РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року Справа № 906/418/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Саврій В.А., суддя Крейбух О.Г. , суддя Дужич С.П.

при секретарі судового засідання Левчук І.О.

розглянувши апеляційну скаргу Житомирської обласної організації Товариства сприяння обороні України на ухвалу господарського суду Житомирської області, постановлену 07.12.2017р. суддею Вельмакіною Т.М. у м.Житомирі у справі №906/418/14

за позовом Житомирської обласної організації Товариства сприяння обороні України, м.Житомир

до 1) Народицької селищної ради, смт.Народичі, Житомирська область

2) Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз"

3) Комунального підприємства "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської облради", м.Коростень

4) Реєстраційної служби Народицького районного управління юстиції, смт.Народичі Житомирської області

про визнання недійсним договору оренди землі від 01.03.2008р.

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1 - (довіреність №01/2018 від 10.01.2018р.) (в режимі відеоконференції);

відповідача 1: не з'явився;

відповідача 2: ОСОБА_2 - (довіреність б/н від 01.12.2017р.) (в режимі відеоконференції);

ОСОБА_3 - (довіреність №007.1-101-1217 від 22.12.2017 р.)

відповідача 3: не з'явився;

відповідача 4: не з'явився

В С Т А Н О В И В:

Житомирська обласна організація Товариства сприяння обороні України звернулася до господарського суду Житомирської області з позовом до відповідачів: 1) Народицької селищної ради, смт.Народичі, Житомирська область; 2) Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз"; 3) Комунального підприємства "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської облради"; 4) Реєстраційної служби Народицького районного управління юстиції, смт.Народичі Житомирської області про:

- зобов'язання Комунального підприємства "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради скасувати державну реєстрацію права власності ПАТ "Житомиргаз" на нерухоме майно, а саме: адміністративно - побутовий корпус загальною площею 436,7кв.м, гараж загальною площею 332,9кв.м, гараж загальною площею 240,1кв.м, склад загальною площею 39,7кв.м, огорожу з блоків, огорожу залізну, площадку асфальтну, які знаходяться по вул. Визволителів, 88 в смт.Народичі Житомирської області (далі по тексту нерухоме майно).

- визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 01.03.2008р. між Народицькою селищною радою та ВАТ "Житомиргаз" на земельну ділянку площею 1,1635 га, що знаходиться в смт. Народичі, вул. Визволителів, 88.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 21.07.2015р., залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2015р., в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.02.2016р. постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2015р. у справі №906/418/14 господарського суду Житомирської області та рішення господарського суду Житомирської області від 21.07.2015р. скасовано в частині визнання недійним договору оренди землі від 01.03.2008р., укладеного між Народицькою селищною радою та ВАТ "Житомиргаз", на земельну ділянку площею 1,1635га, що знаходиться в смт.Народичі, вул.Визволителів, 88. В скасованій частині справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 21.06.2016р. у справі №906/418/14 припинено провадження в частині визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 01.03.2008р. між Народицькою селищною радою та ВАТ "Житомиргаз" на земельну ділянку площею 1,1635 га, що знаходиться в смт.Народичі, вул.Визволителів, 88 на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України, у зв'язку відсутністю предмету спору.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.07.2015р. ухвалу господарського суду залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.10.2016р. у справі №906/418/14 скасовано постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 25.07.2016р. та ухвалу господарського суду Житомирської області 21.06.2016р. у справі №906/418/14, а справу №906/418/14 передано для розгляду до господарського суду Житомирської області.

За результатами розгляду справи, рішенням господарського суду Житомирської області від 16.01.2017р. у справі №906/418/14, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 13.03.2017р., позов задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі, укладений 01.03.2008р. між Народицькою селищною радою та ПАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" щодо земельної ділянки площею 1,1635 га, яка знаходиться за адресою: смт.Народичі Житомирської області, вул.Визволителів 88.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.06.2017р. постанову Рівненського господарського суду України від 13.03.2017р. залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 04.10.2017р. постанову Вищого господарського суду України від 08.06.2017р., постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 13.03.2017р. та рішення господарського суду Житомирської області від 16.01.2017р. у справі №906/418/14 скасовано. Справу передано на новий розгляд до господарського суду Житомирської області.

При цьому, Верховний Суд України вказав, що враховуючи встановлені у справі обставини, визнати договір оренди землі від 1 березня 2008 року, який розірвано, недійсним неможливо, оскільки предмет спору відсутній. Водночас Верховний Суд України зазначає, що разом з тим, суди попередніх інстанцій належним чином не з'ясували питання повернення орендованої земельної ділянки за розірваним договором оренди землі від 01.03.2008р. і не визначили момент, з якого часу зобов'язання за договором оренди землі від 01.03.2008р. вважаються припиненими, а тому дійшли передчасного висновку про визнання спірного договору оренди землі від 01.03.2008р. недійсним.

За результатами нового розгляду, ухвалою господарського суду Житомирської області від 07 грудня 2017 року провадження у справі №906/418/14 в частині визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 01.03.2008р. між Народицькою селищною радою та ВАТ "Житомиргаз" на земельну ділянку площею 1,1635 га, що знаходиться в смт.Народичі, вул.Визволителів, 88, припинено на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Стягнуто з Народицької селищної ради на користь Житомирської обласної організації Товариства сприяння обороні України 304,50 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги на рішення господарського суду Житомирської області від 21.07.2015р.; 738,80 грн. судового збору за розгляд касаційної скарги на рішення господарського суду Житомирської області від 21.07.2015р.; 689,00 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Житомирської області від 21.06.2016р.; 730,80 грн. судового збору за розгляд касаційної скарги на ухвалу господарського суду Житомирської області від 21.06.2016р.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" на користь Житомирської обласної організації Товариства сприяння обороні України 304,50 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги на рішення господарського суду Житомирської області від 21.07.2015р.; 738,80 грн. судового збору за розгляд касаційної скарги на рішення господарського суду Житомирської області від 21.07.2015р.; 689,00грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Житомирської області від 21.06.2016р.; 730,80грн. судового збору за розгляд касаційної скарги на ухвалу господарського суду Житомирської області від 21.06.2016р.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою, 11.12.2017р. позивач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою (вх.№4021/17 від 28.12.2017р.).

В скарзі апелянт, зокрема, зазначає, що оскаржувана ухвала винесена господарським судом з порушенням вимог процесуального закону, зокрема ст.43 ГПК України, за недоведеністю обставин, що мають значення для справи і підлягали зясуванню згідно постанови Верховного Суду України від 04.10.2017р., якою скасовано рішення господарського суду Житомирської області від 16.01.2017р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 13.03.2017р. у справі №906/418/14 з направленням справи на новий розгляд, які місцевий господарський суд визнав встановленими.

Звертає увагу, що у постанові Верховного Суду України зазначено, що суди попередніх інстанцій не зясували належним чином питання повернення орендованої земельної ділянки за розірваним договором оренди землі від 01.03.2008р. і не визначили момент, з якого часу зобовязання за договором оренди землі від 01.03.2008 року вважаються припиненими, а тому дійшли передчасного висновку про визнання спірного договору оренди землі від 01.03.2008р. недійсним.

При розгляді справи по суті господарським судом було припинено провадження у справі оскаржуваною ухвалою без зясування належним чином (за відсутності належних доказів) питання повернення орендарем (відповідач-2) орендованої земельної ділянки орендодавцю (відповідач-3), оскільки у листі останнього (відповідач-3) від 07.09.2017р. №01-29/758, який міститься в матеріалах справи, зазначено про те, що орендована земельна ділянка за відповідним кадастровим номером є комунальною власністю і після розірвання договору оренди з ПАТ «Житомиргаз» не передавалась Народицькій селищній раді згідно акту, а у відзиві на позов цей відповідач заявляє уже про належність орендованої земельної ділянки до державної власності, а його представник у судовому засіданні без ствердження належними доказами пояснює про нібито технічну помилку у цій частині та про фактичну передачу орендованої земельної ділянки без складення відповідного акту.

На підставі викладеного просить суд скасувати ухвалу господарського суду Житомирської області від 07.12.2017р. у справі №906/418/14 про припинення провадження у справі та прийняти рішення про задоволення позову.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 02.01.2018р. колегією суддів у складі: головуючий суддя Миханюк М.В., судді Демянчук Ю.Г., Дужич С.П. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Житомирської обласної організації Товариства сприяння обороні України на ухвалу господарського суду Житомирської області від 07.12.2017р. у справі №906/418/14 та розгляд скарги призначено на 15.01.2018 р. о 16:30 год.

Ухвалою суду від 10.01.2018р. у справі №906/418/14 задоволено клопотання Житомирської обласної організації Товариства сприяння обороні України про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалено розгляд справи 15.01.2018р. о 16:30год. провести в режимі відеоконференції з господарським судом Житомирської області.

11.01.2018р. на електронну адресу суду від Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу (вх.№1312/18).

У відзиві відповідач-2 звертає увагу, що судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі було встановлено, що з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень вбачається, що 16.05.2016р. приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу проведено державну реєстрацію припинення договору оренди землі від 01.03.2008р., укладеного між Народницькою селищною радою та ПАТ «Житомиргаз» на підставі угоди від 30.03.2016р. про розірвання договору оренди землі, про що зроблено відповідний запис за індексним номером: 29687509 від 20.05.2016р.

Таким чином, з моменту проведення державної реєстрації припинення договору оренди землі, зобов'язання за спірним договором було припинено, а земельну ділянку за розірваним договором повернуто 20.05.2016р. без складання акту-приймання передачі, що також підтвердив у письмовому відзиві та під час судового засідання представник Народицької селищної ради.

Тому, припинивши провадження у справі на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України, господарський суд Житомирської області дотримався норм процесуального права, а також виконав вказівки Верховного Суду України, що зазначені в постанові від 04.10.2017р.

Окремо звертає увагу, що Народицька селищна рада у своєму відзиві, а представники у судовому засіданні пояснили, що спірна земельна ділянка була повернута до селищної ради без складання акту приймання-передачі після проведення державної реєстрації припинення договору оренди землі 20.05.2016р. Разом з тим, такий акт не складався через те, що на час розірвання договору у кадастровій карті України спірна земельна ділянка зазначалась як державна власність, а не комунальна.

На підставі викладеного просить суд ухвалу господарського суду Житомирської області від 07.12.2017р. про припинення провадження у справі №906/418/14 на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України залишити без змін, а скаргу Житомирської обласної організації Товариства сприяння обороні України - без задоволення.

12.01.2018р. на адресу суду від Житомирської обласної організації Товариства сприяння обороні України надійшли додаткові обґрунтування до апеляційної скарги (вх.№1396/18, т.6, арк.справи 45,46), в яких апелянт зазначає, що господарський суд першої інстанції при новому розгляді справи зробив висновки, які не відповідають наявним у справі доказам, оскільки, посилаючись на ст.654 Цивільного кодексу України, суд зазначив в оскаржуваній ухвалі, що матеріалами справи підтверджено, що земельна ділянка при укладенні договору оренди землі від 01.03.2008р., так само як і при його розірванні, передавалася без складання акта приймання-передачі, про що наголошували у судовому засіданні представники відповідача-1 та відповідача-2.

Отже, усні твердження представників відповідачів-1, -2, які мають однаковий інтерес у результаті вирішення цього спору (не допустити негативної оцінки їх дій судом), зважаючи на те, що чинили разом беззаконня, укладаючи між собою договір оренди землі від 01.03.2008р., ігноруючи права позивача як землекористувача, прийнято судом першої інстанції в порушення процесуального закону, як належний доказ повернення орендарем (відповідач-2) орендодавцеві (відповідач-1) орендованої земельної ділянки за розірваним договором оренди землі, незважаючи на заперечення цього факту позивачем.

Відтак, зобовязання за розірваним договором оренди землі не можуть вважатися припиненими, адже, відповідно до вимог ст.43 ГПК України, оцінка господарським судом доказів має ґрунтуватися, зокрема, на обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Тому, проблема не у відсутності акту-приймання передачі земельної ділянки після розірвання договору оренди, а у відсутності будь-яких належних (обєктивних) доказів цього факту, одним з яких може бути такий акт.

Окрім того зазначає, що про неналежну оцінку господарським судом першої інстанції доказів у справі свідчить також наявність в оскаржуваній ухвалі констатації про те, що « 01.03.2008р. на виконання рішення між Народицькою селищною радою (орендодавець) та Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (орендар) укладений договір оренди землі (а.с.39-44 т.1)», у той час як абзацом вище у цій же ухвалі йдеться про це рішення Народицької селищної ради від 05.03.2008р. Не можливо щоб договір оренди землі укладався 01.03.2008р. на виконання рішення органу місцевого самоврядування від 05.03.2008р., тобто, коли останнього ще не існувало.

На підставі викладеного скаржник просить апеляційний господарський суд задоволити апеляційну скаргу.

15.01.2018р. на електронну адресу суду від Народицької селищної ради надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу (вх.№1441/18 від 15.01.2018р., арк.справи 52-55), у якому звертає увагу на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень вбачається, що 16.05.2016р. приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу проведено державну реєстрацію припинення договору оренди землі від 01.03.2008р., укладеного між Народницькою селищною радою та ПАТ «Жигомиргаз», на підставі угоди від 30.03.2016р. про розірвання договору оренди землі, про що зроблено відповідний запис за індексним номером: 29687509 від 20.05.2016р.

Таким чином, припинивши провадження у справі на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України, господарський суд Житомирської області дотримався норм процесуального права, а також виконав вказівки Верховного Суду України, що зазначені в постанові від 04.10.2017р.

З огляду на державну реєстрацію припинення договору оренди землі, зобовязання за спірним договором було припинено 20.05.2016р.. Земельну ділянку повернено без складання акту-приймання передачі, оскільки на час розривання договору у публічній кадастровій карті України спірна земельна ділянка помилково зазначалась як державна власність, а не комунальна.

Просить суд ухвалу господарського суду Житомирської області від 07.12.2017р. про припинення провадження у справі №906/418/14 на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України залишити без змін, а апеляційну скаргу Житомирської обласної організації Товариства сприяння обороні України - без задоволення.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 15.01.2018р., у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Демянчука Ю.Г., для розгляду справи №906/418/14 визначено колегію суддів у складі: головуюча суддя Миханюк М.В., судді Дужич С.П., Крейбух О.Г.

Ухвалою суду від 15.01.2018р. апеляційну скаргу Житомирської обласної організації Товариства сприяння обороні України на ухвалу господарського суду Житомирської області від 07.12.2017р. у справі №906/418/14 прийнято до провадження колегією суддів у новому складі.

15 січня 2018 року від головуючої судді Миханюк М.В. надійшла заява про самовідвід у справі №906/418/14 у зв'язку із наявністю родинних зв'язків із суддею, який брав участь у розгляді даної справи у постанові Рівненського апеляційного господарського суду від 25.07.2016р. та яка скасована постановою Вищого господарського суду України від 25.10.2016р. ОСОБА_4

Ухвалою від 15.01.2018р. заяву головуючої судді Миханюк М.В. про самовідвід у справі №906/418/14 задоволено, відведено головуючу суддю Миханюк М.В. від участі у справі №906/418/14.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2018р. для розгляду справи №906/418/14 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Саврій В.А., суддя Дужич С.П., суддя Крейбух О.Г.

Ухвалою від 17.01.2017р. колегією суддів у новому складі прийнято апеляційну скаргу Житомирської обласної організації Товариства сприяння обороні України до свого провадження, розгляд скарги призначено на "31" січня 2018р. об 15:20 год. у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м.Рівне, вул.Яворницького, 59, в залі судових засідань №4, забезпечено участь позивачу у судовому засіданні в режимі відеоконференції з господарським судом Житомирської області.

Представники відповідачів -1, -3, -4 у судове засідання апеляційної інстанції 31.01.2018р. не зявилися, хоч про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України не перешкоджає розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи своєї апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції про припинення провадження у справі та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Представники відповідача-2 заперечили проти доводів апеляційної скарги та надали пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважають, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, такою, що винесена з дотриманням норм чинного законодавства, а тому просять залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та доповнень до неї, відзивів, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, враховуючи вказівки постанови Верховного Суду України від 04.10.2017р. у даній справі, Рівненський апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога про визнання недійним договору оренди землі від 01.03.2008р., укладеного між Народицькою селищною радою та ПАТ "Житомиргаз".

З позовної заяви вбачається, що обґрунтовуючи вимогу про визнання договору недійсним, позивач вказав, що він є постійним користувачем земельної ділянки, загальною площею 1,8053га., яка розташована на території Народицької селищної ради на підставі Державного акту на право постійного користування землею, серії ЖТ-18-02-000004, виданого 13.01.1998р. Житомирському обласному комітету товариства сприяння обороні України на підставі рішення Народицької селищної Ради народних депутатів №15 від 14.08.1997р. (т.2, арк.справи 19).

Зазначив, що державний акт на право постійного користування був чинним як на день укладення договору оренди, так і на день звернення до суду. Земельна ділянка відповідачу-2 передана в користування без відповідного вилучення, у порядку передбаченому чинним законодавством. Обставини для припинення права користування земельною ділянкою позивачем відсутні.

Тому позивач вважає, що орендована відповідачем-2 земельна ділянка та земельна ділянка, яку позивачу передано в постійне користування накладаються одна на одну, відтак укладення між відповідачем-1 та відповідачем-2 спірного договору порушує права та інтереси позивача як постійного землекористувача земельною ділянкою на підставі вищевказаного Державного акту на право постійного користування землею.

Наявними у матеріалах справи документами підтверджено, що згідно рішення Народицької селищної ради від 14.08.1997р. №15 вирішено затвердити матеріали по встановленню окружної межі в натурі для виготовлення державного акта на право постійного користування землею і закріпити за обласним комітетом ТСО України (Народицького РК) земельну ділянку 1,8053га по фактичному використанню; дозволено Житомирському філіалу інституту землеустрою виготовити державний акт на право постійного користування землею; землевпоряднику селищної ради доручено внести відповідні зміни в земельно-облікові та планово-картографічні матеріали (т.4, арк.справи 43).

Рішенням господарського суду Житомирської області від 08.12.2015р. у справі №906/776/14, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 17.02.2016р., відмовлено у позові ПАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" до Житомирської обласної організації Товариства сприяння обороні України та Народицької селищної ради про визнання незаконним та скасування рішення Народицької селищної ради №15 від 14.08.1997р.

Тобто, рішення Народицької селищної ради від 14.08.1997р. №15 є чинним.

На підставі вищевказаного рішення, 13.01.1998р. Народицькою селищною Радою народних депутатів Житомирському обласному комітету товариства сприяння обороні України видано Державний акт на право постійного користування землею 1,8053 гектари для цільового призначення серії ЖТ-18-02-000004 (т.2 арк.справи 19).

Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005р. обов'язок переоформлення права користування земельною ділянкою, який міститься у п.6. Перехідних положень Земельного кодексу України, визнаний неконституційним.

Тобто, чинним законодавством не встановлено строків щодо переоформлення права власності або права користування землею.

У п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002р. №449 "Про затвердження форми державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою" визначено, що раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю, державні акти на право власності на земельну ділянку та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

Матеріали справи не містять доказів скасування Державного акта на право постійного користування землею 1,8053 гектари для цільового призначення серії ЖТ-18-02-000004, виданого позивачу, як і не містять доказів добровільної відмови позивача від права користування зазначеною земельною ділянкою.

Позивач, як постійний землекористувач земельної ділянки загальною площею 1,8053га., яка розташована на території Народицької селищної ради на підставі Державного акта на право постійного користування землею, серії ЖТ-18-02-000004, виданого 13.01.1998р., оскаржує дійсність укладеного Народицькою селищною радою (орендодавець) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" договору від 01.03.2008р.

Водночас, колегія суддів приймає до уваги викладені у постанові від 04.10.2017р. у справі №906/418/14 рекомендації Верховного Суду України, що ураховуючи встановлені у справі обставини, неможливо визнати недійсним договір оренди землі від 1 березня 2008 року, який розірвано, оскільки предмет спору відсутній. Також, Верховний Суд України зазначив, що суди попередніх інстанцій належним чином не з'ясували питання повернення орендованої земельної ділянки за розірваним договором оренди землі від 01.03.2008р. і не визначили момент, з якого часу зобов'язання за договором оренди землі від 01.03.2008р. вважаються припиненими, а тому дійшли передчасного висновку про визнання спірного договору оренди землі від 01.03.2008р. недійсним.

Щодо укладення між Народицькою селищною радою (орендодавець) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" договору оренди землі від 01.03.2008р., колегія суддів зазначає наступне.

05.03.2008р. рішенням №372 Народицької селищної ради "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку ВАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку ВАТ "Житомиргаз" на території смт. Народичі по вул. Визволителів, 88 Народицької селищної ради по фактичному користуванню загальною площею - 1,1635 га; передати в оренду ВАТ "Житомиргаз" земельну ділянку 1,1635 га для трубопроводного транспорту; ВАТ "Житомиргаз" заключити з селищною радою договір на строкове платне володіння і користування земельною ділянкою; Народицькому районному відділу Житомирської регіональної філії ДЗК - вчинити запис в книзі реєстрації договорів оренди землі (т.4, арк.справи 31).

01.03.2008р. між Народицькою селищною радою (орендодавець) та Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (орендар) укладений договір оренди землі (т.1, арк.справи 39-44), відповідно до п.1 якого, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення будівель, яка знаходиться в смт.Народичі, по вул.Визволителів, 88.

Пунктом 2 договору обумовлено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,1635 га.

Договір оренди зареєстрований у Народицькому відділі ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01.03.2008р. за №07.

30.03.2016р. між Народицькою селищною радою (орендодавець) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" укладено угоду про розірвання договору оренди землі від 01.03.2008р. (т.4, арк.справи 69, 70), пунктом 1 якої сторони погодили, що на підставі рішення Народицької селищної ради VII скликання від 30.03.2016р. №168 та за взаємною згодою, сторони розривають договір оренди землі, реєстраційний номер 07, від 01.03.2008р., що був зареєстрований у Народицькому відділі ДЗК.

Відповідно до п.4 угоди, договір оренди землі від 01.03.2008р. реєстраційний номер 07 втратив чинність з 30.03.2016р.

Як встановлено ч.1 ст.14 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (ч.1 ст.18 Закону України "Про оренду землі", в редакції, станом на 01.03.2008р.).

Як встановлено ч.1 ст.210 Цивільного кодексу України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Так, спірний договір був зареєстрований у Народицькому відділі ДЗК, про що 01.03.2008р. у державному реєстрі земель вчинено запис від 01.03.2008р. за №07.

Згідно ч.3 ст.31 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін.

Відповідно до ч.2 ст.653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

За приписами ст.654 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Як встановлено ч.5 ст. 116 Земельного кодексу України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Земельна ділянка при укладенні договором оренди землі від 01.03.2008р., так само як і при його розірванні, передавалася без складання акта приймання-передачі, що вбачається з пояснень представників відповідача-1 та відповідача-2.

З врахуванням вищенаведеного, договір оренди землі є розірваним за згодою сторін після проведення державної реєстрації такого розірвання (припинення) договору.

З наявного у матеріалах справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (т.4, арк.справи 11) вбачається, що ОСОБА_5 проведено державну реєстрацію припинення договору оренди землі від 01.03.2008р., укладеного між Народницькою селищною радою та ПАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз", на підставі угоди від 30.03.2016р. про розірвання договору оренди землі, про що зроблено відповідний запис за індексним номером 29687509 від 20.05.2016р.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, з 20.05.2016р. земельна ділянка за розірваним договором є повернутою орендодавцю, а всі зобов'язання з вказаної дати є припиненими, що також підтвердили сторони договору оренди землі від 01.03.2008р.

Колегія суддів також звертає увагу на встановлений судом першої інстанції факт виявлення технічної помилки у Публічній кадастровій карті України на час розірвання договору, де спірна земельна ділянка зазначалась як державна власність, а не комунальна, та погоджується, що ці обставини не впливають на результат розгляду справи.

Частиною 3 статті 207 Господарського кодексу України передбачено, що виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Оскільки фактичне користування майном на підставі договору оренди унеможливлює у разі його недійсності проведення між сторонами двосторонньої реституції, такий договір визнається судом недійсним і припиняється лише на майбутнє, а не з моменту укладення.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача про визнання недійсним договору оренди землі від 01.03.2008р., який в процесі вирішення спору був розірваний за взаємною згодою, то визнання оскаржуваного договору оренди недійсним є неможливим, оскільки предмет спору в процесі вирішення справи припинив існування.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, що станом на день вирішення справи в суді, предмет спору у даній справі відсутній.

Згідно п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України (в редакції, що діяла на момент винесення оскаржуваної ухвали) господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Пунктом 4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (в редакції, що діяла на момент винесення оскаржуваної ухвали) визначено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

За таких обставин, господарським судом Житомирської області було враховано всі вказівки Верховного Суду України та, в результаті, правомірно припинено провадження у справі в частині визнання недійсним договору оренди землі на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України (в редакції, що діяла на момент винесення оскаржуваної ухвали).

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України (в редакції від 15.12.2017р.) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1,3 статті 74 ГПК України (в редакції від 15.12.2017р.) встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Як встановлено ст.86 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 15.12.2017р.), суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно до п.1 ч.1 ст.275 ГПК України (в редакції від 15.12.2017р.) суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.276 ГПК України (в редакції від 15.12.2017р.) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст.275-280 Господарського процесуального кодексу України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, тому суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу місцевого господарського суду винесено у відповідності до норм матеріального та процесуального права і її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі ст.129 ГПК України (в редакції від 15.12.2017р.) судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Житомирської обласної організації Товариства сприяння обороні України на ухвалу господарського суду Житомирської області від 07.12.2017р. у справі №906/418/14 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 05 лютого 2018 року

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Дужич С.П.