ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2018м. ДніпроСправа № 904/9048/17
за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг"

про стягнення 3 332,64 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі: Сліпченко С.В.

Представники:

Позивача: ОСОБА_1, довіреність № 1783 від 26.10.2017 року

Відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 14-411юр. від 11.10.2017

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 3 332,64 грн. плати за користування вагонами.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Відповідачем умов договору, а саме несвоєчасне забирання з колій станції Кривий Ріг Головний одержувачем - ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" вантажів, які прибули на його адресу.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що Позивачем не надано жодних доказів, що затримка вагонів на коліях станції з 02:00 год. 18.04.17р. по 05:00 год. 18.04.17р. сталася з вини Відповідача. Відповідні відомості плати за користування вагонами повноважний представник Відповідача підписав із запереченням, оскільки у Перевізника була практична можливість для забезпечення доставки вантажу, що перевозився у відповідних вагонах на колії ст. Кривий Ріг Головний, оскільки факт зайнятості приймально-відправних колій на станції призначення належним чином не доведено Позивачем, а, отже, і необґрунтована затримка вагонів з 02:00 год. 18.04.17р. на станції призначення є виключною виною Позивача. Таким чином, оскільки Позивач не довів належними доказами вину Відповідача у затримці вагонів, відсутні підстави для нарахування збору за зберігання вантажу, як передбачено п. 8 Правил зберігання вантажу, ст.46 Статуту залізниць України.

Позивач подав пояснення на відзив, за яким, у даному спірному питанні основним доказом вини Відповідача є акт загальної форми ГУ-23 №2656, підписаний представником Відповідача без заперечень. При цьому, нормативними документами та Правилами не передбачено враховувати поїзну обстановку, зайнятість колій призначення, якщо вагони не своєчасно забираються з колій станції призначення. Дане доводить неправомірність заперечення Відповідача проти сплати спірної суми по прибуттю спірних вагонів на станцію призначення. Окрім цього в п. 16 договору №ПР/М-12-2/1-3490/НЮдч від 16.11.12р. зазначено, що власник колії сплачує залізниці збори і плати за додаткові роботи та послуги, що виконує залізниця для Власника підїзної колії згідно з діючими нормативно-правовими актами.

У запереченні на відповідь на відзив Відповідач посилається на те, що наявність відповідного акту загальної форми ГУ-23 №2664 від 18.04.17р. про закінчення затримки о 02:00 год., наявність відомостей та повідомлень про час подачі спірного складу на колії підприємства у Книзі реєстрації повідомлень про прибуття на адресу ПАТ "АМКР" вантажів, підтверджує, що Позивач був поінформований про час запланованого та погодженого часу подачі спірних вагонів на підїдні колії підприємства та погодження з Позивачем часу закінчення затримки вагонів на станції призначення з вини ПАТ "АМКР". Позивач з невідомих причин повторно склав акт загальної форми ГУ-23 №2664 від 18.04.17р. про закінчення затримки о 05:00 год., підписаний працівниками Відповідача із застереженнями про те, що вірний час закінчення затримки 02:00 год. 18.04.17р. Таким чином, оскільки вина Відповідача спростовується наданим відзивом та запереченнями на відповідь на відзив та доданими додатками до них, відсутні підстави для нарахування збору за зберігання вантажу, як то передбачено п. 8 Правил зберігання вантажу, ст. 46 Статуту залізниць України.

Для огляду у судовому засіданні сторони надали оригінали двох актів загальної форми ГУ-23 №2664 від 18.04.17р. - Позивач про закінчення затримки о 05:00 год., підписаний працівниками Відповідача із застереженнями про те, що вірний час закінчення затримки 02:00 год. 18.04.17р.; Відповідач про закінчення затримки о 02:00 год., підписаний представниками сторін без зауважень.

У судовому засіданні представник Позивача пояснив, що відповідно до чинних інструкцій, затверджених сторонами, повідомлення про готовність подавання/приймання вагонів диспетчери залізниці й підприємства передають засобами телефонного звязку, обовязкова фіксація такої інформації у будь яких книгах (журналах) не передбачено. Також, неможливо надати до матеріалів справи докази загоряння того чи іншого сигналу світлофора в певний час. Представник Відповідача погодився з поясненнями представника Позивача.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

16.11.12р. сторонами укладено Договір № ПР/М-121334/НЮдч "Про експлуатацію залізничної підїзної колії Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", яка примикає до станції Кривий Ріг Головний, Кривий Ріг Батуринська, Новоблочна Придніпровської залізниці, за п. 1 якого згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього Договору експлуатується підїзна колія, яка належить власнику колії, що примикає:

- до ст. Кривий Ріг Головний: у парній горловині через стрілку № 54 (…);

- до ст. Кривий Ріг Головний: в непарній горловині через стрілку № 49 (…).

На кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

За накладними №49438138, №46623674, №46657573, №46657565 Залізниця прийняла до перевезення на адресу ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" вагони.

За даними Позивача, відповідно до п.9, 10 Правил користування вагонами даний вантаж затримано на шляху свого прямування, через зайнятість колій станції призначення Кривий Ріг Головний з вини ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", у звязку з несвоєчасним забиранням Відповідачем (вантажоодержувачем) на свою підїзну колію вантажу, який вже прибув на його адресу. Факти затримки вагонів на коліях станції призначення з вини Відповідача засвідчені в актах загальної форми ГУ-23, які ним підписані без заперечень.

Пунктом 5 Договору встановлено, що вагони здаються на підїзну колію Відповідача по інтервалах 2 години.

17.04.17р. на станцію Кривий Ріг Головний Придніпровської залізниці на адресу Відповідача, на підставі вищезазначених накладних, прибув поїзд 4671-546-4670 у складі 50 вагонів розбірного вантажу.

За даними Позивача, на підставі актів загальної форми ГУ-23№ 2656 від 17.04.17р., № 2664 від 18.04.17р. складених на станції призначення Кривий Ріг Головний через несвоєчасне забирання одержувачем вантажу на свою підїзну колію нарахована сума за відомостями плати ф. ГУ-46 № 07059520, 07059521, 07059523, 03059516, 01059512, 28059547, 14059533, 10059529, 26049503, 26049502, 23049486, 23049487, 23049488, 23049490, 23049493, 23049494, 23049496, 23049497, 26049504. Відомості плати за користування вагонами та накопичувальну картку працівниками Відповідача підписано із запереченням: "З нарахованою сумою не згодні по причині відсутності вини підприємства".

За даними Позивача, в цей час на коліях станції призначення Кривий Ріг Головний були затримані вагони за актами загальної форми №2656, № 2664 з 19:00 год. 17.04.17р. до 05:00 год. 18.04.17р.

За даними Відповідача, згідно з актом загальної форми № 2664 від 18.04.17р. затримка вагонів на коліях станції з вини Відповідача закінчилася о 02:00 год. 18.04.17р., а акт загальної форми з таким же № 2664 від 18.04.17р., у якому безпідставно зазначено про закінчення затримки о 05:00 год. 18.04.17р., Відповідачем підписано із застереженням про те, що вірний час закінчення затримки 02:00 год. 18.04.17р.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Взаємовідносини залізниці з контрагентами визначаються Статутом залізниць України (далі Статут), Правилами перевезень вантажів та відповідними договорами. Щодо порядку і умов експлуатації залізничних під'їзних колій, подачі та забирання вагонів згідно зі ст.21 Закону України "Про залізничний транспорт" та п.71 Статуту - визначаються договором.

Пунктами 46, 47, 119, 125 Статуту визначено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що прибув на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням, нарядом тощо). За несвоєчасне забирання вантажу справляються відповідні плата і збори.

При цьому, на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до Правил оформлення перевізних документів. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Пунктом 6.4 Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів встановлено, що порожні власні вагони перевозяться за первинними документами, в яких у графі "найменування вантажу" вказується: "Власник вагону (найменування власника). Направляється до пункту навантаження (у ремонт, тощо)". Порядок та розмір нарахування плати за перевезення власних приватних порожніх вагонів встановлений у п.14 розділу 2 Тарифного керівництва 1.

Отже, порожні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", який залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення і видати його одержувачеві, зазначеному в накладній.

Згідно з п. 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата.

Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення від зазначеної плати у разі затримки вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами користування вагонами і контейнерами.

Під користуванням вагонами (контейнерами) слід розуміти використання відповідного рухомого складу залізниці певним суб'єктом господарської діяльності, у тому числі власником залізничної під'їзної колії, який безпосередньо приймає вагони (контейнери) від залізниці для виконання подальших операцій з ними, а потім повертає їх залізниці.

Час користування, за який цим суб'єктом господарської діяльності вноситься відповідна плата, визначається від моменту прийняття вагонів (контейнерів) від залізниці до моменту їх повернення залізниці.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства.

Відповідно до п. 1 Правил складання актів при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти (додаток 1) та акти загальної форми (додаток 6 до Правил користування вагонами та контейнерами).

Акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності:…

затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства;…

в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта (п. 3 Правил складання актів).

Згідно з п.8 Правил користування вагонами і контейнерами у разі затримки вагонів на станції призначення з причин, які залежать від вантажовласника, залізниця складає акт загальної форми (ГУ-23), який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Підстави звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами передбачені п. 121 Статуту та п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з п.8 Правил зберігання вантажів, яким передбачено, що збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач заперечує позов з наведених вище підстав.

Перевіривши доводи Сторін, проаналізувавши обставини справи та пояснення представників, суд не приймає позицію Позивача і погоджується з доводами Відповідача.

Так, до матеріалів справи сторонами надано два акти загальної форми з однаковим номером - 2446 та датою - 18.04.17р., якими засвідчено час закінчення затримки вагонів на коліях станції з вини Відповідача. У примірнику наданому Позивачем, зазначено про закінчення затримки о 05:00 год. 18.04.17р., цей акт підписано представниками Відповідача із застереженням про те, що вірний час закінчення затримки 02:00 год. 18.04.17р. У примірнику наданому Відповідачем, зазначено про закінчення затримки о 02:00 год. 18.04.17р., цей акт підписано представниками сторін, у тому числі й Позивача, без заперечень.

Аналізуючи наведені акти, беручи до уваги, що саме акт загальної форми № 2446 від 18.04.17р., у якому зазначено про закінчення затримки вагонів з вини Відповідача на коліях станції о 02:00 год. 18.04.17р., підписаний сторонами без заперечень, суд доходить висновку, що саме цей акт засвідчив фактичний час закінчення затримки вагонів з вини Відповідача на коліях станції о 02:00 год. 18.04.17р. Відповідно, Позивач мав інтервал більше ніж 2 години, погоджений сторонами, для передачі вагонів на підїзну колію Відповідача.

Інші доводи Позивача не можуть бути прийняті, як беззаперечні докази затримки вагонів з вини Відповідача.

За таких обставин, у Перевізника була практична можливість для забезпечення доставки вантажу, адресованого Відповідачеві (починаючи з 02:00 год. 18.04.17р.), тому відсутня вина Відповідача у затримці вагонів. Відповідно, спірне нарахування (позовні вимоги) Позивачем проведено безпідставно.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Позивача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 29.01.2018

Суддя С.Г. Юзіков