ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2018 р. Справа № 920/871/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А., суддя Пелипенко Н.М.

секретар судового засідання Кохан Ю.В.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Сумській області, м. Суми (вх. № 3740 С/3) на рішення Господарського суду Сумської області від 02.11.2017 по справі № 920/871/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Білопілля Агро», с.Коршачина Білопільського району Сумської області

до Головного управління Держгеокадастру в Сумській області, м. Суми

про поновлення договору оренди, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Білопілля Агро», с.Коршачина Білопільського району Сумської області звернулося до Господарського суду Сумської області із позовом до Головного управління Держгеокадастру в Сумській області, м. Суми, в якому просило визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земель державної власності сільськогосподарського призначення, укладеного 20.07.2010, зареєстрованого у Білопільському відділі Сумської регіональної філії ДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 17.08.2010 за № 39 у редакції, наведеній у позові, а також покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 02.11.2017 по справі № 920/871/17 (суддя Котельницька В.Л.) позов задоволено. Вирішено визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 20.07.2010, укладеного між Білопільською районною державною адміністрацією (Сумська область, м. Білопілля, вул. Старопутивльська, 35 код 4058120), та ТОВ «Білопілля Агро» (Сумська обл., Білопільський район, с. Коршачина, вул. Молодіжна, 1 А, ) шляхом укладання додаткової угоди до договору оренди від 20.07.2010, зареєстрованому у Державному реєстрі земель від 17.08.2010 за № 39, об'єктом оренди якого є земельна ділянка загальною площею 37,0000 га рілля, розташована на території Білопільської міської ради, Сумської області, кадастровий номер: :01:004:0642, в наступній редакції:

«ОСОБА_3 угода

до Договору оренди землі

від 20 липня 2010 року

м. Білопілля « « 2017 р.

Головне управління Держгеокадастру в Сумській області в особі начальника ОСОБА_4, що діє на підставі Положень про територіальні органи Держгеокадастру у Сумській області, затверджених Наказом Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру №6 від 03.03.2015 «Про затвердження положень про територіальні органи Держгеокадастру у Сумській області», надалі іменується «Орендодавець», з однієї сторони і

Товариство з обмеженою відповідальністю «Білопілля Агро» в особі Генерального директора ОСОБА_5, що діє на підставі Статуту з іншої сторони, що надалі іменується «Орендар», надалі разом Сторони, уклали цю ОСОБА_3 угоду до Договору оренди землі від 20 липня 2010 року (далі - ОСОБА_3 угода) про наступне:

1. Сторони погодили поновлення договору оренди землі.

2. У зв'язку з поновленням договору оренди землі строк Договору, передбачений п. 8 Договору, продовжено на наступні 7 (сім) років;

3. Дану ОСОБА_3 угоду укладено в трьох оригінальних примірниках, один для Орендодавця, другий та третій для Орендаря.

4. Всі інші умови Договору оренди землі залишаються без змін. У випадку виникнення суперечностей між положеннями Договору оренди землі та положеннями даної ОСОБА_3 угоди, перевагу мають положення ОСОБА_3 угоди.

5. ОСОБА_3 угода набирає чинності після підписання Сторонами. Зміни до права оренди Земельної Ділянки оформлюються відповідно до чинного законодавства України.

6. Реквізити Сторін

Орендодавець: Орендар:

Головне управління Держгеокадастру ТОВ «Білопілля Агро»

в Сумській області

40021, м. Суми, вул. Петропавлівська, 108 41852, Сумська область,

(0542) 70 09 15 Код 39765885 Білопільський р-н,

с. Коршачина, вул. Молодіжна, 1 А

Код 35103599

Начальник Генеральний директор

_______________ Н.А.ОСОБА_6Кузін».

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру в Сумській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Білопілля Агро» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн.

Повне рішення складено 07.11.2017.

Відповідач із даним рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій вважає, що судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального та процесуального права, неповно зясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в звязку з чим просить рішення Господарського суду Сумської області від 02.11.2017 по справі № 920/871/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Скаржник також звернувся до суду з клопотанням про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги. Крім того, відповідач просив суд апеляційної інстанції відстрочити сплату судового збору за подання даної апеляційної скарги до прийняття рішення у справі за результатами розгляду по суті.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 11.12.2017 клопотання відповідача про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження задоволено. Прийнято апеляційну скаргу відповідача до провадження. Розгляд скарги призначено на 25.01.2018 о 12:00 год. Задоволено клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги до прийняття рішення у справі. Відстрочено Головному управлінню Держгеокадастру в Сумській області, м. Суми сплату судового збору в сумі 1760,00 грн. за подачу апеляційної скарги на рішення Господарського суду Сумської області від 02.11.2017 по справі № 920/871/17 в строк до 25.01.2018.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не надав, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за скаргою відповідача.

Згідно положень статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, повязаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та не оспорено сторонами, 20.07.2010 на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації №326 від 25.06.2010 між Білопільською районною державною адміністрацією і Товариством з обмеженою відповідальністю «Білопілля Агро» був укладений договір оренди земель державної власності сільськогосподарського призначення, відповідно до умов якого Білопільська райдержадміністрація передала позивачу в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення із земель запасу загальною площею 37 га ріллі, яка знаходиться на території Білопільської міської ради.

Договір зареєстрований у Білопільському відділі Сумської регіональної філії ДЗК, про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 17.08.2010 за № 39.

З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка, загальною площею 37 га, була передана позивачу згідно акту прийому-передачі земельної ділянки від 20.07.2010, підписаного представниками сторін.

20.07.2010 представниками сторін був складений акт встановлення в натурі меж земельних ділянок , які надаються в оренду ТОВ «Білопілля Агро». В матеріалах справи міститься також акт погодження (встановлення) та закріплення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та передачу межових знаків на зберігання ТОВ «Білопілля Агро» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Білопільської міської ради Білопільського району Сумської області від 03.06.2009.

З пункту 8 договору оренди вбачається, що він укладений на 1 рік, з 20.07.2010 по 20.97.2011. Після закінчення строку дії договору позивач має переважне право на поновлення договору на новий строк. У цьому разі позивач повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово про намір продовжити його дію. Це кореспондується з ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

17.08.2011 між позивачем та Білопільською районною державною адміністрацією укладено додаткову угоду до договору оренди землі державної власності сільськогосподарського призначення від 20.07.2010, відповідно до якої продовжено строк договору, передбаченого п. 8 договору на 3 роки. ОСОБА_3 угода зареєстрована у відділі Держкомзему у Білопільському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.11.2012 за № 03966.

Судом першої інстанції відповідно до наданих представником пояснень позивача та на підставі наявних у справі доказів встановлено, що договір оренди державної власності сільськогосподарського призначення від 20.07.2010 було продовжено на три роки з моменту укладення додаткової угоди, тому на виконання вимог пункту 8 договору, 04.02.2014 ТОВ «Білопілля Агро» направило ГУ Держземагенства у Сумській області лист-повідомлення з проектом додаткової угоди про поновлення договору оренди.

Строк договору оренди землі державної власності сільськогосподарського призначення від 20.07.2010 було продовжено додатковою угодою від 17.08.2011 до 29.11.2015.

13.03.2014 Головне управління Держземагенства у Сумській області у відповідь на лист-повідомлення позивача надіслав лист № 28-18-0.7-1969/2-14, в якому запропонував позивачу повторно звернутися до Головного управління з відповідним клопотанням та повним пакетом необхідних документів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 09.10.2015 вдруге звертався до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області як до правонаступника ГУ Держземагенства в Сумській області з листом-повідомленням та примірниками додаткової угоди про їх укладення.

У відповідь на даний лист-повідомлення ГУ Держгеокадастру у Сумській області надіслало на адресу позивача лист за № 0-255/21-16СГ від 06.01.2016 яким фактично відмовило в укладенні додаткової угоди на поновлення строку дії договору.

У зв'язку з тим, що ТОВ «Білопілля Агро» продовжувало користування вищевказаною земельною ділянкою відповідно до умов укладеного договору оренди, та не погодилось з рішенням відповідача про відмову в укладенні додаткової угоди до вказаного договору оренди (вважаючи його протиправними та такими, що порушує права позивача), Товариство звернулося до Господарського суду Сумської області з позовною заявою про поновлення договору оренди.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 27.04.2016 у справі №920/74/16 позовні вимоги ТОВ «Білопілля Агро» задоволено частково, визнано поновленим договір оренди землі, укладений між Білопільською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «Білопілля Агро» шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди земель державної власності сільськогосподарського призначення від 20.07.2010, зареєстрованого у Державному реєстрі земель від 17.08.2010 за № 39.

На виконання вищевказаного рішення господарського суду між ГУ Держгеокадастру в Сумській області та ТОВ «Білопілля Агро» 08.12.2016 укладено додаткову угоду № 2 до вказаного договору оренди, при цьому збільшено розмір орендної плати до 8% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Строк дії договору встановлено до 20.07.2017.

Судом першої інстанції встановлено, що за весь час користування вищезазначеною земельною ділянкою (з 2010 року), ТОВ «Білопілля Агро» належним чином виконувало та продовжує виконувати умови вказаного договору оренди. Користування земельною ділянкою здійснюється виключно за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, своєчасно та в повному обсязі проводиться сплата орендної плати, податків та інших обов'язкових платежів.

Маючи намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, на виконання положень ч.2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», ТОВ «Білопілля Агро» повідомило про це ГУ Держгеокадастру в Сумській області листом-повідомленням від 13.06.2017 № 169 (вх. № 8387 від 13.06.2017), до якого було надано проект додаткової угоди.

10.07.2017 відповідач у відповідь на вказаний лист-повідомлення, направив позивачеві лист-повідомлення про прийняте рішення за № 28-18-0.6-8730/2-17, у якому Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повідомило ТОВ «Білопілля Агро», що вважає за можливе розглянути питання про поновлення договору оренди землі за умови надання витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, агрохімічного паспорту земельної ділянки, а також довідки про відсутність заборгованості зі сплати орендної плати. У даному листі відповідачем також запропоновано позивачу збільшити розмір орендних платежів та встановити орендну плату у розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Позивач наголошує, що після закінчення строку дії договору оренди землі він продовжує користуватись земельною ділянкою, сплачує відповідні платежі за таке користування (відповідні докази наявні у справі), а відповідач, у свою чергу, не направляв позивачу письмового повідомлення про відмову у поновленні договору.

У звязку з виникненням вказаних обставин, позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земель державної власності сільськогосподарського призначення, укладеного 20.07.2010, зареєстрованого у Білопільському відділі Сумської регіональної філії ДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 17.08.2010 за № 39 у редакції, наведеній у позовній заяві.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову у повному обсязі суд першої інстанції виходив з того, що позивач дотримався строків та процедури на поновлення договору оренди землі на новий строк, а саме: завчасно звернувся до відповідача з листом-повідомленням № 169 від 13.06.2017 (отримано відповідачем 13.06.2017 за вх. № 8387) про намір скористатись переважним правом на укладення договору на новий строк та надав проект додаткової угоди; після закінчення строку дії спірного договору позивач продовжує виконувати свої обовязки орендаря, використовуючи земельну ділянку та вносячи за це орендну плату; наявний юридичний факт для поновлення договору оренди з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», такий як неповідомлення орендаря про відмову в поновленні договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку договору листом-повідомленням про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Не погодившись із вказаним рішенням відповідач звернувся до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою, в якій просить дане рішення скасувати.

Скарга подана з тих підстав, що судом першої інстанції не було досліджено те, що: позивачем - ТОВ «Білопілля Агро» не були усунуті недоліки, які перешкоджали Головному управлінню Держгеокадастру у Сумській області укласти додаткову угоду; позивач не повідомив Головне управління про прийняте рішення, як про це вказувалось у листі відповідача № 28-18-0.6-8730/2-17; позивач, маючи достатньо часу для усунення недоліків чи надання своєї відповіді на лист № 28-18-0.6-8730/2-17, цього не зробив; між сторонами не досягнуто домовленостей щодо розміру орендної плати, а тому переважне право позивача на поновлення орендних правовідносин є припиненим.

Переглядаючи в апеляційному порядку справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що наведені відповідачем в апеляційній скарзі обставини свідчать про неповне зясування судом обставин спору, що призвело до неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які в даному випадку підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Із матеріалів справи вбачається, що хоча позивач скористався своїм переважним правом на поновлення дії договору на новий строк, проте сторони не досягли згоди щодо розміру орендної плати, внаслідок чого позивач втратив вказане переважне право; між сторонами не була укладена додаткова угода про поновлення строку дії договору у місячний строк, а тому договір припинив свою дію 20.07.2017 відповідно до положень статті 31 Закону України «Про оренду землі».

Надаючи власну правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України).

За змістом частини другої статті 792 Цивільного кодексу України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Зі змісту статті 2 Закону України «Про оренду землі» вбачається, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до пункту 8 Договору (в редакції додаткової угоди № 2 від 08.12.2016) сторонами визначено, що договір укладено на 7 років до 20.07.2017. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору, повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що порядок, умови і правові конструкції поновлення договору оренди землі унормовані статтею 33 Закону України «Про оренду землі».

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 Цивільного кодексу України та статтею 33 Закону України «Про оренду землі».

У частині першій статті 777 Цивільного кодексу України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Незважаючи на формальне визначення договору, який орендар має укласти на новий строк, як додаткової угоди до договору, строк якого закінчився, фактично це буде новий договір, оскільки його умови можуть бути змінені за згодою сторін, і у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Таким чином, при продовженні договору оренди землі у спосіб реалізації переважного права орендаря на укладення договору оренди на новий строк, незмінними будуть залишатися лише сторони договору оренди землі (з урахуванням положень про правонаступництво), розмір земельної ділянки та її цільове призначення. Інші ж умови можуть змінюватися.

Поновлення договору оренди земельної ділянки у такий спосіб можливе виключно за інших рівних умов з іншими особами-претендентами на право оренди цієї земельної ділянки.

Стаття 764 Цивільного кодексу України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

У частинах першій - п'ятій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Виходячи з приписів статей 319, 626 Цивільного кодексу України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Таким чином, згідно із частинами першою - п'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.06.2017 позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Сумській області з листом-повідомленням № 169 про намір продовжити дію договору оренди земельної ділянки від 20.07.2010, до якого додано проект додаткової угоди про поновлення договору на тих самих умовах і передбачено умову щодо продовження дії договору терміном на 7 років.

Вказаний лист було зареєстровано Головним управлінням Держгеокадастру в Сумській області за вх.№ 8387 від 13.06.2017.

10.07.2017 Головним управлінням Держгеокадастру в Сумській області було надано відповідь на лист-пропозицію ТОВ «Білопілля Агро» за вих. № 28-18-0.6-8730/2-17, в якій повідомлено орендаря про можливість розгляду питання щодо поновлення за умови надання витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, агрохімічного паспорту земельної ділянки, а також довідки про відсутність заборгованості зі сплати орендної плати. Крім того, відповідачем запропоновано внести зміни до договору в частині, що стосується орендної плати - 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (за умови їх внесення до закінчення строку договору).

Даний лист отримано позивачем 26.07.2017 за вх. № 346.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Однак матеріали справи не містять жодних доказів узгодження позивачем внесення змін до істотних умов договору оренди земельної ділянки до закінчення строку його дії, запропонованих відповідачем.

За таких обставин, матеріалами справи не підтверджується обставина того, що між Головним управлінням Держгеокадастру в Сумській області та ТОВ «Білопілля Агро» до закінчення строку дії договору було досягнуто згоди з такої істотної умови договору оренди землі, як розмір орендної плати, у звязку з чим позивач втратив переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки.

Поряд з цим, колегією суддів приймаються до уваги доводи скаржника про те, що позивачем не був розроблений агрохімічний паспорт поля, який є обовязковим при передачі земельних ділянок у власність та користування.

Так, відповідно до пунктів 3.2 та 3.5 Порядку ведення агрохімічного паспорту поля земельної ділянки, затвердженого Наказом Міністерства Аграрної політики та продовольства України від 11.10.2011 №536 результати агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення використовуються при проведенні грошової (нормативної та експертної) оцінки земель, визначенні розмірів плати за землю, плануванні заходів щодо відтворення родючості ґрунтів та підвищення урожайності сільськогосподарських культур, коригуванні агротехнологій і сівозмін, проведенні еколого-агрохімічного районування (зонування) території, моніторингу земель та ґрунтів, визначенні сировинних зон для вирощування сільськогосподарської продукції для виготовлення продуктів дитячого та дієтичного харчування та придатності для ведення органічного землеробства, розробленні рекомендацій щодо раціонального та екологічно безпечного застосування агрохімікатів та в інших випадках, передбачених законодавством, наявність агрохімічного паспорта поля земельної ділянки є обов'язковою при передачі земельних ділянок у власність, користування, наданні дозволу на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки, консервації та рекультивації земель і інших випадках, передбачених законом.

При цьому, колегія суддів зазначає, що порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, матиме місце при укладенні договору оренди: з новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право; у разі недосягнення згоди щодо умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах та укладення з ним договору на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права; укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю в поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати об'єкт оренди для власних потреб.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності відповідного порушення відповідачем переважного права позивача на отримання права оренди земельної ділянки, яка визначена предметом спірного договору від 20.07.2010.

Крім того, частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Пролонгація договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, відбувається автоматично, проте в силу приписів частин сьомої-девятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» у місячний строк обов'язково має бути укладена додаткова угода, яка засвідчує юридичний факт поновлення договору.

Згідно правових висновків, викладених в постанові Верховного Суду України від 23.03.2016 у справі № 6-146цс16 щодо переважного права орендаря на поновлення договору оренди землі, при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Таким чином, відповідно до положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Враховуючи, що сторони до закінчення строку дії договору не досягли згоди щодо його істотних умов, позивач не розробив агрохімічний паспорт поля та нормативно-грошову оцінку спірної земельної ділянки, що є обовязковою умовою в силу закону при передачі земельних ділянок у власність чи користування, зазначені документи відповідачу не надав, додана до позову додаткова угода не відповідає ані волевиявленню відповідача, ані вимогам чинного законодавства, тому немає законодавчих підстав для укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі саме на умовах, визначених позивачем, як і немає факту порушення прав позивача на укладення додаткової угоди про пролонгацію договору на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки Головне управління не відмовляло позивачу в укладанні додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, як і не зволікало з її укладанням, а пропонувало вжити відповідних заходів щодо викладених умов для поновлення договору оренди земельної ділянки з посиланням на норми та вимоги чинного законодавства, які позивачем не виконані.

Виходячи з положень статті 11 Цивільного кодексу України, статті 2 Закону України «Про оренду землі» відповідно до яких права та обов'язки сторін виникають з актів цивільного законодавства й укладеного договору, та частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» слід дійти висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених у даній справі позовних вимог ТОВ «Білопілля Агро».

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування прийнято у даній справі рішення через невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, та неправильне застосування норм матеріального права, а тому у справі слід ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Враховуючи те, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення вимог апеляційної скарги відповідача, судовий збір за розгляд апеляційної скарги в розмірі 1760,00 грн. покладається на позивача у відповідності до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 232, 269, 273, пунктом 2 частини першої статті 275, пунктами 1, 4 частини першої статті 277, статтями 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Сумській області, м. Суми задовольнити.

Рішення Господарського суду Сумської області від 02.11.2017 по справі № 920/871/17 скасувати та ухвалити нове рішення.

У позові відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Білопілля Агро» (41852, Сумська область, Білопільський район, с. Коршачина, вул. Молодіжна, 1А; ) в доход Державного бюджету України (отримувач коштів УДКСУ у Дзержинському районі м. Харкова Харківська область, код отримувача 37999654, банк отримувача ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, рахунок отримувача 2003, код класифікації доходів 22030001 «Судовий збір», Харківський апеляційний господарський суд) 1760,00 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Сумської області видати відповідний наказ.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 30.01.18

Головуючий суддя Барбашова С.В.

Суддя Істоміна О.А.

Суддя Пелипенко Н.М.