КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2018 р. Справа№ 910/14307/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Калатай Н.Ф.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.,

представників

від позивача Камишева К.В.

від відповідача Гронь М.А.

від третьої особи 1 не з'явився

від третьої особи 2 не з'явився

від третьої особи 3 не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрім - Компані"

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2017 по справі №910/14307/17 (суддя Турчин С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрім - Компані"

до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

1.Товариство з обмеженою відповідальністю "Інком 2001"

2. Національний банк України

3. Міністерство фінансів України

про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю " Дрім - Компані" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" в якому просить суд зобов'язати ПАТ КБ "Приватбанк" вчинити дії, а саме передати ТОВ "Дрім - Компані" оригінали кредитних договорів від 28.10.2013 № 4И13689И, від 31.10.2013 № 4И13690И, від 21.01.2014 №4И14023Д, від 17.02.2014 № 4И14167И, від 21.10.2014 № 4И14330И і відповідні документи, які підтверджують зобов'язання ТОВ " Інком 2001".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.11.2017 по справі №910/14307/17 відмовлено в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд виходив з того, що матеріали справи не містять доказів того, що станом на 20.10.2016 заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКОМ 2001" за кредитними договорами №4И13689И від 28.10.2013, №4И13690И від 31.10.2013, №4И14023Д від 21.01.2014, №4И14167И від 17.02.2014, №4И14330И від 21.10.2014 становила 169036588,43 грн. Крім того, позивачем не надано доказів, що останній звертався до відповідача з вимогою надати документи, що підтверджують обов'язки боржника за кредитними договорами.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дрім - Компані", звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2017 скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що належним чином виконав зобов'язання за договором поруки №4И13689И/П від 20.10.2016, а саме обов'язок боржника (Товариства з обмеженою відповідальністю "Інком 2001") перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" за кредитними договорами № 4И13689И від 28.10.2013, № 4И13690И від 31.10.2013, №4И14023Д від 21.01.2014, № 4И14167И від 17.02.2014, №4И14330И від 21.10.2014 шляхом погашення заборгованості в сумі 169036588,43 грн, згідно з платіжними дорученнями №2130 від 20.10.2016, №2131 від 30.10.2016, №2132 від 20.10.2016, №2133 від 20.10.2016, №2134 від 20.10.2016, а відтак відповідач зобов'язаний передати позивачу документи, що підтверджують право вимоги та які засвідчують обов'язок боржника (ТОВ «Інком 2001») по сплаті боргу, а також документи, якими забезпечувались відповідні кредитні договори.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.12.2017 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Калатай Н.Ф., Пашкіна С.А., апеляційну скаргу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду 22.01.2018.

В судове засідання 22.01.2018 з'явились представники позивача та відповідача. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов'язок суду відкласти апеляційний розгляд справи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив скасувати оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2017.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просив залишити без змін оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2017.

Відповідно до п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) справи у судах апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності редакцією цього Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтями 269, 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача колегія суддів встановила наступне.

20 жовтня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дрім - Компані" (позивач, поручитель) та Публічним акціонерним товариства Комерційний банк "Приватбанк" (відповідач 1, кредитор) укладено договір поруки №4И13689И/П (далі - договір поруки).

Відповідно до умов Договору поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Інком 2001" (код за ) (далі - боржник) своїх зобов'язань за:

кредитним договором від 28.10.2013 №4И13689И (далі - кредитний договір 1), а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору 1;

кредитним договором від 31.10.2013 №4И13690И (далі - кредитний договір 2), а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору 2;

кредитним договором від 21.01.2014 №4И14023Д (далі - кредитний договір 3), а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору 3;

кредитним договором від 17.02.2014 № 4И14167И (далі - кредитний договір 5), а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору 4;

кредитним договором від 21.10.2014 №4И14330И (далі - кредитний договір 4), а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору 5.

Згідно з п. 2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язку боржника за кредитним договором з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору.

В пункті 3 договору поруки зазначено, що поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений.

У випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники у сумі заборгованості за кредитом та у сумі відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору (п. 4 договору поруки).

У випадку невиконання боржником п. 1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням порушеного зобов'язання (п. 5 договору поруки).

Поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмовій вимозі кредитора, впродовж 5 календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього договору (п. 6 договору поруки).

У випадку порушення поручителем зобов'язання, передбаченого п. 6 цього договору, кредитор та поручитель прийшли до згоди, що кредитор має право, в рахунок погашення боргу за кредитним договором, здійснювати договірне списання грошових коштів, що належать поручителю і знаходяться на його рахунку у ПАТ КБ "Приватбанк". Договірне списання грошових коштів, згідно з умовами цього пункту, оформлюється меморіальним ордером, у реквізиті "Призначення платежу" якого зазначається інформація про платіж, номер, дату цього договору (п. 7 договору поруки).

Згідно з п. 8 договору поруки, до поручителя, що виконав обов'язки боржника за кредитним договором, переходять всі права кредитора за кредитним договором і договору(ам) застави (іпотеки), укладеним в цілях забезпечення виконання зобов'язань боржника перед кредитором за кредитним договором у частині виконаного зобов'язання.

Відповідно до п. 9 договору поруки, у випадку невиконання поручителем обов'язку боржника за кредитним договором впродовж 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання письмової вимоги кредитора, зазначеної в п. 5 цього договору, поручитель сплачує на користь кредитора пеню в розмірі 1 % від суми заборгованості, яка зазначена в зазначеній письмові вимозі, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє поручителя від виконання зобов'язань за цим договором.

Пунктом 10 договору поруки визначено, що кредитор зобов'язаний, у випадку виконання поручителем обов'язку боржника за кредитним договором, передати поручителю впродовж 5 (п'яти) робочих днів банку з моменту виконання обов'язків належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитним договором.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до повного виконання зобов'язань за цим договором (п. 11 договору поруки).

Договір укладено/підписано з використанням електронного цифрового підпису (печатки) з посиленим сертифікатом ключа Акредитованого центру сертифікації ключів ПАТ КБ "Приватбанк" в порядку, передбаченому Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Законом України "Про електронний цифровий підпис", а також на підставі укладеної сторонами угоди про використання електронного цифрового підпису з посиленим сертифікатом ключа від 05.01.2016.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 556 ЦУ України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Таким чином, позивач повинен довести обставини, щодо виконання замість боржника зобов'язання за кредитним договором, погашення всієї заборгованості, зокрема зі сплати кредиту та відсотків, по кредитному договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, згідно з платіжними дорученнями №2130 від 20.10.2016, №2131 від 30.10.2016, №2132 від 20.10.2016, №2133 від 20.10.2016, №2134 від 20.10.2016 перерахував відповідачу кошти в загальній сумі 169036588,43 грн.

Як передбачено ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В той же час, в матеріалах справи відсутні докази того, що заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Інком 2001" за кредитними договорами №4И13689И від 28.10.2013, №4И13690И від 31.10.2013, №4И14023Д від 21.01.2014, №4И14167И від 17.02.2014, №4И14330И від 21.10.2014 становила 169036588,43 грн.

Таким чином, позивачем не доведено, що за рахунок коштів в сумі 169036588,43 грн в повному обсязі погашено заборгованість боржника за зазначеними кредитними договорами.

Так, часткове виконання поручителем зобов'язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 23.09.2015 по справі № 6-466цс15 та від 07.10.2015 по справі № 6-932цс15.

Так, як зазначає, апелянт обов'язок відповідача надати позивачу документи, що підтверджують право вимоги до третьої особи виникає з положень ст. 556 ЦК України та Договору поруки (п. 10 Договору).

В той же час, колегія суддів звертає увагу, що положення ст. 556 ЦК України є загальними та не конкретизують спосіб, порядок надання документів та їх форму.

При цьому в п. 10 Договору поруки сторонами погоджено надання саме належним чином посвідчених копій документів. Обов'язок надання оригіналів документів Договором поруки на відповідача не покладений.

Поряд з цим, доказів звернення позивача до відповідача з вимогою надати документи, що підтверджують обов'язки боржника за кредитними договорами матеріали справи не містять.

Крім того, колегія суддів зазначає наступне.

Виконання поручителем свого обов'язку перед кредитором за боржника наділяє його правами вимоги до останнього. Дане право є майновим правом, яке може бути захищено способами, визначеними ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України (редакція до 15.12.2017). Для підтвердження цього права закон покладає на кредитора обов'язок вручення поручителю документів, які підтверджують обов'язок боржника (ч. 1 ст. 556 України).

Право особи на захист своїх цивільних прав та інтересів забезпечено законом (ст. 15 ЦК України), способи якого (ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України) не є вичерпними. Водночас, відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (Право на ефективний засіб юридичного захисту) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Враховуючи вищевикладене, мають бути вичерпані лише ті засоби правового захисту, які є ефективними. Результатом їх застосування є отримання того матеріально-правового ефекту, який сторона переслідувала при укладенні цивільно-правового договору та вчиненні дій щодо його виконання.

Водночас, задоволення кредиторських вимог у випадку набуття поручителем такого статусу (ч. 2 ст. 556 Цивільного кодексу України) здійснюється шляхом примусового виконання обов'язку у натурі, а не шляхом зобов'язання кредитора передати документи. Дане свідчить про неефективність обраного позивачем способу правового захисту, адже вирішення спору не призводить до будь-якого відновлення прав позивача.

Таким чином, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що місцевим господарським судом повно та об'єктивно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, рішення суду прийнято відповідно до вимог матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрім - Компані" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2017 по справі №910/14307/17 без змін.

2.Матеріали справи №910/14307/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 24.01.2018.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

Н.Ф. Калатай