ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2018 Справа № 904/9224/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмашпром-2000", м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паперова фабрика", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 95 195, 73 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Козиряцька О.О.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецмашпром-2000" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паперова фабрика" (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 95 195,73 грн.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором поставки № 114Мп/14 від 08.12.2015, в частині оплати за поставлений товар, у зв'язку з чим Позивач просить стягнути з Відповідача суму основної заборгованості - 77 416,50 грн., 3 % річних - 1 508,03 грн., збитки від інфляції - 6 145,55 грн., пеню - 10 125,65 грн.

Ухвалою суду від 27.10.2017 порушено провадження у справі та призначено її розгляд в засіданні на 29.11.2017.

29.11.2017 розгляд справи відкладено на 20.12.2017, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання та ненадання ним витребуваних судом доказів.

У зв'язку із внесенням змін до Господарського процесуального кодексу України, справа № 904/9224/17 розглянута згідно діючих норм за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 20.12.2017 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.01.2018.

Позивач явку повноважного представника позивача в судове засідання не забезпечив, про слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідача без повідомлення причин не забезпечив явку представника в судові засідання, відзив на позов не надав, про слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення.

Враховуючи приписи ч. 3 ст. 202 ГПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

Керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ст. 240 ГПК України, у звязку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання 24.01.2018 року, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, який був присутній в підготовчому засіданні, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.12.15 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецмашпром-2000" (далі Позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Паперова фабрика" (далі Відповідач, покупець) укладено договір поставки №114 Мп/14.

Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник зобовязується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність покупцю, а покупець зобовязується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити товарну продукцію, що зазначений у специфікації, яка є додатком №1 до цього договору та є його невідємною частиною.

Найменування товару: макулатура марок МС-5Б та МС-7Б згідно ДСТУ 3500:2009. (пункт 1.1.1. договору).

Згідно з п. 4.1 договору, розрахунки за цим договором здійснюються в безготівковій формі в національній валюті України шляхом оплати на основі виставлених Постачальником рахунків-фактур протягом 10 календарних днів з моменту передачі товару на склад Покупця.

Відповідно до п. 9.2 договору, строк дії договору починає свій перебіг з моменту його підписання, та закінчується 31.12.16, але у будь-якому випадку не припиняє свою дію раніше дати здійснення остаточного розрахунку між сторонами.

Сторонами підписано специфікацію №1 від 08.12.15 до договору №114 Мп/14, згідно з якою сторонами погоджено поставку товару (макулатура марки МС-5Б за ціною 3 850,00 грн., макулатура марки МС-7Б за ціною 3 650,00 грн.). Термін поставки: 2015-2016 рік. Оплата за відвантажену продукцію здійснюється Покупцем на підставі виставлених рахунків-фактур не пізніше 10 календарних днів за кожну поставлену партію товару.

На виконання умов договору Позивач поставив, а Відповідач, прийняв товар на загальну суму 77 416,50 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною № 17 від 18.02.17 на суму 77 416,50 грн., а також товарно-транспортною накладною №Р17 від 18.02.17.

Відповідач, в порушення погоджених сторонами умов, оплату поставленого товару не здійснив. Заборгованість на час розгляду справи становить 77 416,50 грн.

Доказів оплати поставленого товару відповідачем суду не надано.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (пункт 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов'язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обов'язку сплатити неустойку.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 6.4 договору сторони встановили, що за кожний день порушення покупцем строків розрахунків визначених п. 4.1 дійсного договору покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,5 % простроченої суми за кожний день прострочення.

З урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», Позивачем здійснено розрахунок пені за період прострочення з 01.03.2017 по 18.10.2017, розмір якої склав суму в розмірі 10 125,65 грн.

Суд здійснив перевірку нарахованої до стягнення неустойки та встановив, що з урахуванням приписів ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування пені мало бути здійснено за період з 01.03.2017 по 01.09.2017 року.

Враховуючи те, що сума пені за визначений судом період (01.03.2017 - 01.09.2017) не перевищує розміру заявленої в цій частині вимоги, позов щодо стягнення пені підлягає задоволенню в заявленому розмірі 10 125,65 грн.

У відповідності зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Позивачем надано обґрунтований розрахунок трьох проценти річних за період прострочення з 01.03.17 по 23.10.17, розмір яких склав суму в розмірі 1 508,03 грн. та здійснено розрахунок інфляційних втрат за період з 01.03.17 по 23.10.17 у розмірі 6 145,55 грн.

Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку трьох відсотків річних та інфляційних втрат і встановлено, що розрахунки здійснено вірно.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги Позивача відносно стягнення основного боргу у розмірі 77 416,50 грн., пені у розмірі 10 125,65 грн., трьох проценти річних у розмірі 1 508,03 грн., інфляційних втрат у розмірі 6 145,55 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи приписи п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 600,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 77-79, 86, 129, 165, 202, 233, 236-241, 247, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Паперова фабрика" (49000, м. Дніпро, вул. Каспійська, 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецмашпром-2000" (69050, АДРЕСА_1, ) основну заборгованість у розмірі 77 416,50 грн., пеню у розмірі 10 125,65 грн., три проценти річних у розмірі 1 508,03 грн., інфляційні втрати у розмірі 6 145,55 грн., витрат зі сплати судового збору у розмірі 1 600,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31.01.2018

Суддя ОСОБА_1