ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2018 рокуСправа № 912/3681/17
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В., при секретарі Кравченко О.В., розглянув у підготовчому судовому засіданні справу № 912/3681/17

за позовом Заступника Керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури, 27100, Кіровоградська обл., м. Новоукраїнка, вул. Гагаріна, 7, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, 25006, м. Кропивницький, вул. Тимірязєва, 84 та вул. Ак. Корольова, 26

до відповідача-1 Долинівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, 26313, Кіровоградська обл., Гайворонський район, с. Долинівка, вул. Миру, 1

та відповідача-2 Фермерського господарства "Вікторія", 26313, Кіровоградська обл., Гайворонський район, с. Долинівка, вул. Незалежності, 154

про визнання недійсним пункту рішення, зобов'язання повернути земельні ділянки

за участі представників:

від прокуратури - ОСОБА_1 посвідчення №042560, видано 30.03.2016 року;

від позивача - участі не брали;

від відповідача 1 - участі не брали;

від відповідача 2 - участі не брали;

Заступник Керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області звернувся до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до відповідача-1 Долинівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області та відповідача-2 Фермерського господарства "Вікторія" з наступними вимогами:

- визнати недійсним пункт 3 рішення 30-ї сесії 7-ого скликання Долинівської сільської ради від 16.02.17 № 94 "Про внесення змін до розміру орендної плати за землі с/г призначення";

- зобов'язати Фермерське господарство "Вікторія" повернути земельні ділянки ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області загальною площею 37,3258 га нормативно грошовою вартістю 791724,48 грн., які складаються із: земельної ділянки загальною площею 17,3258 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності Долинівської сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:2028 та земельної ділянки загальною площею 20,0000 га кадастровий номер :02:000:2041 із земель сільськогосподарського призначення державної власності Долинівської сільської ради;

- стягнути з відповідачів понесені витрати на сплату судового збору.

Ухвалою від 12.12.2017 господарський суд прийняв вказану позовну заяву до розгляду і порушив провадження у справі № 912/3681/17, розгляд якої призначив на 11.01.2018 о 10:00.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147VІІІ, чинної з 15.12.2017, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою від 27.12.17 господарський суд постановив справу № 912/3681/17 розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, визначивши, що засідання суду 11.01.2018 року є підготовчим засіданням у справі №912/3681/17.

В судовому засіданні 11.01.2018 господарський суд розпочав підготовче засідання.

Ухвалою від 11.01.18 підготовче засідання у справі № 912/3681/17 відкладалось до 26.01.18.

Присутній представник прокуратури повідомив суд про підтримку заявлених позовних вимог, отримання ним відзиву від обох відповідачів та письмових пояснень від позивача.

Також представник прокуратури поінформував суд, що у прокуратури відсутня необхідність готувати заперечення на відзиви відповідачів, оскільки у своїх відзивах відповідачі визнають позовні вимоги повністю. Крім того, відповідач-2 перерахував на розрахунковий рахунок прокуратури Кіровоградської області судовий збір в сумі 12 975,87 грн.

Позивач та відповідачі участі своїх представників у підготовчому засіданні 26.01.18 не забезпечили, хоча є належно повідомленими про час та місце проведення засідання суду, що підтверджується відповідними рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, що наявні в матеріалах справи.

Позивач у заяві від 22.01.18 повідомив про підтримку позовних вимог та просить розпочати розгляд справи по суті у той самий день після закінчення підготовчого засідання.

Відповідач-1 повідомив, що визнає позовні вимоги повністю та просить розглянути дану позовну заяву без участі представника сільської ради по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Відповідач-2 також повідомив, що визнає позовні вимоги повністю та просить розглянути дану позовну заяву без участі представника фермерського господарства по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Частиною 3 статті 185 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього кодексу.

Отже, враховуючи, що обидва відповідачі визнали позов, господарський суд за результатами підготовчого судового засідання, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголосив вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника прокуратури, оцінивши подані докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 121 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Частина 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" надає право прокурору здійснювати представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення таких інтересів, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Офіційним тлумаченням рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 у справі №1-1/99 визначено, що під органом уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно до частини 1 статті 13 Конституції України земля та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру в Кіровоградській області останнє відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку визначеному чинним законодавством.

Із витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що спірні земельні ділянки площею 20,0000 га та 17,3258 га, що використовує ФГ "Вікторія", відносяться до земель сільськогосподарського призначення.

Оскільки спірна земельна ділянка відносяться до земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, прокурором вірно визначено позивачем у справі Головне управління Держгеокадарсту у Кіровоградській області, як розпорядника земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у Кіровоградській області.

Позивач не надав до матеріалів справи належних доказів та не спростував доводів прокурора, щодо не вжиття позивачем заходів щодо повернення позивачу спірних земельних ділянок площею 20,0000 га та 17,3258 га, що використовує ФГ "Вікторія" та які відносяться до земель сільськогосподарського призначення.

Пунктом 3 рішення 30-ої сесії 7-ого скликання Долинівської сільської ради від 16.02.17 № 94 "Про внесення змін до розміру орендної плати за землі с/г призначення" вирішено укласти тимчасові угоди щодо користування земельними ділянками загальною площею 196 га.

На підставі вказаного рішення 17 лютого 2017 року між Долинівською сільською радою та Фермерським господарством "Вікторія" укладено угоду на право користування земельними ділянками державної власності що знаходяться за межами Долинівської сільської ради, а саме земельної ділянки загальною площею 17,3258 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності Долинівської сільської ради, кадастровий номер :02:000:2028 та земельної ділянки загальною площею 20,0000 га кадастровий номер :02:000:2041 із земель сільськогосподарського призначення державної власності Долинівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Додаткову угоду укладено терміном на 1 рік (п. 3.1 Угоди).

За умовами вказаної угоди плата за користування земельною ділянкою вноситься ФГ "Вікторія" у грошовому вигляді і становить 5,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а саме 69 888,87 грн. в рік за всю площу на рахунок Долинівської сільської ради (п. 2.1. Угоди).

Земельна ділянка передається в користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п. 3 Угоди).

Угоду підписано представниками сторін та скріплено печатками.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, та підтверджено усіма учасниками судового процесу, державну реєстрацію вказаної угоди не здійснено.

Відповідно до вимог ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про оренду землі", право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Статтею 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до закону. Статтею 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У відповідності до вимог ст.ст. 4, 6 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державну реєстрацію речових прав та обтяжень на нерухоме майно, що посвідчують право постійного користування та право оренди земельної ділянки здійснює реєстраційна служба, яка входить в склад управління юстиції.

Однак, угода на право користування земельними ділянками державної власності від 17.02.17 між Долинівською сільською радою та ФГ "Вікторія" у встановленому законом порядку не реєструвалась, державний реєстраційний номер не присвоювався.

Оскільки угода, укладена 17 лютого 2017 року між Долинівською сільською радою та Фермерським господарством "Вікторія" на право користування земельними ділянками державної власності що знаходяться за межами Долинівської сільської ради загальною площею 37,3258 га ріллі , не зареєстрована у встановленому законом порядку, згідно вимог ст. 125 Земельного кодексу України, право оренди земельних ділянок загальною площею 37,3258 га у ФГ "Вікторія" не настало. Відповідно, за твердженням прокурора, зазначена угода не потребує визнання її недійсною у судовому порядку.

Разом з тим, Прокурор стверджує, що Долинівська сільська рада, розпоряджаючись спірними земельними ділянками, порушила вимоги ст. 19 Конституції України, статей 5, 15, 16 Закону України "Про оренду землі", статей 122, 124 Земельного кодексу України, статті 203 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" та вимоги інших нормативно правових актів.

При вирішенні даного спору господарський суд враховує такі положення чинного законодавства, що регулює спірні відносини.

За приписами статей 13, 14 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до частин першої та другої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом або за результатами аукціону; набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з частиною третьою статті 122 Земельного кодексу України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для ведення водного господарства; будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; індивідуального дачного будівництва.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, відповідно до статті 124 Земельного кодексу України, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

При цьому Законом України "Про землеустрій" визначено правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою, які спрямовані на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування. Відповідно до статті 20 вказаного Закону землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 6 вересня 2012р. № 5308-VI, який набрав чинності 01.01.2013р., внесені зміни до Земельного кодексу України і статтю 122 викладено в новій редакції, де у частині 4 зазначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України), відповідно до свого Положення, затвердженого Указом Президента України від 8 квітня 2011 року N 445/2011, було центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

Наказом Держземагентства України від 31 березня 2015 року N 83 "Про деякі питання реалізації повноважень з питань передачі земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування (на без конкурентних засадах) для всіх потреб" був затверджений Порядок реалізації головними управліннями Держземагентства в областях, місті Києві повноважень з передачі земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування (на без конкурентних засадах) для всіх потреб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015р. № 5 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, зокрема, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Згідно Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015р. № 28, повноваження, передбачені ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, покладені на Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Відтак, саме Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області є тим територіальним органом центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, який на даний час передає земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб.

Отже, Долинівська сільська рада не являється тим органом, що уповноважений розпоряджатися земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності та передавати їх у власність або користування третім особам.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу вимог частини 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

З огляду на викладені обставини та норми чинного законодавства, господарський суд дійшов висновку, що пункт 3 рішення 30-ої сесії 7-ого скликання Долинівської сільської ради від 16.02.17 № 94 "Про внесення змін до розміру орендної плати за землі с/г призначення" прийняте з порушенням норм чинного законодавства, у зв'язку з прийняттям такого рішення порушено права позивача, а саме позбавлено права розпоряджатись земельними ділянками, тому такий пункт рішення підлягає визнанню недійсним в судовому порядку.

Таким чином, в цій частині позовні вимоги прокурора задовольняються судом.

Відповідно до правил статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За приписами статті 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Так, відповідно до підпунктів 1, 2, 9 частини 1 статті 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі Державний реєстр прав) єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав; реєстраційна дія державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.

Відповідно до абзацу 6 пункту 2 частини 1 статті 4 цього Закону державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

За правилами частини 1 статті 210 Цивільного кодексу України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

У відповідності до частини 1 статті 6 Закону України Про оренду землі орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Як вбачається з умов угоди на право користування земельними ділянками державної власності від 17.02.17, за своєю правовою природою вона є договором оренди землі.

Згідно з частиною 2 статті 16 Закону укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до статті 17 Закону об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, порушення вимоги про державну реєстрацію договору означає, що він є неукладеним.

Статтею 387 Цивільного кодексу України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Так, прокурор правомірно вважає угоду на право користування земельними ділянками державної власності від 17.02.17 неукладеною, а отже такою, що не породжує для сторін права та обов'язки, і заявляє цю обставину в якості підстави позову.

У зв'язку з вищевказаним, прокурор наголошує на безпідставності отримання відповідачем-2 земельної ділянки та заявляє вимогу про її повернення позивачу.

Здійснивши аналіз вищенаведених норм та обставин справи, суд дійшов висновків про обґрунтованість заявлених прокурором позовних вимог в цій частині, виходячи з того, що угоду на право користування земельними ділянками державної власності від 17.02.17 не можна вважати укладеною, оскільки всупереч як нормам статті 125 Земельного кодексу України, статті 4 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, статті 17 Закону України Про оренду землі, так і умовам пунктів 19, 42 цього договору, суду не надано доказів її державної реєстрації.

Господарським судом враховано, що відповідачами позовні вимоги не заперечено.

Відповідно, заявлені прокурором вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Господарський суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат, оскільки відповідачем-2 вже відшкодовано витрати по сплаті судового збору на корить прокуратури, що підтверджується копією платіжного доручення № 908 від 21.12.17 на суму 12 975,87 грн., що наявна в матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 2,73,74,76,77-79, 130, 185, 191,192, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Визнати недійсним пункт 3 рішення 30-ї сесії 7-ого скликання Долинівської сільської ради від 16.02.17 № 94 "Про внесення змін до розміру орендної плати за землі с/г призначення".

Зобов'язати (спонукати) Фермерське господарство "Вікторія" (26313, Кіровоградська обл., Гайворонський район, с. Долинівка, вул. Незалежності, 154, і.к. 13759287) повернути земельні ділянки ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Тимірязєва, 84 та 25030, м. Кропивницький, вул. Ак. Корольова, 26, і.к. 39767636) загальною площею 37,3258 га. нормативно грошовою вартістю 791724,48 грн., які складаються з: земельної ділянки загальною площею 17,3258 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності Долинівської сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:2028 та земельної ділянки загальною площею 20,0000 га кадастровий номер :02:000:2041 із земель сільськогосподарського призначення державної власності Долинівської сільської ради.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 31.01.2018.

Суддя Т. В. Макаренко