донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

22.01.2018р. справа № 19/5009/1481/11

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів: при секретарі судового засідання:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_5 (довіреність № 17 від 01.01.2018р.)
від відповідача: від Відділу ПВР ДДВС МЮУ: від ПАТ «ХК «Енергомережа»:ОСОБА_6 (довіреність № 2 від 03.01.2018р.) Не зявився Не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя
на ухвалу Господарського суду Запорізької області (суддя Дроздова С. С.)
постановлену07.12.2017р. у м. Запоріжжі
по справі№ 19/5009/1481/11
за позовомВідкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя
до за участю:Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький титано-магнієвий комбінат, м. Запоріжжя 1.Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ, 2.Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа», м. Київ
простягнення 93 393 155,24 грн
В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 16.05.2011р. у справі № 19/5009/1481/11 позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» задоволені частково.

Стягнуто з Державного підприємства «Запорізький титано магнієвий комбінат» на користь Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» суму основного боргу за спожиту активну електричну енергію у розмірі 109 882 156,44 грн, суму інфляційних втрат у розмірі 3 213 604,40 грн, суму трьох відсотків річних у розмірі 830 752,69 грн.

Розстрочено виконання рішення суду на 24 місяці шляхом сплати суми заборгованості щомісячно рівними частинами починаючи з червня 2011р. по лютий 2012р. у розмірі по - 4 746 938,07 грн, з березня 2012р. по травень 2013р. у розмірі по 4 746 938,06 грн.

Стягнуто з Державного підприємства «Запорізький титано магнієвий комбінат» на користь Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» 624 503,72 грн пені, 236, 00 грн витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу, 25 500,00 грн державного мита.

На виконання зазначеного рішення суду, господарським судом 30.05.2011р. було видано відповідні накази.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.11.2013р. у справі № 19/5009/1481/11 розстрочено виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 16.05.2011р. у справі № 19/5009/1481/11 про стягнення з Державного підприємства «Запорізький титано-магнієвий комбінат» на користь Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» 109 882 156,44 грн заборгованості за активну електричну енергію, 3 213 604,40 грн інфляційних витрат, 830 752,69 грн 3 % річних та 624 503,72 грн пені, всього 114 551 017,25 грн згідно графіку.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.02.2015р. у справі № 19/5009/1481/11 задоволено заяву Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про заміну стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником у справі № 19/5009/1481/11.

Замінено стягувача у виконавчому провадженні ВП № 28960315 щодо виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 30.05.2011р. у справі № 19/5009/1481/11 з Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія Енергомережа».

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.04.2015р. у справі № 19/5009/1481/11 задоволено заяву Державного підприємства «Запорізький титано - магнієвий комбінат» від 24.03.2015р. № ВК/02-76 про визнання наказу № 19/5009/1481/11 таким, що частково не підлягає виконанню.

Визнано наказ Господарського суду Запорізької області від 30.05.2011р. № 19/5009/1481/11 про стягнення з Державного підприємства «Запорізький титано - магнієвий комбінат» на користь Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» суми основного боргу у розмірі 109 882 156,44 грн - заборгованості за спожиту активну електричну енергію, суми інфляційних втрат у розмірі 3 213 604,40 грн, трьох відсотків річних у розмірі 830 752,69 грн таким, що не підлягає виконанню, в частині стягнення 82 301 706,10 грн.

20.03.2017р. до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» № 005-32/4424 від 20.03.2017 р., відповідно якої заявник просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.02.2015р. у справі № 19/5009/1481/11, у звязку з нововиявленими обставинами, відмовити в задоволенні заяви ПАТ «Запоріжжяобленерго» про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 30.05.2011р. у справі № 19/5009/1481/11, з ВАТ «Запоріжжяобленерго» на ПрАТ «Холдингова компанія «Енергомережа», на підставі договору № 641214/14 про відступлення права вимоги від 22.12.2014р.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 07.12.2017р. заяву Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про перегляд судового рішення (ухвали) Господарського суду Запорізької області від 23.02.2015р. по справі № 19/5009/1481/11 про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні ВП № 28960315 з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 30.05.2011р. у справі № 19/5009/1481/11, а саме, ПАТ «Запоріжжяобленерго» на його правонаступника - ПрАТ «Холдингова компанія «Енергомережа» на підставі договору № 641214/14 про відступлення права вимоги від 22.12.2014р. за нововиявленими обставинами було залишено без задоволення.

Зазначена вище ухвала була вмотивована тим, що місцевий суд не виявив нововиявлених обставин, які мають значення для правильного вирішення спору, які б спростували факти, покладені в основу ухвали Господарського суду Запорізької області від 23.02.2015 р. у справі № 19/5009/1481/11 щодо заміни стягувача у виконавчому провадженні ВП № 28960315 щодо виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 30.05.2011р.

Не погодившись з прийнятою ухвалою суду, Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» звернулося з апеляційною скаргою (враховуючи доповнення до апеляційної скарги №008-32/20504 від 21.12.2017р.) до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить ухвалу Господарського суду Запорізької області від 07.12.2017р. по справі № 19/5009/1481/11 скасувати та прийняти нову, якою задовольнити заяву Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про перегляд ухвали від 23.02.2015р. у справі № 19/5009/1481/11 за нововиявленими обставинами.

Заявник апеляційної скарги вважає, що ухвалу Господарського суду Запорізької області у цій справі не можна вважати законною та обґрунтованою, оскільки остання ґрунтується на помилкових висновках суду і є такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В основу заперечень скаржника, покладено твердження про те, що при постановлені спірної ухвали судом першої інстанції не було взято до уваги того, що в основу зазначеної заяви покладено обставини, які були встановлені в рішенні Господарського суду міста Києва від 07.09.2017р. у справі №910/1424/16, що залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.11.20017р. у справі №910/1424/16, а саме визнано договір про відступлення права вимоги від 22.12.2014р. (на підставі якого було змінено стягувача у виконавчому провадженні переглядуваною ухвалою суду) недійсним. Так, на думку скаржника, неможливо вважати виконаним зобовязання, що здійснено на виконання договору, який було визнано недійсним. Відтак, всі дії, що здійснювались у виконавчому провадженні на користь неналежного кредитора та сам факт прийняття ним виконання, не свідчать про належне виконання рішення.

Також, за твердженням апелянта, судом безпідставно було відмовлено в задоволенні клопотання Фонду Державного майна України про участь у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача, з огляду на те, що наразі Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» перебуває на стадії приватизації та відповідно Фонд Державного майна України контролює наявність активів та пасивів Позивача, та здійснює процедуру управління його майном.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Татенко В. М., судді Зубченко І. В., Стойка О. В.

15.12.2017р. набув чинності Господарський процесуальний кодекс України в новій редакції відповідно до Закону України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів № 2147-19 від 03.10.2017.

Так, згідно ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до приписів п.9 ч.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в редакції, що вступила в силу 15.12.2017р. згідно з Законом України №2147-19 від 03.10.2017р., розгляд означеної апеляційної скарги здійснюється в порядку Господарського процесуального кодексу України в редакції, що діє з 15.12.2017р.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 22.12.2017р. по цій справі було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» та зобовязано відповідача, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Енергомережа» в строк до 12.01.2018р. включно надати суду відзив на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копії та доданих до нього документів іншій стороні у справі.

03.01.2018р. Донецький апеляційний господарський суд отримав від Міністерства юстиції України відзив № 19/5009/1481/11/03-03 б/д на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», в якому зазначено, що необхідність скасування ухвали Господарського суду Запорізької області від 23.02.2015р. у справі № 19/5009/1481/11 про заміну сторони у виконавчому провадженні ВП № 28960315 щодо виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 30.05.2011р. та відмовленні у задоволенні заяви стягувача про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні, відсутня через виконання рішення суду в повному обсязі.

Окрім того, 15.01.2018р. до канцелярії Донецького апеляційного господарського суду Товариство з обмеженою відповідальністю Запорізький титано-магнієвий комбінат подало відзив № 25-16/35 від 11.01.2018р. на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», в якому відповідач зазначив про обґрунтованість ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.12.2017р. у цій справі, оскільки:

- договір про порядок проведення розрахунків №44 від 23.12.2014р. став підставою для закінчення виконавчого провадження, у звязку з фактичним виконанням відповідачем рішення суду шляхом здійснення оплати залишку боргу, який на теперішній час є чинним, укладеним відповідно норм чинного законодавства України та невизнаним в судовому порядку недійсним;

- доводи, покладені в обґрунтування заяви позивача, як вірно було зазначено судом, не є нововиявленими обставинами та такими, що мають значення для правильного вирішення спору, які б спростовували факти викладені в ухвалі Господарського суду Запорізької області від 23.02.2015р. у справі № 19/5009/1481/11;

- посилання позивача на безпідставність відхилення судом клопотання про залучення Фонду Державного майна України, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору є необґрунтованим, оскільки наявність корпоративних прав безпосередньо не впливає на права та обовязки останнього (Фонду Державного майна України) у цьому спорі.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 12.01.2018р. по справі № 19/5009/1481/11 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» було призначено до розгляду на 22.01.2018р.

Судом апеляційної інстанції, під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали були створені необхідні умови для всебічного та повного розгляду справи в суді, а саме: повідомлено належним чином про час та місце судового розгляду, витребувано у сторін необхідні докази та пояснення для правильного вирішення спору, зясовано, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, повязані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні.

Фіксація судового процесу апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою засобів аудиофіксації у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 8, 222, 223, 269, 270 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги з викладених у останній мотивів.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, звернувся до судової колегії з проханням про залишення спірного судового акту без змін.

Повноважні представники Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа» у судове засідання не зявилися, поважність причин неявки апеляційному суду не повідомили.

Приймаючи до уваги те, що явка представників сторін (учасників судового процесу) у судове засідання не була визнана обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представників Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа», адже наявних матеріалів і витребуваних додатково відомостей достатньо для надання належної правової оцінки правовідносинам у цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги. Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає ухвалу господарського суду постановлену з дотриманням норм чинного законодавства, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи, 20.03.2017р. до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» № 005-32/4424 від 20.03.2017р., відповідно якої заявник просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.02.2015р. у справі № 19/5009/1481/11, у звязку з нововиявленими обставинами, відмовити в задоволенні заяви ПАТ «Запоріжжяобленерго» про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 30.05.2011р. у справі № 19/5009/1481/11, з ВАТ «Запоріжжяобленерго" на ПрАТ «Холдингова компанія «Енергомережа», на підставі договору № 641214/14 про відступлення права вимоги від 22.12.2014р.

В обґрунтування означеної заяви позивач посилався на рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2017р. у справі №910/1424/16, що залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.11.20017р. зазначаючи при цьому, що Господарським судом Запорізької області при винесені ухвали від 23.02.2015р. у справі № 19/5009/1481/11 не були враховані обставини, які є істотними для справи, і, які не були та не могли бути відомі Публічному акціонерному товариству «Запоріжжяобленерго» під час розгляду цієї справи, а були встановлені лише рішенням Господарського суду міста Києва від 07.09.2017р. у справі №910/1424/16 за позовом Національного антикорупційного бюро України до Приватного акціонерного товариства Холдингова компанія Енергомережа, Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго та до Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький титано-магнієвий комбінат про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №641214/41 від 22.12.2014р., яким означений договір, що укладений між Приватним акціонерного товариства Холдингова компанія Енергомережа, Відкритим акціонерним товариством Запоріжжяобленерго та Державним підприємством Запорізький титано-магнієвий комбінат було визнано недійсним у звязку з тим, що він (договір) суперечить приписам п.6 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. №28 та положенням ч.8 ст.26 Закону України Про електроенергетику, які передбачають особливий порядок розрахунків у сфері електроенергетики.

Проте, Господарський суд Запорізької області, враховуючи висновки, викладені в рішенні Господарського суду міста Києва від 07.09.2017р. у справі №910/1424/16, що залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.11.20017р., щодо недійсності договору про відступлення права вимоги №641214/41 від 22.12.2014р., на підставі якого Господарський суд Запорізької області своєю ухвалою від 23.02.2015р. у справі № 19/5009/1481/11 задовольнив заяву Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго замінивши сторону (стягувача) у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 30.05.2011р. у цій справі з Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго на Приватне акціонерне товариство Холдингова компанія Енергомережа, прийняв оскаржувану ухвалу від 07.12.2017р. у справі № 19/5009/1481/11, якою заяву Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго про перегляд ухвали Господарський суд Запорізької області своєю ухвалою від 23.02.2015р. у справі № 19/5009/1481/11 про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 30.05.2011р. у справі № 19/5009/1481/11, а саме, Публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго на Приватне акціонерне товариство Холдингова компанія Енергомережа на підставі договору №641214/41 про відступлення права вимоги від 22.12.2014р. за нововиявленими обставинами залишив без задоволення.

Вказана (оскаржувана) ухвала суду від 07.12.2017р. вмотивована тим, що посилання позивача у справі, викладені у заяві, не є нововиявленими обставинами, оскільки на теперішній час (як вбачається з пояснень представника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МУЮ) згідно заяви Приватного акціонерного товариства Холдингова компанія Енергомережа (Стягувача) від 26.03.2015р. №126 державним виконавцем встановлена відсутність заборгованості Боржника за виконавчим провадженням перед стягувачем. З урахуванням цього, суд не виявив нововиявлених обставин, які мають значення для правильного вирішення спору, які б спростували факти, що покладені в основу рішення (ухвали) Господарський суд Запорізької області своєю ухвалою від 23.02.2015р. у справі № 19/5009/1481/11 щодо заміни стягувача у виконавчому провадженні ВП № 28960315 з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 30.05.2011р.

Донецький апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, погоджується висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.112 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на дату винесення оскаржуваної ухвали), господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Наразі, перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами здійснюється господарським судом з урахуванням норм ст.ст.320-325 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 15.12.2017р.), зі змісту яких вбачається, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. При цьому, необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Так, проаналізувавши означені норми права в контексті обставин розглядуваної справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що ухвала від 23.02.2015р. опосередковує заміну судом кредитора (Стягувача) в порядку ст.25 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на дату винесення ухвали) на стадії виконавчого провадження внаслідок дій, вчинених попереднім кредитором (Позивачем), по відчуженню приналежного та підтвердженого судовим рішенням Господарського суду Запорізької області від 16.05.2011р. у справі № 19/5009/1481/11 права вимоги грошових коштів з відповідача (Боржника). Відчуження вказаного права було здійснено на підставі договору про відступлення права вимоги №641214/41 від 22.12.2014р., що охоплюється правовим регулюванням ч.3 ст.656 Цивільного кодексу України (через положення п.2.5 договору, що передбачають оплатність відступленого права з боку Нового кредитора на користь первісного), а також п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України, та не перебуває в залежності від волевиявлення Відповідача, що витікає з ч.1 ст.516 Цивільного кодексу України (участь Відповідача в підписанні договору, в силу п.4.7, мало інформаційний характер в розумінні ч.2 цієї статті).

Таким чином, виступаючи матеріально-правовою підставою для сингулярного правонаступництва укладений позивачем з новим кредитором договір відступлення права вимоги був також підставою для процесуального правонаступництва та набуттям останнім статусу стягувача, управленого на отримання, в порядку виконавчого провадження, грошових коштів від боржника. Апеляційний суд звертає увагу, що наслідком втрати новим кредитором статусу стягувача (на що і направлена заява позивача за нововиявленими обставинам) та поновлення в такому статусі позивача є тотожним за своєю процесуальною сутністю заміні сторони у виконавчому провадженні з Приватного акціонерне товариство Холдингова компанія Енергомережа на Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго. Між тим, така заміна в силу ст.25 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на дату винесення оскаржуваної ухвали від 07.12.2017р.) передбачає наявність певної стадії судового процесу у справі № 19/5009/1481/11. За висновком судової колегії, означений припис вказаної ст.25 Господарського процесуального кодексу України формулює спеціальне/особливе правило, яке має враховуватися і в контексті перегляду відповідної ухвали за ново виявленими обставинами.

Проте, як було встановлено місцевим судом, станом на 29.11.2017р. виконавче провадження ВП №28960315 про примусове виконання наказу № 19/5009/1481/11 від 30.05.2011 р. Господарського суду Запорізької області про стягнення з ДП "ЗТМК" на користь ВАТ "Запоріжжяобленерго" 109 882 156,44 грн заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 3 123 604,40 грн інфляційних втрат, 830 752,69 грн - 3 % річних закінчене у зв'язку із фактичним виконанням рішення суду на підставі заяви стягувача - ПрАТ "Холдингова компанія "Енергомережа" від 20.05.2015р. № 168.

Колегія апеляційного суду звертає увагу скаржника, що визнання укладеного ним договору відступлення права вимоги недійсним в судовому порядку, не передбачає своїм наслідком автоматичну ревізію дій, вчинених в рамках виконавчого провадження, зокрема щодо правомірності дій відповідача по виконанню рішення у справі № 19/5009/1481/11 на користь сторони, визначену Позивачем та підтверджену судовим актом (ухвала від 23.02.2015р.) як належним стягувачем, враховуючи принцип правової визначеності, як складового елементу, встановленого ст.8 Конституції України, принципу верховенства права (у розумінні п.46 рішення Європейського суду з прав людини у справі Устименко проти України).

Крім того, викладені в поясненнях у судовому засіданні представником скаржника наміри за наслідком перегляду ухвали за нововиявленими обставинами отримати від боржника виконання рішення по справі № 19/5009/1481/11, розцінюється апеляційним судом як зловживання правами в розумінні ч.2 ст.13 Цивільного кодексу України по відношенню до Відповідача, що є неприпустимим через приписи ч.ч.1,2 ст.2 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 15.12.2017р.) та висновки Європейського суду з прав людини, викладені в вищезазначеній справі. Дійсно, відновлення в апеляційному порядку за позивачем статусу стягувача по відношенню до відповідача шляхом скасування оскаржуваної ухвали від 07.12.2017р. та задоволення заяви про перегляд ухвали від 23.02.2015р. за ново виявленими обставинами є несумісним із вимогами ст.1 ратифікованого Україною Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р. гарантій мирного володіння майном, адже за відсутністю доведеної легітимної мети (суспільного інтересу) може призвести до покладання наслідки вчинених позивачем (як субєктом із переважною частковою державної власності у статутному капіталі) власних дій з відчуження майнового права вимоги іншій особі (Новому кредитору) на відповідача шляхом подвійного отримання за рахунок останнього коштів на виконання наказу господарського суду в межах цієї справи.

Між тим, обумовлені недійсністю договору відступлення права вимоги правові наслідки (ст.216 Цивільного кодексу України) не передбачають створення передумов для повторного виконання Боржником своїх зобовязань в межах вже закритого виконавчого провадження на користь позивача, чий матеріально-правовий статус Кредитора був поновлений після такого виконання (припинення існування зобовязання, відносно якого особа взагалі може мати статус кредитора у розумінні ст.509 Цивільного кодексу України), тим більше, що відповідач (через відсутність факту скасування рішення Господарського суду Запорізької області від 16.05.2011р. чи визнання наказу таким, що не підлягає виконанню) не може розраховувати на повернення сплачених новому кредитору грошових коштів в порядку ч.4 ст.382 та ст.333 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 15.12.2017р.), в той час як позивач не позбавлений можливості предявити вимоги до Приватного акціонерного товариства Холдингова компанія Енергомережа про отримання грошових коштів в порядку ст.1212 Цивільного кодексу України, які підлягають отриманню позивачем в світлі висновків, викладених в рішенні Господарського суду міста Києва від 07.09.2017р. у справі №910/1424/16, що залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.11.20017р.

Відтак, сама по собі визначена за змістом апеляційної скарги відповідність поданих до заяви позивача з урахуванням уточнень формальним ознакам нововивчених обставин (відповідність яким місцевий судом та відповідач помилково заперечив) в контексті всієї сукупності інших істотних обставин справи (насамперед, виконання рішення боржником на користь нового кредитора в період часу правомірного перебування останнього в означеному матеріально-правовому статусі з урахуванням встановленої ст.204 Цивільного кодексу України презумпції правомірності договору про відступлення права вимоги, спростованої лише в подальшому, та закриття виконавчого провадження за наказом у цій справі) з урахуванням вимог ст.8 Конституції України не може вважатися достатньою підставою для скасування як оскаржуваної ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.12.2017р., так і ухвали від 23.02.2015р. та відновлення скаржника у статусі стягувача за відсутнім через виконання примусовим стягненням.

Колегія суддів також погоджується із відхиленням клопотання Фонду державного майна України про вступ у справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог не предмет спору, оскільки сутність розглядуваного питання безпосередньо не зачіпає статусу власника корпоративних прав останнього по відношенню до скаржника, що також правомірно відображено у відзиві на апеляційну скаргу відповідача.

Відтак, приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність будь-яких порушень норм чинного законодавства при постановлені місцевим господарським судом ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.12.2017р. по справі № 19/5009/1481/11, тому посилання Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в апеляційній скарзі не є достатніми та винятковими для скасування ухвали суду, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 277, 281, 282, Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 07.12.2017р. по справі № 19/5009/1481/11 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду впродовж двадцяти днів з дня складання повного тексту Постанови; у порядку п. 17.5 ч. 1 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя: В. М. Татенко

Судді: І. В. Зубченко

ОСОБА_3

У судовому засіданні 22.01.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст Постанови складено та підписано 25.01.2018р.