ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року Справа № 926/4075/17

За позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Івасюка, 6а,м. Чернівці

про стягнення заборгованості на загальну суму 838,99 грн.

Суддя Гурин М.О.

Представники:

від позивача ОСОБА_1, представник за довіреністю № 16-64 від 14.04.2017р.

від відповідача ОСОБА_2, голова ОСББ

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулося з позовом до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Івасюка, 6а про стягнення боргу, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та штрафних санкцій за неналежне виконання грошового зобовязання на загальну суму 838,99 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 27.12.2013 року між публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України та обєднанням співвласників багатоквартирного будинку Івасюка, 6а було укладено договір купівлі продажу природного газу №2026/14ТЕ-38 (далі договір), згідно якого позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 16126,72 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від: 31.01.2014 року на суму 3207,54 грн., 28.02.2014 року на суму 3371,20 грн., 31.03.2014 року на суму 2097,33 грн., 30.04.2014 року на суму 1440,12 грн., 31.10.2014 року на суму 1309,20 грн., 30.11.2014 року на суму 1869,54 грн., 31.12.2014 року на суму 2831,79 грн. Однак, відповідач в порушення умов пункту 6.1 договору оплату за переданий природний газ здійснював несвоєчасно та не в повному обсязі, у звязку з чим виникла заборгованість у сумі 838,99 грн., з яких сума основного боргу становить 382,97 грн., пеня 142,27 грн., 3% річних 35,58 грн., інфляційні 278,17 грн.

Провадження у справі порушено ухвалою господарського суду Чернівецької області від 12.12.2017 р., справу до розгляду в судовому засіданні призначено на 26.12.2017 р., зобовязано відповідача надати відзив на позов.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 26.12.2017 р. здійснено перехід розгляду справи до норм чинного Господарського процесуального кодексу України, зі стадії підготовчого провадження, призначено підготовче засідання на 24.01.2018 р.

19.01.2018 р. отримано клопотання про участь позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

24.01.2018 р. надійшла заява позивача про залишення без розгляду клопотання про участь позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

24.01.2018 р. відповідачем подано заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача просив закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу на суму 382,97 грн. у звязку із тим, що відповідач після порушення провадження у справі добровільно сплатив зазначену суму, в решті позовних вимог просив задовольнити позов з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача визнав позовні вимоги, у підтвердження сплати основного боргу надав копію квитанції.

У відповідності до п. 3 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку п. 3 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин.

Заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

27.12.2013 р. між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (продавець, позивач у справі) та Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «Івасюка, 6а» (покупець, відповідач у справі) був укладений договір купівлі-продажу природного газу №2026/14-ТЕ-38, відповідно до умов якого, продавець зобовязався передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобовязаний прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору (п.п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями, національними творчими спілками та їх релігійними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності.

Згідно з п. 3.3 договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

Пунктом 3.4 договору визначено, що не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобовязується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Пунктами 5.1., 5.2. договору встановлено, що ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюються НКРЕ України. Ціна за 1000 куб.м. газу становить 1118,974 грн. без урахування збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000 куб.м. природного газу 1118,974 грн., крім того ПДВ 17% - 190,226 грн., всього з ПДВ 1309,20 грн.

У пункті 6.1. договору сторони визначили, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до розділу 11 договору він набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, діє в частині реалізації газу до 31.12.2014р., а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, позивач у грудні 2014 р. передав відповідачу природний газ на суму 2831,79 грн. Факт отримання газу підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 31.12.2014 р. на суму 2831,79 грн., який підписаний та скріплений печатками сторін.

Відповідач, в порушення умов договору товар, отриманий газ оплатив частково на суму 2448,82 грн., що призвело до виникнення заборгованості в сумі 382,97 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, станом на день порушення провадження у справі заборгованість Відповідача за поставлений Позивачем газ становила 382,97 грн.

З наданої представником відповідача квитанції від 14.12.2017 р. встановлено, що відповідачем в добровільному порядку погашено основний борг перед позивачем в сумі 382,97 грн. після звернення останнього з позовом до суду.

Відповідно до п. 2 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

Із врахуванням вищевикладених норм та фактичних обставин справи, суд вважає що провадження у справі в частині стягнення боргу в сумі 382,97 грн. підлягає закриттю за відсутністю предмета спору між сторонами.

Щодо стягнення пені, 3 % річних та інфляційних, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно з ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Аналогічний припис містить ст. 230 Господарський кодекс України.

Згідно ж ст. 230 Господарський кодекс України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідач за поставлений газ в березні, квітні, жовтні, листопаді, грудні 2014 року кошти перерахував, однак з порушенням строків оплати, встановлених у п. 6.1 договору.

Факт передачі газу належним чином доведений, документально підтверджений актами приймання-передачі природного газу, які підписані та скріплені печатками сторін.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 142,27 грн. за періоди, які значяться в обґрунтованому розрахунку на позов.

Пунктом 7.2. договору сторони визначили, що у разі невиконання покупцем пункту 6.1. умов цього договору він зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до вимог Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань № 543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування позивачем пені є обґрунтованим та законним, розрахунок здійснений вірно.

Таким чином, вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 142,27 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача суму 35,58 грн. - 3% річних та 278,17 грн. інфляційних за порушення строків оплати за поставлений газ в березні, квітні, жовтні, листопаді, грудні 2014 року.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних, суд також встановив, що його здійснено здійснений вірно.

Отже позовні вимоги про стягнення з відповідача суми 35,58 грн. 3% річних та 278,17 грн. інфляційних підлягають задоволенню.

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" та ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, позивачу Публічному акціонерному товариству Національна акціонерна компанія Нафтогаз України слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за платіжним дорученням № 5007275 від 02.11.2017р., що складає 800,00 грн, решту судового збору в сумі 800 грн. - покласти на відповідача з вини якого спір доведено до вирішення в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 130, 185, 231, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Івасюка, 6а (58018, Чернівецька область, місто Чернівці, вул. Івасюка, 6а, ) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) 142,27 грн. пені, 35,58 грн. 3 % річних, 278,17 грн. інфляційних втрат, 800,00 грн. судового збору.

3. У частині стягнення основного боргу в сумі 382,97 грн. закрити провадження у справі.

4. Повернути Публічному акціонерному товариству Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) 50% судового збору, що складає 800,00 грн, на підставі ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", що був сплачений згідно платіжного доручення №5007275 від 02.11.2017р., яке знаходиться в матеріалах справи № 926/4075/17.

5. Примірник ухвали, скріплений гербовою печаткою суду, направити позивачу, копію ухвали - відповідачу рекомендованим листом.

Згідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 26.01.2018р.

Суддя М.О. Гурин