ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.01.2018 Справа № 905/2971/17

Господарський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фурсової С.М.,

при секретарі судового засідання Каращук Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду справу за позовом публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, місто Київ, вулиця Тверська, будинок № 5; ) в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок № 108; код ЄДРПОУ - 40081237)

до публічного акціонерного товариства «Дружківське рудоуправління» (84205, Донецька область, місто Дружківка, вулиця Поленова, будинок № 112; код ЄДРПОУ - 00191796 )

про стягнення 30 715,00 гривень, -

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_1 (довіреність №01/09-17 від 10.01.2018)

С У Т Ь С П О Р У

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулося до господарського суду із позовом про стягнення з публічного акціонерного товариства «Дружківське рудоуправління» штрафу за невірно зазначену масу вантажу у розмірі 30715,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправильне зазначення відповідачем відомостей про масу вантажу в залізничній накладній 50673300, що підтверджується комерційним актом № 453603/85/622 від 25.06.2017. Нормативно позивні вимоги обґрунтовані ст.ст. 24, 118, 122 Статуту залізниць України.

На підтвердження позовних вимог надано суду: залізничні накладні № 50673300 від 24.06.2017, № 46651717 від 30.06.2017, № 46479028 від 30.06.2017, комерційний акт № 453603/85/622 від 25.06.2017, акт загальної форми№1490 від 25.06.2017, технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки(зввт) №6, витяг з книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагоні.

Ухвалою суду від 22 грудня 2017 року прийнято до розгляду позовну заяву за правилами спрощеного провадження та відкрито провадження у справі №905/2971/17, розгляд справи призначено до слухання в судовому засіданні на 15 січня 2018 року.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі, проте письмово відзиву на позовну заяву не надав.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобовязують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

За приписами частини першої статті 202 господарського процесуального кодексу, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В

Публічне акціонерне товариство «Дружківське рудоуправління» у червні 2017 року зі станції «Бантишеве» Донецької залізниці за залізничною накладною № 50673300 здійснило відправлення вагону №61124376 на станцію Сартана Донецької залізниці, відвантажило на адресу ПАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» (надалі вантажоодержувач) пісок формувальний, вантаж розміщено та закріплено згідно з гл. 1 п.4.1, 4.3. Гл.14 п.2-4 Додаток 3 до СМГС.

При оформленні залізничної накладної на вагон № 61124376 відповідачем вказано масу вантажу: нетто 69 000 кг.

Правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника ОСОБА_2

Згідно з п.28. Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №644 21.11.2000р., вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

На попутній станції «Синельникове - 1» Придніпровської залізниці проведено перевірку маси вантажу, під час якої виявлено, що маса у вагоні № 61124376 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, про що складено акт загальної форми №1490 від 25.06.2017.

За результатами контрольної перевірки станцією «Синельникове - 1» Придніпровської залізниці складено комерційний акт №453603/85/622 від 25.06.2017, відповідно до якого при проведенні контрольного зважування вагону №561124376 за залізничною накладною №50673300 встановлено наступне. Фактична маса вантажу нетто 75250, що більше документу на 6250 кг. При комерційному огляді даного вагону було виявлено навантаження нижче бортів вагона 1,0см, шапкоподібне. Вантаж не маркований. Виїмок і поглиблень не виявлено. Вагон у технічному стані справний, люка двері зачинені.

Відповідно до п.12. Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р., якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі Є комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено. Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається.

При невідповідності відомостей, вказаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

У матеріалах справи міститься Комерційний акт №453603/85/622 від 25.06.2017, відповідно до відомостей якого, по прибутті спірного вагону на станцію призначення, працівниками залізниці в розділі «Є» комерційного акту №453603/85/622 від 25.06.2017 зроблено відмітку про те, що «під час перевірки вантажу різниці проти цього акту не виявлено».

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р., передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Суд встановив, що комерційний акт №453603/85/622 від 25.06.2017 підписаний належними особами у відповідності до п.10. Правил складання актів.

Згідно технічного паспорту ваг №6 станції «Синельникове - 1» Придніпровської залізниці, дата прийняття ЗВВТ в експлуатацію 29.09.2006, міжпровірочний інтервал ЗВВТ становить 1 раз на 6 місяців, інтервал між оглядами-перевірками - 3 місяці, відміткою у паспорті підтверджено, що остання державна повірка ваг здійснена 23.05.2017.

Відповідно до ч.1. ст. 909 ЦК України та ч.1. ст. 307 ГК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч.2. ст. 908 ЦК України та ч.5. ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Як встановлено ч.3. ст.909 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

Статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1. розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за №863/5084 від 24.11.2000р., а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п.2.1. та п.2.2., графи Маса вантажу, визначена відправником, кг та Спосіб визначення маси заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п.5. Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п.2.3. Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника.

Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника ОСОБА_2

Відповідно до ч.1. та ч.2. ст. 24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ч.1. ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Для засвідчення обставини невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах законодавцем у ст.129 Статуту визначено складання комерційного акту.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті.

Так, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній, засвідчено належним доказом комерційним актом №453603/85/622 від 25.06.2017.

Вказаний комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, та фактичної маси вантажу.

Між тим, в матеріалах справи відсутні та сторонами не надані жодні докази, які б свідчили про намагання оскаржити відомості викладені у комерційному акті.

Вантажоодержувач прийняв спірний вантаж з комерційним актом без будь-яких заперечень.

Крім того, представник відповідача у судовому засіданні визнав позовні вимоги, а отже факт неправильного зазначення маси вантажу додаткового доказування не потребує

Доказів на підтвердження відсутності вини вантажовідправника у невідповідності відомостей, зазначених у перевізному документі фактичній масі вантажу у спірному вагоні, відповідачем суду не надано.

Так, згідно з п.5.5. розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України за №644 від 21.11.2000р. та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 № 863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно із ст.122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Відповідно до ст. 118 Статуту залізниць України, штраф підлягає стягненню у п'ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

При застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Провізна плата за перевезення вантажу у спірному вагоні складає 6143 грн. 00 коп., заявлений штраф до стягнення у розмірі 30 715 грн. 00 коп.

Судом встановлено, що розрахунок суми штрафу є арифметично вірним, та відповідає ст.ст. 118, 122 Статут залізниць України.

Оскільки саме відповідач, як вантажовідправник, визначає масу вантажу, заповнює і підписує накладну, яка є основним перевізним документом, який надається залізниці відправником разом з вантажем, і є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, а згідно статті 24 Статуту саме вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній, то вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі в розмірі 30 715грн. 00 коп.

Таким чином, з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю, з віднесенням судових витрат на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 86, 91, 129, 194-196, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до публічного акціонерного товариства «Дружківське рудоуправління» про стягнення 30 715,00 гривень задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Дружківське рудоуправління» (84205, Донецька область, місто Дружківка, вулиця Поленова, будинок № 112; код ЄДРПОУ - 00191796 ) на користь публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, місто Київ, вулиця Тверська, будинок № 5; ) в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок № 108; код ЄДРПОУ - 40081237) штраф за невірно зазначену масу вантажу у розмірі 30715,00 грн. (тридцять тисяч сімсот пятнадцять) грн. 00 коп., та судовий збір у розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень).

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 15 січня 2018 року проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення буде складено та підписано 22 січня 2018 року.

Головуючий суддя С.М. Фурсова