УХВАЛА

м. Київ

23.01.2018Справа № 910/13134/14
Суддя Мудрий С.М. розглянувши скаргу державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи на бездіяльність державної виконавчої служби у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ПРОД-ТРЕЙД"

до державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи

про стягнення 100 562,67 грн.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Терехов М.С. - представник за договором № 2000 про надання юридичних послуг від 12.01.2018 р.;

від ВДВС: Лебедєва Л.Ю. - представник за довіреність № б/н від 18.01.2018 р.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ПРОД-ТРЕЙД" до Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи про стягнення 100 562,67 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 15.09.2014 р., яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.11.2014 року, позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи (03151, місто Київ, вулиця Донецька, 30, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ПРОД-ТРЕЙД" (73000, місто Херсон, вулиця Нестерова, будинок 2-В, ) заборгованість в розмірі 99 676 (дев'яносто дев'ять тисяч шістсот сімдесят шість) грн. 20 коп., три проценти річних в розмірі 857 (вісімсот п'ятдесят сім) грн. 87 коп., пеню в розмірі 28 (двадцять вісім) грн. 60 коп. та судовий збір в розмірі 2 011 (дві тисячі одинадцять) грн. 25 коп.

08.12.2014 р. видано наказ.

14.12.2017 р. до господарського суду м. Києва від позивача надійшла скарга на бездіяльність органу державної виконавчої служби, щодо зняття арешту з майна боржника.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.12.2017 р. прийнято справу до провадження, розгляд скарги призначено на 23.01.2018 р.

У судове засідання 23.01.2018 р. представники позивача не з'явився, вимоги ухвали суду від 14.12.2017 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

15.12.2017 р. набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, у відповідності до пункту 9 частини 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Представник скаржника скаргу підтримав, просив суд задовольнити скаргу.

Представник ВДВС подав копії матеріалів виконавчого провадження та пояснення по суті скарги, заперечував проти скарги, просив суд відмовити у задоволенні.

Заслухавши представників скаржника та ВДВС, дослідивши наявні докази, суд вважає, що скарга державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та

ветеринарно-санітарної експертизи на бездіяльність державного виконавця підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.03. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" визначено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень господарських судів.

Акт державного органу - це юридична форма рішень цього органу, які спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин, породжують певні правові наслідки і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Згідно положень Закону України "Про виконавче провадження", юридичним оформленням сукупності дій уповноваженої особи, направлених на виконання рішення суду є постанова державного виконавця.

19.01.2015 р. головним державним виконавцем органу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві прийнято постанову про відкриття ВП № 46077115 по виконанню наказу господарського суду міста Києва від 08.12.2014 р. № 910/13134/14.

02.02.2015 р. постановою головного державного виконавця органу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві накладено арешт на все майно Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи у ВП № 46077115.

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 13.06.2016 р. у ВП № 46077115 наказ господарського суду міста Києва від 08.12.2014 р. № 910/13134/14 повернуто стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47, ст. 50 ЗУ "Про виконавче провадження".

Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 46077115 прийнято 13.06.2016 р., тобто до набрання чинності ЗУ "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 р., який набрав чинності 05.10.2016 р.

Таким чином, виконавче провадження № 45647441 підлягало закінченню по в порядку, визначеному ЗУ "Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21.04.1999., за приписами ч. ч. 1, 2 ст. 50 якого: у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Крім вказаного, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЗУ "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.16. виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Судом враховано, що пунктом 9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" визначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд, зокрема, зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на викладене в сукупності, державний виконавець зобов'язаний був зняти арешт з майна боржника, накладений в межах виконавчого провадження № 46077115, проте вказаного не здійснив, тому господарський суд вважає, що скаргу Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи на бездіяльність державного виконавця слід задовольнити.

Керуючись ст. 234, ч. 1, 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи на бездіяльність Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві задовольнити.

2. Зобов'язати Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві зняти арешт з майна Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи (ідентифікаційний код 00699690), накладений в межах виконавчого провадження № 46077115 постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.02.2015 р..

3. Повідомити учасників справи, що інформація по справі, що розглядається, доступна на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/.

4. Повідомити учасників справи, що ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Суддя С.М. Мудрий