номер провадження справи 5/127/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2018 Справа № 908/2108/17

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі Рачук О.О., розглянувши матеріали позовної заяви

За позовом: Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Камянсько - Дніпровського району електричних мереж (71300, Запорізька область, м. Камянка Дніпровська, вул. Чкалова, буд. 8; )

До відповідача: Комунального підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради (71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр. Будівельників, буд. 17; )

про стягнення 1 280 304,90 грн.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №32 від 01.01.2018р.

Від відповідача: не зявився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

24.10.2017р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Камянсько - Дніпровського району електричних мереж до Комунального підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради про стягнення 1 280 304,90 грн., а саме: пені у розмірі 1 154 603,09 грн. та 3% річних в сумі 125 701,81 грн.

Ухвалою суду від 24.10.2017р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №908/2108/17, справі присвоєно номер провадження 5/127/17, розгляд справи призначено на 27.11.2017р. Ухвалою від 27.11.2017р. розгляд справи відкладено на 20.12.2017р. Ухвалою від 20.12.2017р. у звязку з набранням чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України судом було призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження зі стадії розгляду справи по суті, судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 18.01.2017 р. Ухвалою суду від 18.01.2018р. оголошено перерву у судовому засіданні до 19.01.2018р. У судовому засіданні 19.01.2018р. судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 19.01.2018р. здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК Оберіг.

Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Суду надано наступні пояснення: 01.07.2011 та 20.11.2014 між ПАТ Запоріжжяобленерго в особі Камянсько - Дніпровського району електричних мереж (далі-Постачальник) та КП Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради (далі-Споживач) укладено договори № 705 та № 705/1 про постачання електричної енергії. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов вищевказаний договорів щодо строків оплати рахунків за спожиту електричну енергію, позивачем нараховано пеню у розмірі 1 154 603,09 грн. та 3 % річних в сумі 125 701,81 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити

Позивач посилається на ст.ст. 526, 530, 625 Цивільного кодексу України та просить суд позов задовольнити.

Відповідач у жодне судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи за відсутності належним чином уповноваженого представника відповідача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення на його адресу відповідних ухвал суду. Своїм правом бути присутнім у судовому засіданні відповідач не скористався.

Ухвалою суду про порушення провадження у справі від 24.10.2017р. розгляд справи було призначено на 27.11.2017р. об 11 год. 00 хв., копію якої було направлено на адресу відповідача та отримано уповноваженою особою за довіреністю 30.10.2017р., що підтверджується оригіналом поштового повідомлення про вручення кореспонденції від 30.10.2017р. №021, яке міститься в матеріалах справи (а.с. 50).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п. 2).

Отже, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце призначених судових засідань, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача та за клопотанням позивача без його участі за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, між Відкритим акціонерним товариством Запоріжжяобленерго (далі постачальник електричної енергії) та Комунальним підприємством «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради (далі споживач) було укладено договори про постачання електричної енергії №705 від 01.07.2011р. та 705/1 від 20.11.2014р. (далі договір), відповідно до п. 1, договорів постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу", а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точки продажу електричної енергії визначаються додатком № 2 «Точки продажу електричної енергії споживачу».

Відповідно до п. 2.2.2. договорів, постачальник електроенергії зобовязується постачати споживачу електроенергію, як різновид товару.

Згідно з п. 2.3.4 договорів, споживач зобовязується оплачувати постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами додатка № 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» та додатка № 5 «Графік знаття показів розрахункових засобів в обліку електричної енергії».

Відповідно до п. 3.1.1 договорів, постачальник має право отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами, розрахованими згідно з умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, та інші платежі, обумовлені цим договором.

Згідно з п. 4.2.1 договорів, за недотримання термінів сплати рахунків або платіжним вимог-доручень за активну електроенергію та за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню за весь період часу, протягом якого не виконане зобовязання по сплаті, в розмірі 0,5 % від суми платежу за кожний день прострочення (але не більш подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період нарахування пені) по день фактичної оплати).

Відповідно до п. 9.4. договору №705/1 від 01.07.2011р., цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31 грудня 2011р., або на термін дії договору оренди приміщення (обєкту). Сторони домовилися, що умови цього договору застосовуються до правовідносин які виникли між ними з 01 липня 2011р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії. Умови, а також термін дії договору, можуть бути переглянуті в будь-який момент за узгодженням сторін.

Пунктом 9.6. договору №705/1 від 20.11.2014р., цей договір укладається строком до 01 лютого 2015р. та розповсюджується на взаємовідносини, що виникли між сторонами з 01 листопада 2014р. В частині виконання зобовязань (надання акту про спожиту електричну енергію, виставлення рахунків, здійснення розрахунків тощо) договір діє до 25 лютого 2015р.

Додатковою угодою №11 від 29.07.2016р., викладено п. 9.6. договору №705/1 від 20.11.2014р. в новій редакції: «Цей договір укладається строком до 31 грудня 2016року, а в частині проведення розрахунків до повного виконання сторонами своїх грошових зобовязань».

В пунктах 1, 6 Додатку № 4 сторони погодили порядок розрахунків за активну електричну енергію. Так, розрахунковим вважається період з 00 годин першого числа до 24 годин останнього поточного місяця. Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на рахунок постачальника електричної енергії, вказаний в п. 10 договору. За дату оплати приймається дата, на яку були зараховані кошти на рахунок постачальника електричної енергії.

За підсумками розрахункового періоду постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок або платіжну вимогу-доручення для остаточного розрахунку. Сума платежу при остаточному розрахунку визначається, виходячи з тарифів на активну електроенергію та фактичного обсягу спожитої електричної енергії, згідно даних наданого споживачем «Акта про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію» з урахуванням сум платежів, що надійшли від споживача.

Пунктом 10 Додатку № 4 встановлено, що споживач зобовязаний у термін, що не перевищує 5 операційних днів з дня отримання рахунку або платіжної вимоги-доручення, здійснити оплату рахунку або платіжної вимоги-доручення, що направляється йому постачальником електричної енергії. Датою отримання рахунка або платіжної вимоги-доручення вважається, зокрема, у випадку вручення рахунка або платіжної вимоги-доручення уповноваженому представнику споживача під розпис в журналі дата вручення споживачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У звязку з простроченням відповідачем зобовязань з оплати рахунків за спожиту в період з серпня по жовтень 2016р. електроенергію між позивачем та відповідачем було досягнуто домовленість про реструктуризацію заборгованості за зазначений період та 28.11.2016р. підписано договір про реструктуризацію заборгованості №56.

Відповідно до п. 1.1. договору, предметом даного договору є умови і порядок сплати споживачем постачальнику електроенергії заборгованості, що виникла на підставі договорів про постачання електроенергії від 01.07.2011р. за №705 та від 20.11.2014р. за №705/1, укладеного між постачальником електричної енергії та споживачем (далі основний договір) за активну електроенергію в розмірі 5 698 639,12 грн. спожиту в період з серпня 2016 р. по жовтень 2016р.

Згідно п. 1.3. договору постачальник електричної енергії надає розстрочку споживачу в погашені, а споживач зобовязується сплатити борг за спожиту активну електричну енергію у розмірі 5 698 639,12 грн. самостійно. Строки виконання зобовязань встановлюються даним договором.

Розділом 3 договору №56 передбачена відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Пунктом 4.2. договору №56 передбачено, що укладання цього договору (перенесення термінів оплати) не звільняє споживача від сплати нарахованих штрафних санкцій та інших нарахувань, здійснених у відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України та умов договору про постачання електричної енергії, за несвоєчасну оплату електричної енергії.

Здійснені відповідачем платежі були зараховані позивачем на погашення заборгованості за спожиту у вересні 2016р. електроенергію.

Позивачем було продано відповідачу електричну енергію, що підтверджується рахунками наявними у матеріалах справи (а.с. 43-47). Також, наявність заборгованості підтверджується актом №12 звіряння розрахунків від 20.11.2017р., який підписано обома сторонами та скріплено печатками підприємств (а.с. 59). У матеріалах справи наявні докази часткової оплати відповідачем заборгованості за період з вересень 2016р. по січень 2017р. (а.с. 97-145), з порушенням строків плати, або без такої.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 1 154 603,09 грн. та 3% річних в сумі 125 701,81 грн., а всього в розмірі 1 280 304,90 грн.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно із ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 2 ст. 231 ГК України передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування пені надано сторонам ст. 231 ГК України.

Відповідно до п. 4.2.1 договорів, за недотримання термінів сплати рахунків або платіжним вимог-доручень за активну електроенергію та за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню за весь період часу, протягом якого не виконане зобовязання по сплаті, в розмірі 0,5 % від суми платежу за кожний день прострочення (але не більш подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період нарахування пені) по день фактичної оплати).

Згідно з ч. 1 ст. 255 ЦК України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З огляду на вищевикладене, враховуючи доведеність факту порушення відповідачем строків оплати за договором, умови договору та приписи чинного законодавства, суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідача пені заявлені позивачем обґрунтовано.

Згідно із розрахунком позивача відповідачу нараховано пеня за період з жовтня 2016р. по травень 2017р. у розмірі 1 154 603,09 грн., розрахунок перевірено судом за допомогою компютерної програми «Законодавство» є вірним та відповідає вимогам чинного законодавства України.

Також, предметом позовних вимог у цій справі є стягнення з відповідача 3% річних з жовтня 2016р. по травень 2017р. у розмірі 125 701,81 грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд звертає увагу, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Отже, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, кредитор вправі вимагати, в т.ч. в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних, як разом зі сплатою суми боргу, так і окремо від неї.

Згідно із розрахунками позивача відповідачу нараховано 3% річних з жовтня 2016р. по травень 2017р. у розмірі 125 701,81 грн.

Судом перевірено вказані розрахунки позивача за допомогою КП Законодавство, та встановлено, що розрахунки є вірними, відповідають вимогам чинного законодавства України та підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Контррозрахунку спірної суми відповідачем суду не надано.

Доказів сплати суми боргу у повному обсязі відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Згідно із п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином позовні вимоги є обґрунтованими, які підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 233, 236 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради (71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр. Будівельників, буд. 17, офіс 5-1; ) на користь Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Камянсько - Дніпровського району електричних мереж (71300, Запорізька область, м. Камянка Дніпровська, вул. Чкалова, буд. 8; , п/р №8156 у філії Запорізького обласного управління АТ «Державний ощадний банк», МФО 313957) пеню в сумі 1 154 603 (один мільйон сто пятдесят чотири тисячі шістсот три) грн. 09 коп., 3% річних в сумі 125 701 (сто двадцять пять тисяч сімсот одна) грн. 81 коп. Видати наказ.

3. Стягнути з Комунального підприємства Підприємство комунальної власності Енергодарської міської ради (71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр. Будівельників, буд. 17, офіс 5-1; ) на користь Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Камянсько - Дніпровського району електричних мереж (71300, Запорізька область, м. Камянка Дніпровська, вул. Чкалова, буд. 8; , п/р №801 в АТ «Метабанк», МФО 313582) судовий збір у розмірі 19 204 (девятнадцять тисяч двісті чотири) грн. 57 коп. Видати наказ.

Суддя К.В. Проскуряков

Повне рішення складено: 29.01.2018 р.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.