенням підпису гр..Данілова С.М., а відповідно до п. 3.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) за зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.01.2013 за № 1/22533, об'єктом дослідження почеркознавчої експертизи не може бути копі або зображення документа, а тому питання "чи виконано рукописний текст (підпис) на видатковій накладній № 5 від 04.06.2015 року (а.с. 241), видатковій накладній № 8 від 06.06.2015 року (а.с. 240) в графах "отримав", акті звіряння взаємних розрахунків за період з 01.05.2015 року по 13.10.2015 року (а.с. 216) суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою Даниловим Сергієм Миколайовичем, чи іншою особою, в тому числі, з наслідуванням підпису Данилова Сергія Миколайовича" експертом не вирішувалося.

Також, в матеріалах справи наявні відомості стосовно порушення за заявою Данилова С.М. кримінального провадження, досудове розслідування у якому здійснює Холодногірський відділ поліції ГУ Національної поліції в Харківській області (т. 1 а.с. 200, 201, 202), а також відомості стосовно порушення за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП" кримінального провадження, досудове розслідування у якому здійснює Городищенське відділення поліції Смілянського відділу поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області (т. 2 а.с. 8, 9-12), і провадження по яких не завершено.

Як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, предметом спору у справі, що розглядається за первісним позовом, є вимога позивача за первісним позовом до відповідачів-1, 2 за первісним позовом про солідарне стягнення боргу за поставлений товар на підставі договору купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015, пені і 3% річних за період прострочення цього грошового зобов'язання, за зустрічним позовом - є вимога про визнання цього договору неукладеним.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що в силу приписів ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України при апеляційному розгляді справи суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП".

Викладені відповідачем-1 за первісним позовом у письмовому відзиві на апеляційну скаргу доводи щодо необґрунтованості судового рішення за зустрічним позовом - судом апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються, оскільки відповідачем-1 за первісним позовом не заявлено в установленому процесуальним законом порядку шляхом подання апеляційної скарги з вимогами про перегляд рішення суду в частині зустрічного позову.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов'язань поставки, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 Цивільного кодексу України, параграфом 1 глави 30 Господарського кодексу України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов'язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 Цивільного кодексу України, правові наслідки порушення зобов'язання, відповідальність за порушення зобов'язання - главою 51 Цивільного кодексу України, розділом V Господарського кодексу України.

Статтею 3 Цивільного кодексу України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з ст. 11 ч.ч. 1, 2 п. 1, ст. 16 ч. 2 п.п. 2, 5, 8 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним, примусове виконання обов'язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб'єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом, присудження до виконання обов'язку в натурі, відшкодування збитків, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтями 13 і 14 Цивільного кодексу України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов'язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов'язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 205 Цивільного кодексу України визначені вимоги до форми правочину, способів волевиявлення. Згідно з частинами 1, 2 цієї статті Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Законом України від 15.04.2014 року № 1206 в абзаці 2 ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України виключено слова "та скріплюється печаткою", доповнено абзацем 3 такого змісту: "обов'язковість скріплення правочину печаткою визначена за письмовою домовленістю сторін".

Відповідно до ч. 1 ст. 546, ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 202 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ч. 1, ст. 611, ст. 612 ч. 1 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частинами 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 201.10. статті 201 Податкового кодексу України визначено, що: податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Частинами 1, 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Враховуючи вищенаведені приписи чинного законодавства, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що між товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП" і суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою Даниловим Сергієм Миколайовичем існували господарські відносини поставки товару - порошку яєчного, в яких перший виступав постачальником товару, а другий - покупцем, і судом першої інстанції обгрунтовано прийнято до уваги в підтвердження наявності відносин поставки в частині поставки товару і його повернення, накладні на повернення товару постачальнику №№ 8 і 9 від 20.08.2015 і 03.09.2015 відповідно, докази оплати товару покупцем (виписки по банківському рахунку позивача), декларування операцій поставки і повернення товару перед податковими органами обома сторонами.

Разом з тим, укладення (вчинення) договору купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015, на який позивач за первісним позовом посилається як на підставу виникнення спірного зобов'язання у відповідача-1 за первісним позовом, останнім заперечується. Наведені заперечення відповідача-1 за первісним позовом узгоджуються і з висновками судових експертів, якими зокрема встановлено, що підписи в графі "покупець" на договорі купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 року виконані не Даниловим С.М., а іншою особою з наслідуванням підпису Данилова С.М., і оцінивши в сукупності заперечення відповідача-1 за первісним позовом та висновки експерта, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що договір купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 не вчинено сторонами спору у письмовій формі в розумінні ст. 207 Цивільного кодексу України, а тому у відповідності до приписів статті 11 Цивільного кодексу України він не є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема у відповідача-1 за первісним позовом.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує і те, що в матеріалах справи відсутні документи в підтвердження фактичного та реального здійснення між сторонами господарської операції з поставки товару на заявлену до стягнення суму, оскільки згідно мотивувальної частини висновку експертів Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 26.05.2017 № 993/16-23, № 466/17-23, зазначено, що підписи від імені гр. Данилова С.М. в графі «від фізична особа-підприємець Данилов Сергій Миколайович» акту звіряння взаємних розрахунків за період з 01.05.2015 по 13.10.2015, в графі "отримав(ла)" видаткової накладної № 8 від 06.06.2015, в графі "отримав(ла)" видаткової накладної № 5 від 04.06.2015 нанесені струменевим способом, тобто є лише зображенням підпису гр..Данілова С.М., а відповідно до п. 3.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) за зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.01.2013 за № 1/22533, об'єктом дослідження почеркознавчої експертизи не може бути копі або зображення документа, а тому питання "чи виконано рукописний текст (підпис) на видатковій накладній № 5 від 04.06.2015 року (а.с. 241), видатковій накладній № 8 від 06.06.2015 року (а.с. 240) в графах "отримав", акті звіряння взаємних розрахунків за період з 01.05.2015 року по 13.10.2015 року (а.с. 216) суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою Даниловим Сергієм Миколайовичем, чи іншою особою, в тому числі, з наслідуванням підпису Данилова Сергія Миколайовича" експертом не вирішувалося.

Ч. 2 статті 91 Господарського процесуального кодексу України (в чинній редакції), письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частиною 6 статті 91 Господарського процесуального кодексу України (в чинній редакції) визначено, якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваного рішення) визначено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оформлення видаткових накладних № 8 від 06.06.2015 і № 5 від 04.06.2015 року до цього договору здійснено з порушенням вимог ст.ст. 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні", п. 2.4. "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, їх складення зі своєї сторони відповідачем-1 заперечується. Його заперечення узгоджуються з висновками судових експертів, за змістом яких ці первинні документи бухгалтерського обліку виконані з застосуванням попередньої технічної підготовки та технічних засобів. Зображення підписів від імені гр. Данилова С.М. в графі "отримав(ла)" видаткової накладної № 8 від 06.06.2015, в графі "отримав(ла)" видаткової накладної № 5 від 04.06.2015 нанесені струменевим способом.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.05.2015 по 13.10.2015, поданий позивачем за первісним позовом суду, також виконаний з застосуванням попередньої технічної підготовки та технічних засобів, зображення підпису від імені гр. Данилова С.М. в графі "від фізична особа-підприємець Данилов Сергій Миколайович" цього акта нанесені струменевим способом, про що також зазначено у висновку експертів Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 26.05.2017 № 993/16-23, № 466/17-23,

Також, судом першої інстанції було вірно відхилено як належні та допустимі докази по справі в підтвердження наявності між сторонами господарських правовідносин по договору купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 рахунки-фактури № А-5 від 04.06.2015 і № А-9 від 06.06.2015 на сплату, відповідно, сум вартості отриманого по договору купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 товару у розмірі 867258 грн. і 756585,90 грн. долучені до матеріалів справи за клопотаннями позивача за первісним позовом в оригіналах і копіях, і при дослідженні яких судом першої інстанції вірно встановлено, що оригінал і копія рахунка-фактури № А-5 від 04.06.2015 не співпадають за формою і змістом, в цьому рахунку-фактурі не зазначено на виконання якого договору його видано, в рахунку-фактурі № А-9 від 06.06.2015 зазначено договір купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідно до виписок по банківському рахунку позивача за первісним позовом, відповідачем-1 за первісним позовом проведено оплату за яєчний порошок 08.06.2015 і 22.07.2015 згідно рахунку № 135 від 04.06.2015, тобто не визначено, по якому договору - договору купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 року чи договору поставки № 26052015 від 26.05.2015. Крім того, в податкових накладних № 289/2 від 04.06.2015 і № 326/2д 06.06.2015, розрахунках № 6/2 від 20.08.2015 і № 1/2 від 03.09.2015 на коригування кількісних і вартісних показників до цих податкових накладних позивачем за первісним позовом, як продавцем товару, зазначено підставу господарської операції - договір поставки № 26052015 від 26.05.2015, а не договір купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015.

Декларування податкового кредиту по спірних господарських операціях поставки товару відповідачем-1, наявність його печатки на договорі купівлі - продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 року, видаткових накладних № 8 від 06.06.2015 і № 5 від 04.06.2015 року, Акті звіряння взаємних розрахунків за період з 01.05.2015 року по 13.10.2015 до цього договору не є достатнім свідченням складення цих документів саме цією особою і підтвердженням наявності його волевиявлення на настання наслідків, для досягнення яких вони (ці дії, документи) вчинялись.

Таким чином, доводи скаржника про подальше схвалення сторонами правочину в розумінні ст. 241 Цивільного кодексу України - судом апеляційної інстанції відхиляються.

З урахуванням вищенаведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що фактичне укладення договору купівлі-продажу № 26/05/2015 від 26.05.2015 і його виконання сторонами - не підтверджено позивачем за первісним позовом належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України (в чинній редакції), а тому у відповідності до приписів ст. 11 Цивільного кодексу України він не є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема у відповідача-1 за первісним позовом, а тому підстави для задоволення первісного позову в частині стягнення з відповідача-1 за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом 582903 грн. 90 коп. основного боргу, а також з урахуванням відсутності прострочення виконання грошового зобов'язання, підстави для застосування відповідальності за порушення такого у вигляді стягнення 3% річних та штрафної санкції у вигляді пені в сумі 235155 грн. 34 коп. за період прострочення з 04.06.2015 по 11.11.2015 - відсутні, як відсутні і обумовлені ст.ст. 553, 554 Цивільного кодексу України підстави для солідарної відповідальності відповідачів за первісним позовом перед позивачем.

Висновки апеляційного суду щодо того, чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких позивач звернувся до суду, зводяться до наступного.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, судом підлягає захисту право особи, що порушене іншими особами, чи не визнається.

В свою чергу, судом апеляційної інстанції за наслідками розгляду справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП" встановлено, що скаржником не було доведено належними та допустимими доказами порушення його прав та охоронюваних законом інтересів відповідачами за первісним позовом в контексті спірних правовідносин сторін.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції у оскаржуваному рішенні, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни рішення Господарського суду Черкаської області від 12.09.2017 (повний текст якого складено та підписано 28.09.2017) у справі №925/56/16 - у суду апеляційної інстанції відсутні.

Ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ч. 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Ч. 1 статі 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду визнає, що першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні в частині первісного позову, господарський суд першої інстанції під час вирішення спору за первісним позовом вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, а тому, рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП".

Керуючись ст.ст. 240, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП" на рішення Господарського суду Черкаської області від 12.09.2017 (повний текст якого складено та підписано 28.09.2017) у справі №925/56/16 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 12.09.2017 (повний текст якого складено та підписано 28.09.2017) у справі №925/56/16 - залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "Агросоюз-РП".

4. Матеріали справи №925/56/16 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та тезолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк складення повного судового рішення (постанови): 29.01.2018.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді К.В. Тарасенко

С.А. Гончаров