УХВАЛА

м. Київ

02.02.2018Справа № 910/7153/14
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТ Юроуп Петролеум"

на дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві

у справі № 910/7153/14

за позовом Приватного акціонерного товариства "Науково-дослідне і конструкторське бюро бурового інструменту"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Деррік"

про стягнення 2843471,59 грн.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.07.2014 залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.08.2014, позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ "Голден Деррік" на користь ПрАТ "Науково дослідне і конструкторське бюро бурового інструменту" 2 492 900, 00 грн. боргу; 46 306, 47 грн. 3 % річних; 103 603, 74 грн. інфляційних втрат; 160 706, 68 грн. пені та 56 070, 34 грн. судового збору, в задоволені решти позовних вимог відмовлено.

10.09.2014 на виконання вищевказаного рішення Господарського суду міста Києва було видано відповідний наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.10.2014 касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Голден Деррік" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 01 липня 2014 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26 серпня 2014 року у справі за № 910/7153/14- без змін.

19.01.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ Юроуп Петролеум» було подано скаргу на дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві згідно з якою заявник просить суд:

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Журби Таміли Володимирівни;

- скасувати постанову старшого державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Журби Т.В. ВП № 54955197 від 20.10.2017 про відкриття виконавчого провадження;

- зобов'язати Подільський районний відділ державної виконавчої служби міста Києві Головного територіального управління юстиції у місті Києві закінчити виконавче провадження ВП № 54955197;

- зобов'язати Подільський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві закінчити виконавче провадження № 54955197;

- зобов'язати Подільський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві скасувати усі заходи примусового виконання рішення суду та наказу № 910/7153/14 за виконавчим провадженням ВП № 54955197;

- зобов'язати Подільський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві скасувати усі заходи примусового виконання рішення суду та наказу № 910/7153/14 за виконавчим провадженням № 44837008.

В обґрунтування поданої скарги скаржник посилається на те, що:

- двічі відрито виконавче провадження з виконання одного й того ж наказу;

- арештовано рахунки та майно в більшому розмірі, ніж встановлено рішенням суду;

- прийнято наказ після закінчення строків для його пред'явлення;

- рішення суду виконано боржником в добровільному порядку.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.01.2018 скаргу передано на розгляд судді Грєхової О.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2018 призначено судове засідання на 02.02.2018.

01.02.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від представника ДВС надійшли копії матеріалів виконавчих проваджень № 54955197 та № 44837008, з клопотання про розгляд скарги за відсутності представника ДВС.

Також, 01.02.2018 представником стягувача було подано відзив на скаргу, у якому проти скарги заперечив, зазначивши, що залишок заборгованості боржника згідно рішення Господарського суду міста Києва від 01.07.2014 становить 160 706,68 грн. та відповідно виконавче провадження було відкрито по стягненню саме цієї суми.

У судовому засіданні 02.02.2018 представник скаржника (боржника) надав усні пояснення по суті скарги, інші учасники судового процесу у судове засідання не з'явились.

Зважаючи на те, що відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд вважає за можливе здійснити розгляд скарги за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали скарги, повно та об'єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.07.2014, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.08.2014, позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ "Голден Деррік" на користь ПрАТ "Науково дослідне і конструкторське бюро бурового інструменту" 2 492 900, 00 грн. боргу; 46 306, 47 грн. 3 % річних; 103 603, 74 грн. інфляційних втрат; 160 706, 68 грн. пені та 56 070, 34 грн. судового збору, в задоволені решти позовних вимог відмовлено.

10.09.2014 на виконання вищевказаного рішення Господарського суду міста Києва видано відповідний наказ.

У силу ст. 124 Конституції України та ст.ст. 18, 326 ГПК України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Аналогічні положення містить ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

25.09.2014 старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Подільського управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44837008 та встановлено боржнику строк для добровільного виконання наказу до 01.10.2014.

Чинний на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 44837008 Закон України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

У статті 1 вказаного Закону зазначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

29.06.2016 старшим державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами Національної поліції, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

При цьому, частиною 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» обумовлено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Надалі, як вбачається з матеріалів скарги та матеріалів виконавчого провадження, 05.05.2017 скаржником було сплачено заборгованість в розмірі 2 492 900 грн. (платіжне доручення № 398 від 05.05.2017), 3% річних у розмірі 46 306, 47 грн. (платіжне доручення № 399 від 05.05.2017), інфляційні втрати в розмірі 103 603,74 грн. (платіжне доручення № 400 від 05.05.2017) та судовий збір в розмірі 56 070,34 грн. (платіжне доручення № 401 від 05.05.2017).

05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02.06.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді.

19.10.2017 стягувач звернувся до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ із Заявою про відкриття виконавчого провадження від 10.10.2017, у якій просив відкрити виконавче провадження в частині стягнення з боржника 160 706,68 грн. пені.

20.10.2017 старшим державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального правління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції на дату видачі наказу Господарського суду міста Києва від 10.09.2014 №910/7153/14, строк пред'явлення наказу господарського суду до виконання становив один рік. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Згідно зі ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції на дату видачі наказу Господарського суду міста Києва від 10.09.2014 №910/7153/14, у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Так, відповідно до наказу Господарського суду міста Києва від 10.09.2014 №910/7153/14, строком його пред'явлення до виконання зазначено: по 26.08.2015.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються:

1) пред'явленням виконавчого документа до виконання;

2) частковим виконанням рішення боржником;

3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Таким чином, оскільки як встановлено судом, постановою від 29.06.2016 повернуто виконавчий документ стягувачу у зв'язку з неможливістю виконати рішення суду, наказ Господарського суду міста Києва № 910/7153/14 від 10.09.2014 з урахування перериванням строків, був дійсний для пред'явлення до виконання до 29.06.2017.

Разом з тим, з 05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII.

За змістом ст. 12 даного Закону, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

При цьому, відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

За наведених обставин, з урахуванням норм п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 12 даного Закону, суд зазначає, що строком пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 10.09.2014 №910/7153/14 до виконання є період протягом трьох років, який відповідно спливає 29.06.2019.

Відтак, як на дату звернення стягувача із заявою про відкриття виконавчого провадження до відділу ДВС, так і на дату винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 54955197, строк пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 10.09.2014 №910/7153/14 до виконання не сплинув, у зв'язку з чим доводи скаржника щодо прийняття наказу після закінчення строків для його пред'явлення визнаються судом необґрунтованими.

Щодо доводів скаржника про те, що рішення суду виконано боржником в добровільному порядку, суд зазначає наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.07.2014 залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.08.2014, позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ "Голден Деррік" на користь ПрАТ "Науково дослідне і конструкторське бюро бурового інструменту" 2 492 900, 00 грн. боргу; 46 306, 47 грн. 3 % річних; 103 603, 74 грн. інфляційних втрат; 160 706, 68 грн. пені та 56 070, 34 грн. судового збору, в задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Як вбачається з матеріалів скарги та матеріалів виконавчого провадження, скаржником 05.05.2017 сплачено заборгованість в розмірі 2 492 900 грн. (платіжне доручення № 398 від 05.05.2017), 3% річних у розмірі 46 306, 47 грн. (платіжне доручення № 399 від 05.05.2017), інфляційні втрати в розмірі 103 603,74 грн. (платіжне доручення № 400 від 05.05.2017) та судовий збір в розмірі 56 070,34 грн. (платіжне доручення № 401 від 05.05.2017), всього на загальну суму 2 698 880,55 грн.

При цьому, як вбачається із заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження від 10.10.2017, стягувач просив відкрити виконавче провадження в частині стягнення з боржника 160 706,68 грн. пені.

Таким чином, несплаченою залишається заборгованість у розмірі 160 706,68 грн.

В свою чергу, 20.10.2017 старшим державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального правління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, згідно п. 1 якої вказано «про стягнення з ТОВ «Голден Деррік» на користь ПАТ «Науково-дослідне і конструкторське бюро бурового інструменту» 160 706,68 грн.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Проте, доказів на підтвердження сплати боржником пені у розмірі 160 706,68 грн. на виконання рішення суду у справі № 910/7153/14 матеріали справи не містять, а боржником не надано, а відтак, рішення суду боржником у повному обсязі не виконано, що свідчить про необґрунтованість доводів скаржника в цій частині.

Водночас, як вже встановлено судом, 29.06.2016 старшим державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, а 20.10.2017 старшим державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, беручи до уваги приписи ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону №606-XIV від 21.04.1999) та приписи ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 1404-VІІІ від 02.06.2016) суд також визнає доводи скаржника щодо двічі відритого виконавчого провадження з виконання одного й того ж наказу необґрунтованими.

В свою чергу, у відповідності до приписів частини першої статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду;

2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання;

3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва;

31) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі;

6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення;

7) визнання боржника банкрутом;

8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби;

11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону.

14) списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

Згідно з частинами першою та другою статті 50 наведеного Закону, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

У відповідності до частин третьої - п'ятої статті 60 наведеного Закону з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Відтак, у разі повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі пункту 7 частини першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження не є закінченим. При цьому, державному виконавцю не надано право на зняття арешту з майна боржника, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав не виявлення протягом року у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Згідно п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на вищенаведене, судом встановлено відсутність порушень порядку вчинення виконавчих дій, а тому скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТ Юроуп Петролеум" на дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 234, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТ Юроуп Петролеум" на дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві відхилити.

Ухвала набирає законної сили 02.02.2018 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст ухвали складено: 05.02.2018.

Суддя Грєхова