РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.01.2018Справа № 910/21028/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., при секретарі судового засідання Коверги П.П., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аллан-Пак"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Золотий урожай"

про стягнення 105 550,75 грн.

Представники сторін:

від позивача: Сидоренко О.М., керівник;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аллан-Пак» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Золотий урожай» про стягнення 105 550,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за Договором поставки № УМ-02/02/15-3 від 02.02.2015 в частині здійснення розрахунків за отриманий товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2017 порушено провадження у справі № 910/21028/17, зобов'язано сторін надати свої пояснення щодо поданого позову, заперечення до відзиву та призначено розгляд справи на 18.12.2017.

14.12.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2017 призначено справу № 910/20851/17 до розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження на 22.01.2018.

18.01.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача подано документи для долучення до матеріалів справи.

У судове засідання 22.01.2018 представник позивача з'явився, надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, обґрунтованих клопотань щодо своєї неявки не направляв.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 22.01.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

02.02.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аллан-Пак» (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Золотий Урожай» (далі - покупець, відповідач) укладено Договір поставки № УМ-02/02/15-3 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов'язувався за заявками покупця виготовити і поставити покупцю пакувальні матеріали (далі - товар). Постачальник виготовляє і передає у власність покупцеві товар у відповідності зі специфікацією, яка є невід'ємною частиною цього Договору, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його згідно умов цього Договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору специфікація вважається узгодженою сторонами за відповідною заявкою покупця за умови підписання специфікації уповноваженими представниками сторін. Строк узгодження специфікації на кожну поставку парії товару не пізніше 5 календарних днів з дати отримання заявки покупця. Вид, асортимент, кількість товару, ціна товару, загальна вартість партії товару та строки поставки партії товару визначаються і узгоджуються сторонами у специфікації на кожну окрему партію товару.

Згідно з п. 2.1 Договору кількість і асортимент товару, що поставляється за цим Договором визначається і узгоджується сторонами в специфікаціях, які є невід'ємною частиною цього Договору, на кожну окрему партію товару. Кількість фактично поставленого товару може відрізнятися не більше ніж на 5 % у більшу або меншу сторону від кількості, зазначеної в специфікації на товар.

У відповідності до п. 4.1 Договору поставка партії товару здійснюється транспортом постачальника та за його рахунок на умовах СРТ (Інкотермс 2010), склад покупця (або перевізника). Конкретний пункт призначення (для поставки) для кожного найменування товару вказується у специфікації. Датою поставки партії товару вважається фактична дата отримання покупцем партії товару зазначена покупцем в товарно-транспортній накладній.

За умовами пункту 6.1.1 Договору оплата партії товару здійснюється з відстроченням платежу тридцять календарних днів з дати поставки партії товару, якщо інше не зазначено сторонами у специфікації.

Пунктом 7.1.1 Договору визначено, що товар за цим Договором і право власності на нього вважається переданим постачальником і прийняти покупцем за кількістю - на складі покупця на відповідність фактичної наявності товару кількості зазначеній у товарній накладній, виданій постачальником. Приймання здійснюється відповідно до «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю», затвердженою постановою Держарбітру від 15.06.1965 № П-6.

Даний Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2015 року, а в частині взаєморозрахунків - до моменту їх остаточного виконання. У разі відсутності за один календарний місяць до закінчення терміну дії даного договору письмового повідомлення який або з сторін про припинення термін дії Договору, він продовжує діяти протягом наступного календарного року (п. 11.1 та п. 11.2 Договору).

10.03.2015 сторонами було погоджено Специфікацію № 1 на суму 53 282,88 грн., 10.03.2015 - Специфікацію № 2 на суму 103 605,60 грн., 08.05.2015 - Специфікацію № 3 на суму 100 624,20 грн., 08.05.2015 - Специфікацію № 4 від 71 477,88 грн., 25.06.2015 - Специфікацію № 5 на суму 73 495,80 грн., 15.07.2015 - Специфікацію № 6 на суму 69 996 грн., 31.07.2015 - Специфікацію № 7 на суму 47 447,40 грн., 01.10.2015 - Специфікацію № 8 на суму 60 807,60 грн., 10.11.2015 - Специфікацію № 9 на суму 34 837,92 грн., 10.12.2015 - Специфікацію № 10 на суму 88 128 грн., 09.02.2016 - Специфікацію № 11 на суму 86 394,60 грн., 07.04.2016 - Специфікацію № 12 на суму 94 969,20 грн., 24.05.2016 - Специфікацію на суму 82 380 грн., 06.06.2016 - Специфікацію № 14 на суму 3 604,80 грн., 06.06.2016 - Специфікацію № 15 на суму 3 534,80 грн., 14.07.2016 - Специфікацію № 16 на суму 95 325 грн.,10.08.2016 - Специфікацію № 17 на суму 33 360 грн., 05.09.2016 - Специфікацію № 18 на суму 16 205,26 грн., 13.09.2016 - Специфікацію № 19 на суму 106 743 грн., 15.09.2016 - Специфікацію № 20 на суму 8 249,56 грн., 28.09.2016 - Специфікацію № 21 на суму 19 332,20 грн., 07.10.2016 - Специфікацію № 22 на суму 37 810,50 грн., 21.10.2016 - Специфікацію № 23 на суму 15 587,96 грн., 24.10.2016 - Специфікацію № 24 на суму 16 251 грн., 26.10.2015 - Специфікацію № 25 на суму 48 136,07 грн., 01.11.2016 - Специфікацію № 26 на суму 60 737,40 грн. та 25.11.2016 - Специфікацію № 27 на суму 2 470,15 грн.

Як зазначає позивач, ТОВ «Аллан-Пак» поставлено ТОВ «ТК «Золотий Урожай» товар на суму 1 624 714,87 грн. однак ТОВ «ТК «Золотий Урожай» не виконано свої договірні зобов'язання щодо здійснення оплати за Договором за поставлений товар у повному розмірі, внаслідок чого за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 87 990,80 в зв'язку з чим, позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою укладений між сторонами правочин є договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 10.03.2015 сторонами було погоджено Специфікацію № 1 на суму 53 282,88 грн., 10.03.2015 - Специфікацію № 2 на суму 103 605,60 грн., 08.05.2015 - Специфікацію № 3 на суму 100 624,20 грн., 08.05.2015 - Специфікацію № 4 від 71 477,88 грн., 25.06.2015 - Специфікацію № 5 на суму 73 495,80 грн., 15.07.2015 - Специфікацію № 6 на суму 69 996 грн., 31.07.2015 - Специфікацію № 7 на суму 47 447,40 грн., 01.10.2015 - Специфікацію № 8 на суму 60 807,60 грн., 10.11.2015 - Специфікацію № 9 на суму 34 837,92 грн., 10.12.2015 - Специфікацію № 10 на суму 88 128 грн., 09.02.2016 - Специфікацію № 11 на суму 86 394,60 грн., 07.04.2016 - Специфікацію № 12 на суму 94 969,20 грн., 24.05.2016 - Специфікацію на суму 82 380 грн., 06.06.2016 - Специфікацію № 14 на суму 3 604,80 грн., 06.06.2016 - Специфікацію № 15 на суму 3 534,80 грн., 14.07.2016 - Специфікацію № 16 на суму 95 325 грн.,10.08.2016 - Специфікацію № 17 на суму 33 360 грн., 05.09.2016 - Специфікацію № 18 на суму 16 205,26 грн., 13.09.2016 - Специфікацію № 19 на суму 106 743 грн., 15.09.2016 - Специфікацію № 20 на суму 8 249,56 грн., 28.09.2016 - Специфікацію № 21 на суму 19 332,20 грн., 07.10.2016 - Специфікацію № 22 на суму 37 810,50 грн., 21.10.2016 - Специфікацію № 23 на суму 15 587,96 грн., 24.10.2016 - Специфікацію № 24 на суму 16 251 грн., 26.10.2015 - Специфікацію № 25 на суму 48 136,07 грн., 01.11.2016 - Специфікацію № 26 на суму 60 737,40 грн. та 25.11.2016 - Специфікацію № 27 на суму 2 470,15 грн.

Судом встановлено, що позивачем було здійснено поставку відповідачу товару на загальну суму 1 624 714,87 грн., згідно видаткових накладних № 245 від 11.03.2015 на суму 53 889,71 грн., № 252 від 13.03.2015 на суму 52 372,63 грн., № 346 від 01.04.2015 на суму 57 723,12 грн., № 516 від 13.05.2015 на суму 75 697,15 грн., № 517 від 13.05.2015 на суму 71 373,79 грн., № 518 від 13.05.2015 на суму 33 601,55 грн., № 723 від 01.07.2015 на суму 63 479,38 грн., № 724 від 01.07.2015 на суму 10 625,39 грн., № 791 від 16.07.2015 на суму 68 400,10 грн., № 888 від 06.08.2015 на суму 49 732,18 грн., № 1026 від 09.09.2015 на суму 57 215,06 грн., № 1027 від 09.09.2015 на суму 20 808 грн., № 1164 від 09.10.2015 на суму 41 720,41 грн., № 1165 від 09.10.2015 на суму 20 239,33 грн., № 1367 від 16.11.2015 на суму 8 582,18 грн., № 1368 від 16.11.2015 на суму 29 203,55 грн., № 1531 від 16.12.2015 на суму 50 569,92 грн., № 1532 від 16.12.2015 на суму 54 555,12 грн., № 160 від 11.02.2016 на суму 49 852,88 грн., № 161 від 11.02.2016 на суму 59 177,10 грн., 447 від 07.04.2016 на суму 56 575,44 грн., №474 від 11.04.2016 на суму 47 046,44 грн., №716 від 24.05.2016 на суму 59 722,21 грн., № 725 від 26.05.2016 на суму 41 321,81 грн., № 773 від 06.06.2016 на суму 3 604,80 грн., № 776 від 06.06.2016 на суму 3 534,80 грн., № 962 від 17.04.2016 на суму 35 503,96 грн., № 969 від 15.07.2016 на суму 1 414,50 грн., № 970 від 15.07.2016 на суму 24 006,53 грн., № 971 від 15.07.2016 на суму 42 834,76 грн., № 1126 від 22.08.2016 на суму 18 978,91 грн., № 1127 від 22.08.2016 на суму 8 874,46 грн., № 1137 від 25.08.2016 на суму 6 917,40 грн., № 1179 від 05.09.2016 на суму 16 205,26 грн., № 1235 від 15.09.2016 на суму 8 249,56 грн., № 1239 від 15.09.2016 на суму 58 342,68 грн., № 1240 від 15.09.2016 на суму 62 405,02 грн., № 1303 від 28.09.2016 на суму 19 332,20 грн., № 1362 від 07.10.2016 на суму 37 810,50 грн., № 1423 від 21.10.2016 на суму 15 587,96 грн., № 1457 від 26.10.2016 на суму 16 283,50 грн., № 1460 від 26.10.2016 на суму 48 136,07 грн., № 1495 від 01.11.2016 на суму 60 737,40 грн. та № 1626 від 25.11.2016 на суму 2 470,15 грн.

При цьому, всі вищезазначені видаткові накладні, окрім видаткових накладних № 346 від 01.04.2015 та № 517 від 13.05.2015, підписані сторонами без заперечень та зауважень.

Проте матеріали справи містять належні докази на підтвердження отримання відповідачем товару за видатковими накладними № 346 від 01.04.2015 та № 517 від 13.05.2015, а саме товарно-транспортні накладні та Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) підписаних між позивачем та перевізником (ТОВ «Нова Пошта»).

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору щодо поставки визначеного товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, пунктом 6.1.1 Договору визначено, що оплата партії товару здійснюється з відстроченням платежу тридцять календарних днів з дати поставки партії товару, якщо інше не зазначено сторонами у специфікації.

Аналогічну умову містять видаткові накладні.

Як зазначає позивач, відповідачем було оплачено товар на суму 1 536 724,07 грн.

Доказів на підтвердження оплати товару на суму 87 990,80 грн. у встановлені Договором строки матеріали справи не містять.

Таким чином, відповідач, в порушення взятих на себе зобов'язань за Договором, оплату поставленого товару у повному обсязі не здійснив, у зв'язку з чим, за відповідачем обліковується заборгованість по вищевказаних видаткових накладних у розмірі 87 990,80 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт поставки позивачем відповідачу узгодженого товару та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати отриманого товару підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 87 990,80 грн.

Крім основної заборгованості, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 8 551,52 грн., інфляційні втрати в розмірі 7 268,87 грн. та 3 % річних в розмірі 1 739,56 грн.

Відповідно до ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У п. 9.2 Договору сторонами погоджено, що у разі порушення покупцем строків оплати за партію товару, передбачених п. 6.1 цього Договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,5%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Здійснивши власний розрахунок пені, судом встановлено, що позивачем допущено арифметичну помилку, а відтак стягненню з відповідача підлягає пеня у розмірі 8 544,23 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За результатом перевірки наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат та 3% річних, судом встановлено, що стягненню з відповідача підлягають 3% річних в розмірі 1 739,6 грн. та інфляційні втрати в розмірі 7 2268,87 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору в цій частині на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Золотий Урожай» (02099, м. Київ, вулиця Зрошувальна, будинок 5; ідентифікаційний код: 39537147) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аллан-Пак» (49022, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Молодогвардійська, будинок 6; ідентифікаційний код: 34870651) заборгованість в розмірі 87 990 (вісімдесят сім тисяч дев'ятсот дев'яносто) грн. 80 коп., пеню в розмірі 8 544 (вісім тисяч п'ятсот сорок чотири) грн. 23 коп., 3 % річних в розмірі 1 739 (одна тисяча сімсот тридцять дев'ять) грн. 56 коп., інфляційні втрати в розмірі 7 268 (сім тисяч двісті шістдесят вісім) грн. 87 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 599 (одна тисяча п'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. 89 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 24.01.2018.

Суддя О.А. Грєхова