РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року Справа № 918/1400/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Павлюк І. Ю., суддя Демидюк О.О. , суддя Миханюк М.В.

секретар судового засідання Кушніруку Р.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

за участі прокурора: Прищепи О.М.

розглянувши апеляційну скаргу арбітражного керуючого (ліквідатора) Михайловського Сергія Володимировича, м.Луцьк

на ухвалу господарського суду Рівненської області, постановлену 27.11.17р. суддею Войтюком В.Р. о 10:20 год. у м.Рівному

у справі № 918/1400/14

за заявою (позовною заявою) керівника Сарненської місцевої прокуратури, м.Сарни Рівненської області в інтересах держави в особі Осівської сільської ради Дубровицького району, с.Осова, Дубровицького району Рівненської області та Дубровицької районної державної адміністрації, м.Дубровиця Рівненської області

до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Дружба", с.Осова, Дубровицького району Рівненської області

про повернення земельної ділянки площею 6,7 га

в межах справи № 918/1400/14

за заявою Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Дружба", с.Осова, Дубровицького району Рівненської області

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 27.11.2017р. заяву (позовну заяву) керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Осівської сільської ради Дубровицького району та Дубровицької районної державної адміністрації до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Дружба" про повернення земельної ділянки площею 6,7га в межах справи №918/1400/14 про банкрутство Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Дружба" - задоволено.

Зобов'язано Сільськогосподарський виробничий кооператив "Дружба" повернути Осівській сільській раді за актом приймання-передачі земельну ділянку загальною площею 6,7га, яка знаходиться поза межами с.Осова та була передана в оренду згідно договору оренди землі №3 від 28.01.2011р., укладеного між Осівською сільською радою та СВК "Дружба", у стані, не гіршому, порівняно з тим, в якому вона була передана в оренду.

Стягнуто з Сільськогосподарський виробничий кооператив "Дружба" на користь прокуратури Рівненської області 1600,00грн. судового збору.

Видано накази.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, арбітражний керуючий (ліквідатор) Михайловський Сергій Володимирович 12.12.2017р. (згідно із відбитком штемпеля на поштовому конверті) звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду через господарський суд Рівненської області з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Осівської сільської ради Дубровицького району та Дубровицької районної державної адміністрації до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Дружба" про повернення земельної ділянки площею 6,7га в межах справи №918/1400/14 про банкрутство Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Дружба" - відмовити.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:

- вважає ухвалу місцевого господарського суду постановленою з порушенням норм чинного законодавства;

- покликається на те, що клопотання скаржника про витребування доказів в позивача від 17.10.2017р. вих.№02-36/1086 було відхилене судом з причини ненадання доказів, які перешкоджають ліквідатору отримати запитувані документи самостійно;

- зауважує, що з метою виконання вимог суду, ліквідатор надав суду письмові пояснення вих.№02-36/1149 від 02.11.2017р., в яких навів обставини, що перешкоджали поданню витребуваних доказів. Зокрема, про існування позовної заяви Сарненської місцевої прокурати до СВК "Дружба" скаржнику стало відомо з ухвали господарського суду Рівненської області від 03.10.2017р. про прийняття позовної заяви до розгляд в межах справи про банкрутство СВК "Дружба" №918/1400/14, яку отримав 12.10.2017р., про що свідчить напис на ухвалі про дату та вхідний номер;

- вказує, що до дати судового засідання - 17.10.2017р. апелянту взагалі не було відомо про речове право СВК "Дружба" на земельну ділянку площею 6,7га, під якою знаходяться 12 об'єктів, належних СВК "Дружба" за межами населеного пункту с.Осова, Дубровицького району Рівненської області. Тобто протягом 5 (п'яти) днів від дати отримання ухвали та до дати судового засідання у ліквідатора Михайловського С.В. не було фізичної змоги будь-яким чином отримати витребувані документи;

- стверджує, що позивачем у справі є Сарненська місцева прокуратура в інтересах держави, в особі Осівської сільської ради Дубровицького району, Дубровицької районної державної адміністрації, відповідно, користуючись наданими повноваженнями даний наглядовий орган має право отримати витребувані документи в органу, в інтересах якого він діє, тобто в Осівської сільської ради Дубровицького району, яка повинна мати документи, що перелічені у клопотанні №02-36/1086 від 17.10.2017р.. Обставини, які можуть підтвердити витребовувані докази - в клопотанні про витребування доказів вих.№02-36/1086 від 17.10.2017р. було вказано, які обставини міг підтвердити або спростувати той чи інший, витребуваний письмовий доказ;

- додає, що крім того, до матеріалів справи, з метою отримання документів, які необхідні для розгляду справи ліквідатором було долучено копію термінового запиту вих.№02-36/1146 від 02.11.2017р., адресованого на Осівську сільську раду Дубровицького району Рівненської області, яким у ради ліквідатор запитував документи, аналогічні переліку зазначеному в клопотання про витребування доказів. На вказаний запит ліквідатор посилався, як на підставу у відкладенні розгляду справи, оскільки відповідь не надходила від Осівської сільської ради;

- зазначає, що таким поясненням та доданим до матеріалів справи письмовим доказам оцінка не була надана в оскаржуваній ухвалі. Тобто таким рішенням було порушено процесуальні права ліквідатора, адже судом не було задоволено клопотання про витребування доказів та не прийнято до уваги пояснення ліквідатора про необхідність отримання витребуваних документів на підставі запиту ліквідатора. Одначе, про дані документи та письмові пояснення ні в описовій, ні резолютивній частині оскаржуваної ухвали не згадується;

- вважає, що господарським судом Рівненської області не були дотримані процесуальні норми господарського законодавства, оскільки через порушення принципу законності та змагальності сторін, судом першої інстанції не було досліджено вище наведені обставини, тому оскаржувана ухвала має бути скасованою, з прийняттям нового судового рішення.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 28.12.2017р. апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

17.01.2018р. до Рівненського апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого (ліквідатора) Михайловського С.В. надійшла заява від 15.01.2018р. №02-36/36 з додатками про усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги, а також докази направлення керівнику Сарненської місцевої прокуратури, Осівській сільській раді Дубровицького району та Дубровицькій районній державній адміністрації копій апеляційної скарги з доданими документами.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.01.2018р. поновлено строк на подання апеляційної скарги арбітражного керуючого (ліквідатора) Михайловського Сергія Володимировича на ухвалу господарського суду Рівненської області від 27.11.2017р. у справі №918/1400/14, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого (ліквідатора) Михайловського Сергія Володимировича на ухвалу господарського суду Рівненської області від 27.11.2017р. у справі №918/1400/14 та призначено справу до розгляду на 30.01.2018р. об 14:30год..

В судовому засіданні 30.01.2018р. від прокурора надійшло клопотання від 30.01.2018р. про долучення до матеріалів справи листа (інформацію) Осівської сільської ради Дубровицького району №51 від 29.01.2018р..

Прокурор у письмовому відзиві від 29.01.2018р. №36/3-100вих-18 на апеляційну скаргу та в судовому засіданні 30.01.2018р. заперечила проти доводів апеляційної скарги, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою. Просить суд ухвалу господарського суду Рівненської області від 27.11.2017р. залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Інші учасники справи не скористалася своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надала суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст.263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Учасники справи були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, однак сторони наданим їм процесуальним правом не скористалися та в судове засідання не з'явилися, своїх повноважних представників не направили, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю останніх.

У відповідності до ст.ст.222, 223 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст.270 ГПК України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно із ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши пояснення прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В провадженні господарського суду Рівненської області на стадії ліквідаційної процедури перебуває справа №918/1400/14 про банкрутство Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Дружба".

Постановою господарського суду Рівненської області від 05.11.2014р. СВК "Дружба" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором, ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Михайловського С.В..

Ухвалою суду від 19.06.2017р. продовжено строк ліквідаційної процедури Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Дружба" та строк повноважень ліквідатора до 05.12.2017р..

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Осівської сільської ради від 28.01.2011р. № 26, затверджено акт інвентаризації земель, що знаходяться під господарськими дворами і будівлями СВК "Дружба" за межами населеного пункту, зокрема: адмінприміщення 0,59га, склад ядохімікатів 0,01га, овочесховище 0,16га, машинно-тракторний двір 3,43га, склад ПММ 0,20га, складський сектор 1,0га, пилорама 0,05га, тваринницька ферма 0,90га, молокозавод 0,05га, млин 0,01га, вагова 0,02га, пожежна 0,28га, всього 6,70га.

Також, 28.01.2011р. між Осівською сільською радою (орендодавець) та СВК "Дружба" (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки наданої для обслуговування господарських дворів та будівель, яка знаходиться за межами населеного пункту с.Осова, зареєстрований Осівською сільською радою, про що зроблено запис від 28.01.2011р. №3 (далі - договір).

Згідно п.2, 3 договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 6,7га. На земельній ділянці немає об'єктів нерухомого майна, ріллі, сіножаті, пасовищ, багаторічних насаджень, інших об'єктів інфраструктури, у тому числі доріг, майданчиків з твердим покриттям, меліоративних систем, тощо.

Договір укладено на 11 місяців (у разі укладання договору оренди землі для товарного сільськогосподарського виробництва - з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою). Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк . У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію (п.8 договору).

Пунктом 21 договору встановлено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Відповідно до п.37 договору, зокрема, однією з підстав для його припинення є закінчення строку, на який його було укладено.

28.01.2011р. орендодавець передав а орендар прийняв за актом приймання-передачі земельну ділянку, площею 6,7га, що знаходиться за межами с.Осова, для обслуговування господарських дворів і будівель площею 6,7га.

За вказаних обставин, 28.09.2017р. від керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Осівської сільської ради Дубровицького району, Дубровицької районної державної адміністрації до господарського суду Рівненської області надійшла заява (позовна заява) про зобов'язання СВК "Дружба" повернути Осівській сільській раді, площею 6,7га, яка передана згідно договору оренди земельної ділянки, укладеного 28.01.2011р. між Осівською сільською радою та СВК "Дружба", зареєстрованого Осівською сільською радою, про що зроблено запис від 28.01.2011р. №3, переданої в оренду згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 28.01.2011р..

Обґрунтовуючи заяву (позовну заяву), прокурор посилається на відсутність у боржника правових підстав для користування спірною земельною ділянкою, оскільки строк дії укладеного між Рівненською районною державною адміністрацією та ТОВ "Полісся-Агро" договору оренди землі закінчився. Також, прокурор вказує, що станом на момент подачі позовної заяви по СВК "Дружба" існує податковий борг зі сплати орендної плати за землю в сумі 51495,21грн., що свідчить про неналежне виконання СВК "Дружба" своїх обов'язків згідно укладеного договору оренди. Таким чином, розпорядник землі позбавлений можливості передати її у користування іншим особам, внаслідок чого порушуються економічні інтереси держави, оскільки орендна плата за користування землею не надходить.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 03.10.2017р. прийнято заяву (позовну заяву) до розгляду в межах справи №918/1400/14 про банкрутство СВК "Дружба" та призначено її до розгляду.

17.10.2017р. від арбітражного керуючого СВК "Дружба" надійшов відзив на заяву (позовну заяву) в якому останній заперечує проти позову, вказує на те, що договір було продовжено в силу положень закону, а факт наявності боргу є непідтвердженим, тому просив суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 17.10.2017р. відкладено розгляд заяви (позовної заяви в межах справи про банкрутство №918/1400/14) керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Осівської сільської ради Дубровицького району, Дубровицької районної державної адміністрації про повернення земельної ділянки площею 6,7 га вартістю 210 419,26грн. на 06.11.2017р., зобов'язано ліквідатора боржника Михайловському С.В. до 03.11.2017р. надати суду інформацію в порядку ст.38 ГПК України про обставини, що перешкоджають ліквідатору наданню доказів, перелічених в клопотанні №02-36/1086 від 17.10.2017р., підстави, з яких випливає, що ці докази має Сарненська місцева прокуратура та про обставини, які можуть підтвердити докази, зазначені в клопотанні про витребування доказів; зобов'язано керівника Сарненської місцевої прокуратури надати суду письмові пояснення з урахуванням відзиву ліквідатора Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Дружба" на заяву (позовну заяву в межах справи про банкрутство) про повернення земельної ділянки.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 06.11.2017р. відкладено розгляд заяви (позовної заяви в межах справи про банкрутство №918/1400/14) Керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Осівської сільської ради Дубровицького району, Дубровицької районної державної адміністрації про повернення земельної ділянки площею 6,7га вартістю 210419,26грн. на 27.11.2017р..

Як вже зазначалося, ухвалою господарського суду Рівненської області від 27.11.2017р. заяву (позовну заяву) керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Осівської сільської ради Дубровицького району та Дубровицької районної державної адміністрації до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Дружба" про повернення земельної ділянки площею 6,7га в межах справи №918/1400/14 про банкрутство Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Дружба" - задоволено.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.5 ст.55 Конституції України).

Відповідно до ч.1 ст.13 Конституції України, земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди.

Відповідно до п.2 ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

У відповідності до п.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Як встановлено ст.67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

У статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

В силу ст.792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно ст.ст.2, 3 ЗК України, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

За змістом ч.1 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.124, ч.5 ст.126 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.125 ЗК України, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

У відповідності до ст.1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про оренду землі", передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі.

В силу ст.ст.18, 20 Закону України "Про оренду землі" зазначено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Як зазначалось вище, 28.01.2011р. між Осівською сільською радою (орендодавець) та СВК "Дружба" (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки наданої для обслуговування господарських дворів та будівель, яка знаходиться за межами населеного пункту с.Осова, зареєстрований Осівською сільською радою, про що зроблено запис від 28.01.2011р. №3.

У відповідності до ст.598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За приписами ст.31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до п.37 договору оренди земельної ділянки наданої для обслуговування господарських дворів та будівель від 28.01.2011р., однією з підстав для його припинення є закінчення строку, на який його було укладено.

Вираховуючи викладене, а також умови договору земельної ділянки наданої для обслуговування господарських дворів та будівель від 28.01.2011р., останній не містить положення щодо його автоматичної пролонгації.

Згідно ч.1 ст.764, ст.777 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений. Наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

Аналогічні підстави поновлення договорів оренди землі передбачено ст.33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції чинній на момент закінчення строку дії договору), яка конкретизує порядок такої пролонгації.

Зокрема, відповідно до ст.33 Закону України "Про оренду землі", по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Приписами ст..ст.319, 626 Цивільного кодексу України встановлено, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Отже, для застосування ч.1 ст.33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" встановлена інша підстава поновлення договору оренди: у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами 8, 9 ст.33 Закону України "Про оренду землі", передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Отже, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою ст.33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди. Тобто, у будь-якому випадку у разі поновлення договору оренди обов'язковим є укладення відповідної додаткової угоди.

Враховуючи вище викладене, належним доказом поновлення строку дії договору оренди земельної ділянки є відповідна додаткова угода, укладена між орендарем та орендодавцем.

Матеріали справи свідчать, що СВК "Дружба" до Осівської сільської ради з заявою щодо поновлення договору оренди землі не зверталось, відповідних доказів на спростування протилежного суду не надано та відповідних доказів поновлення договору оренди земельної ділянки і укладання відповідної додаткової угоди, яка в силу викладених вище приписів є обов'язковою, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, в судовому засіданні 30.01.2018р. від прокурора надійшло клопотання від 30.01.2018р. про долучення до матеріалів справи листа (інформацію) Осівської сільської ради Дубровицького району №51 від 29.01.2018р., в якому Осівська сільська рада Дубровицького району повідомляє, що між Осівською сільською радою Дубровицького району та СВК "Дружба" договір щодо оренди земельної ділянки площею 6,7га упродовж 2011-2018 років не переукладався. Договір оренди землі №3 від 28.01.2011р. укладений з вищевказаним орендарем припинив свою дію, земельна ділянка згідно акту приймання-передачі станом на 29.01.2018р. не повернута.

Окрім того, повідомлено, що у відповіді на запит ліквідатора СВК "Дружба" Михайловського С.В. за №02-36/1146 від 02.11.2017р. сільською радою у відповіді від 23.11.2017р. за №384 допущено механічно описку при зазначенні в інформації, що між Осівською сільською радою та СВК "Дружба" договір №3 від 28.01.2011р. перезаключався. Договір щодо оренди земельної ділянки загальною площею 6,7га укладений між Осівською сільською радою та СВК "Дружба" №3 від 28.01.2011р. не переукладався.

За вказаних обставин, із врахуванням зазначеного вище, слід дійти висновку, що договір земельної ділянки наданої для обслуговування господарських дворів та будівель від 28.01.2011р. припинив свою дію в обумовлений сторонами строк, а саме з 28.12.2011р. та пролонгованим у відповідності до вимог чинного законодавства не був.

Відповідно до п."а" ч.1 ст.12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад.

Згідно ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

До виключної компетенція сільських, селищних, міських рад належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (п.38. ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування").

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: делеговані повноваження, зокрема здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів (ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування").

У відповідності до ст122 ЗК України, районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини шостої цієї статті, крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті.

З огляду на вказане вище та умови договору земельної ділянки наданої для обслуговування господарських дворів та будівель від 28.01.2011р., розпорядником земель за спірним договором оренди земельної ділянки слід вважати Осівську сільську раду Дубровицького району.

Відповідно до ст.34 Закону України "Про оренду землі", у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Згідно п.21 договору земельної ділянки наданої для обслуговування господарських дворів та будівель від 28.01.2011р., після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Постановою господарського суду Рівненської області від 05.11.2014р. СВК "Дружба" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором, ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Михайловського С.В., а ухвалою господарського суду Рівненської області від 19.06.2017р. продовжено строк ліквідаційної процедури Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Дружба" та строк повноважень ліквідатора до 05.12.2017р..

За приписами ч.1 ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, крім грошових коштів, що знаходяться на банківському рахунку умовного зберігання (ескроу) банкрута, об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, у комунальну власність відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Згідно ч.1 ст.136 ГК України, право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Індивідуально визначене майно, що належить банкруту на підставі речових прав, крім права власності і господарського відання, не може бути включене до складу ліквідаційної маси (ч.3 ст.42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Частиною 8 ст.42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що майно, щодо якого боржник є користувачем, балансоутримувачем або зберігачем, повертається його власнику відповідно до закону або договору.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів перебування спірної земельної ділянки ні на праві власності, ні на праві господарського відання у відповідача, остання підлягає поверненню Осівській сільській раді.

Отже, приймаючи до уваги ту обставину, що строк укладеного між Осівською сільською радою та СВК "Дружба" договору оренди земельної ділянки припинив свою дію, належних доказів поновлення укладеного сторонами правочину матеріали справи не містять, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком господарського суду Рівненської області, що позовні вимоги керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Осівської сільської ради Дубровицького району та Дубровицької районної державної адміністрації до СВК "Дружба", про повернення земельної ділянки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

В силу приписів ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Доводи скаржника в апеляційній скарзі спростовуються наведеним вище, матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і висновків суду не спростовують.

У відповідності до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, ухвалу господарського суду Рівненської області від 27.11.2017р. у справі №918/1400/14 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу арбітражного керуючого (ліквідатора) Михайловського Сергія Володимировича - без задоволення.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу арбітражного керуючого (ліквідатора) Михайловського Сергія Володимировича, м.Луцьк залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Рівненської області від 27.11.2017р. у справі №918/1400/14 - без змін.

2. Справу №918/1400/14 повернути до господарського суду Рівненської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 31.01.2018р.

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Миханюк М.В.