РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2018Справа № 910/19962/17

За позовом Приватного підприємства «Паво Груп», Донецька обл., м. Маріуполь

До Комунального підприємства Міжнародний аеропорт «Київ» (Жуляни), м. Київ

Про визнання договору укладеним

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін:

Від позивача: Осика В.М.

Від відповідача: Ференц О.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Паво Груп» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства Міжнародний аеропорт «Київ» (далі - відповідач) про визнання укладеним з моменту набрання рішенням законної сили договору про надання послуг з виготовлення та видачі перепусток КП МА «Київ» (Жуляни), між позивачем та відповідачем, в редакції, запропонованій позивачем.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач безпідставно відмовив позивачу в укладенні на новий строк договору про надання послуг з виготовлення та видачі перепусток для надання права на санкціонований доступ до контрольованої зони підприємства (на закриту для вільного доступу та перебування територію) персоналу за заявкою позивача. За твердженням позивача, внаслідок безпідставного та незаконного ухилення відповідача від укладення вказаного договору на новий строк Приватне підприємство «Паво Груп» не може потрапити до орендованого ним приміщення та отримати доступ до товару, який належить позивачу на праві приватної власності, що призводить до порушення інтересів та законних прав останнього. Крім того, позивач вказує на те, що станом на дату подання позовної заяви відповідач ухиляється від укладення договору, що підтверджується тривалою перепискою між сторонами спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.17. порушено провадження у справі № 910/19962/17 та призначено її до розгляду на 07.12.17.

04.12.17. від відповідача через відділ діловодства надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує з підстав того, що в прохальній частині позовної заяви позивач просить вважати укладеним договір в редакції, яка не може бути прийнята Комунальним підприємством Міжнародний аеропорт «Київ» (Жуляни), оскільки відповідно до Положення про перепустки КП МА «Київ» (Жуляни), Конвенції про міжнародну цивільну авіацію та нормативних актів, процедура отримання доступу до митної зони та підписання договорів є визначеною і обов'язковою для виконання.

В судових засіданнях 07.12.17., 12.12.17. було оголошено перерви до 12.12.17., 16.01.18.

У зв'язку з набранням з 15.12.17. чинності Законом України від 03.10.17. "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції, ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.18. у справі № 910/19962/17 вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16.01.18.

Представники сторін в судове засідання 16.01.18. з'явились.

За приписами ч. 6. ст. 83 ГПК України якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

В судовому засіданні 16.01.18. судом встановлено, що під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 ГПК України, судом в порядку ч. 5 ст. ст. 185 ГПК України з'ясовано думку сторін щодо дати призначення судового засідання для розгляду справи по суті.

При цьому сторонами в судовому засіданні 16.01.18. подано письмові заяви на згоду про початок розгляду справи № 910/19962/17 по суті 16.01.18.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Врахувавши викладене вище, з огляду на те, що під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 ГПК України, а сторонами подано письмові зави на згоду про початок розгляду справи № 910/19962/17 по суті 16.01.18., суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 16.01.18.

В судовому засіданні 16.01.18. розпочато розгляд справи № 910/19962/17 по суті.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 16.01.18. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.16. між Приватним підприємством Донецька асоціація незалежних підприємців «Авіакомпанія АНП» (яке було перейменоване у Приватне підприємство «Паво Груп», та з огляду на що сторони додатковою угодою № 1 від 01.03.16. внесли зміни до Договору № 3-2016 від 01.01.16.) (Платником) та відповідачем (Аеропорт) було укладено Договір № 3-2016 про надання послуг з виготовлення та видачі перепусток КП МА «Київ» (Жуляни) (далі - Договір), за умовами якого Аеропорт надавав:

- комплекс послуг з виготовлення та видачі перепусток встановленого зразка, що надають право на санкціонований доступ до контрольованої зони підприємства (на закриту для вільного доступу та перебування територію) персоналу за заявкою Платника, а Платник сплачує за надані послуги в порядку і на умовах Договору;

- послугу з супроводу територією контрольованої зони підприємства - персоналу та транспортних засобів Платника (у разі потреби та при наявності у Платника відповідної разової перепустки) за заявкою Платника, а Платник сплачує за надані послуги в порядку і на умовах Договору;

- послугу з інформування платника (в разі потреби) стосовно відвідування контрольованої зони підприємства персоналом та транспортними засовами Платника за заявкою Платника з обґрунтуванням необхідності отримання даної інформації, а Платник сплачує за надані послуги в порядку і на умовах Договору.

Строк дії Договору було встановлено в п. 10.1 з 01.01.16. по 31.12.16.

За приписами п. 10.4 Договору його дія може бути продовжена на узгоджений сторонами термін і на тих же (або інших) умовах за письмовим погодженням сторін.

З огляду на вказане додатковою угодою № 3 від 28.11.16. до Договору сторони продовжили строк його дії до 31.01.17.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач безпідставно відмовив позивачу в укладенні на новий строк договору про надання послуг з виготовлення та видачі перепусток для надання права на санкціонований доступ до контрольованої зони підприємства (на закриту для вільного доступу та перебування територію) персоналу за заявкою позивача. За твердженням позивача, внаслідок безпідставного та незаконного ухилення відповідача від укладення вказаного договору на новий строк Приватне підприємство «Паво Груп» не може потрапити до орендованого ним приміщення та отримати доступ до товару, який належить позивачу на праві приватної власності, що призводить до порушення інтересів та законних прав останнього. Крім того, позивач вказує на те, що станом на дату подання позовної заяви відповідач ухиляється від укладення договору, що підтверджується тривалою перепискою між сторонами спору.

Заперечуючи проти позову відповідач вказує на те, що в прохальній частині позовної заяви позивач просить вважати укладеним договір в редакції, яка не може бути прийнята Комунальним підприємством Міжнародний аеропорт «Київ» (Жуляни), оскільки відповідно до Положення про перепустки КП МА «Київ» (Жуляни), Конвенції про міжнародну цивільну авіацію та нормативних актів, процедура отримання доступу до митної зони та підписання договорів є визначеною і обов'язковою для виконання.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України, однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у наданій сторонам можливості за взаємною згодою визначати умови такого договору, змінювати ці умови також за взаємною згодою або утримуватись від пропозицій про їх зміну.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Приписами ч. 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Порядок укладення господарських договорів регулюється ст. ст. 179-181 Господарського кодексу України та ст. ст. 638-646 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Статтею 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За приписами ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

З матеріалів справи вбачається, що листом № 13 від 12.01.17. позивач звернувся до відповідача з проханням продовжити строк дії Договору до 31.12.17.

Відповідач листом від 31.01.17. повідомив позивача про те, що дію всіх видів перепусток позивача призупинено з 01.02.17. до вирішення питань щодо продовження або підписання нових договорів оренди в Міжнародному аеропорту «Київ» (Жуляни), з огляду на те, що від власника приміщень (орендодавця за договором оренди нерухомого майна № 170/14 від 20.05.14.) надійшов лист про дострокове розірвання вказаного договору, який і був підставою для укладення відповідного договору про надання послуг з виготовлення та видачі перепусток КП МА «Київ» (Жуляни).

Листом № 135 від 25.04.17. позивач звернувся до відповідача з проханням укласти договір про надання послуг з виготовлення та видачі перепусток КП МА «Київ» (Жуляни) на новий строк.

При цьому Приватним підприємством «Паво Груп» Аеропорту не було направлено проекту відповідного договору для його розгляду, підписання чи надання заперечень відповідачем шляхом складання протоколу розбіжностей.

Листом № 5.2-1.8-372 від 16.05.17. відповідач повідомив позивача про те, що питання укладення нового договору про надання послуг з виготовлення та видачі перепусток КП МА «Київ» (Жуляни) на новий строк буде розглянуто після завершення судового розгляду справи про виселення Приватного підприємства «Паво Груп» з орендованого ним на території Аеропорту приміщення та зобов'язання звільнити таке приміщення.

Листом від 19.06.17. № 191 позивач звернувся до відповідача з проханням укласти договір про надання послуг з виготовлення та видачі перепусток КП МА «Київ» (Жуляни) на новий строк.

При цьому позивачем Аеропорту не було направлено проекту відповідного договору для його розгляду, підписання чи надання заперечень відповідачем шляхом складання протоколу розбіжностей.

Листом № 5.2-1.8-494 від 26.06.17. відповідач повідомив позивача про те, що питання укладення нового договору про надання послуг з виготовлення та видачі перепусток КП МА «Київ» (Жуляни) на новий строк буде розглянуто після завершення судового розгляду в апеляційному порядку справи про виселення Приватного підприємства «Паво Груп» з орендованого ним на території Аеропорту приміщення та зобов'язання звільнити таке приміщення.

Листом від 28.08.17. № 261 позивач звернувся до відповідача з проханням укласти договір про надання послуг з виготовлення та видачі перепусток КП МА «Київ» (Жуляни) на новий строк.

При цьому позивачем Аеропорту не було направлено проекту відповідного договору для його розгляду, підписання чи надання заперечень відповідачем шляхом складання протоколу розбіжностей.

Листом № 5.2-1.8-455 від 26.09.17. відповідач повідомив позивача про те, що питання укладення нового договору про надання послуг з виготовлення та видачі перепусток КП МА «Київ» (Жуляни) на новий строк буде розглянуто після виконання органами державної виконавчої служби наказу Господарського суду Донецької області про зобов'язання орендодавця за договором оренди нерухомого майна № 170/14 від 20.05.14. (ТОВ «Мастер-Авіа» усунути перешкоди у користуванні Приватним підприємством «Паво Груп» нежитловим приміщенням № 2046 на другому поверсі загальною площею 270,0 кв.м, ке розташоване в будівлі Міжнародного пасажирського терміналу «А».

З огляду на викладене судом встановлено, що позивач не надсилав відповідачу проекти договору про надання послуг з виготовлення та видачі перепусток КП МА «Київ» (Жуляни) для укладення такого договору на новий строк, а Комунальне підприємство Міжнародний аеропорт «Київ» (Жуляни) не ухилялось від його укладення.

Таким чином, позивач не вчинив жодних дій, спрямованих на фактичне укладення договору про надання послуг з виготовлення та видачі перепусток КП МА «Київ» (Жуляни) на новий строк в порядку, передбаченому статтею 181 ГК України.

При цьому, визнання договору укладеним в редакції однієї з сторін є обмеженням у реалізації прав іншої сторони такого договору, яка не може бути примушена виконувати умови договору, визначені в односторонньому порядку.

Окрім вказаного судом враховано, що лише 29.12.17. (враховуючи, що позивач звернувся з даним позовом до суду 13.11.17.) листом від 28.12.17. № 378 Приватне підприємство «Паво Груп» направило відповідачу проект договору про надання послуг з виготовлення та видачі перепусток КП МА «Київ» (Жуляни) в двох примірниках на п'яти аркушах.

Вказаний лист з проектом відповідного договору був отриманий відповідачем 11.01.18., з огляду на що станом на дату прийняття рішення в даній справі (16.01.18.) права позивача не є порушеними, а вимоги передчасними, оскільки не сплинув встановлений ст. 181 ГК України двадцятиденний строк для оформлення договору відповідно до вимог частини першої статті 181 ГК України і повернення одного примірника договору позивачу або для надсилання відповіді на лист, факсограму, чи складання та направлення протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Враховуючи викладене вище у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Додатково суд відзначає, що з огляду на викладене нижче не приймається судом посилання позивача на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 23.08.17. у справі № 910/2823/17, якою, за твердженням позивача встановлено обов'язок укладення з позивачем договору про надання послуг з виготовлення та видачі перепусток КП МА «Київ» (Жуляни) в двох примірниках на п'яти аркушах, та на підставі якої позивач стверджує, що вказане є преюдиційним фактом.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 75 ГПК України).

Оскільки до змісту реалізації диспозиції норми права входять: встановлення судом юридичних правових фактів як умов наявності правовідносин, визначення об'єктивної істини юридичних фактів, правильна правова оцінка фактичних обставин, то встановивши певний юридичний факт, необхідно надати правильну юридичну оцінку фактичним обставинам.

Предметом спору у справі № 910/2823/17:

- за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастер-Авіа» до Приватного підприємства «Паво Груп» - виселення та зобов'язання передати орендоване майно;

- за зустрічним позовом Приватного підприємства «Паво Груп» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мастер-Авіа» - зобов'язання направити погодження про видачу перепусток для проходження режимної зони з метою користування нежитловим приміщенням; зобов'язання усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням шляхом забезпечення безперешкодного входження (та/або проїзду) та його перебування в ньому (вселення), здійснення господарської діяльності в нежитловому приміщенні згідно договору оренди № МА 170/14 від 20.05.14., відновлення прав та повноважень на перетин режимної зони.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 16.05.17 у справі № 910/2823/17 в задоволенні первісних позовних вимог відмовлено повністю, зустрічні позовні вимоги задоволено частково та зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Мастер-Авіа» усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням № 2046 на 2-му поверсі загальною площею 270,00 кв.м, яке розташовано в будівлі Міжнародного пасажирського терміналу (А) шляхом забезпечення безперешкодного входження (та/або проїзду) та його перебування в ньому (вселення), здійснення господарської діяльності в нежитловому приміщенні згідно договору оренди № МА 170/14 від 20.05.14., відновлення прав та повноважень на перетин режимної зони у відповідності до додатку № 6 до Договору оренди № МА170/14 від 20.05.17.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 23.08.17. у справі № 910/2823/17 рішення Господарського суду Донецької області від 16.05.17 у справі № 910/2823/17 змінено та в частині задоволення зустрічного позову зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Мастер-Авіа» усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням № 2046 на 2-му поверсі загальною площею 270,00 кв.м, яке розташовано в будівлі Міжнародного пасажирського терміналу (А).

Вказаною постановою встановлено, що за відсутності належним підстав для припинення договору оренди № МА 170/14 від 20.05.14., орендодавцем (Товариством з обмеженою відповідальністю «Мастер-Авіа») повинні бути вжиті заходи, спрямовані на забезпечення доступу орендаря до орендованого майна.

При цьому, предметом спору в даній справі є визнання укладеним з моменту набрання рішенням законної сили договору про надання послуг з виготовлення та видачі перепусток КП МА «Київ» (Жуляни), між Приватним підприємством «Паво Груп» та Комунальним підприємством Міжнародний аеропорт «Київ», в редакції, запропонованій позивачем.

Таким чином, суд оцінив зазначене в постанові Донецького апеляційного господарського суду від 23.08.17. у справі № 910/2823/17 з урахуванням загальних правил ст. 43 ГПК України щодо оцінки доказів.

Крім вказаного, позивачем не спростовано викладені в письмовому відзиві від 28.11.17. на позовну заяву доводи відповідача про те, що станом на 28.11.17. Приватним підприємством «Паво Груп» не було надано відповідачу пакет документів, зазначений у додатку 2 до Положення про перепустки Комунального підприємства Міжнародний аеропорт «Київ» (Жуляни).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналогічні положення містяться у ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України.

Частиною 2 ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України визначено основні способи захисту цивільних прав та інтересів.

З огляду на положення зазначених норм та принцип диспозитивності у господарському судочинстві, позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Враховуючи вищевикладене, з наведеного вбачається, що до господарського суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється.

Разом з тим, звертаючись до господарського суду, позивач вказує у позовній заяві предмет та підстави позову, тобто, самостійно визначає, яке його право, на його суб'єктивну думку, є порушеним, та в який спосіб належить здійснити судовий захист порушеного права.

Натомість, вирішуючи спір, судам належить з'ясувати наявність порушеного права позивача та відповідність обраного ним способу захисту порушеного права способам, визначеним у законодавстві.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

При цьому, господарський суд зазначає, що під порушенням права слід розуміти такий стан суб'єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб'єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов'язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Обставини, на які посилається позивач не свідчать про наявність у нього порушеного суб'єктивного права з боку відповідача станом на момент розгляду даної справи та прийняття рішення.

Таким чином, вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 25.01.18.

Суддя Т.М. Ващенко