ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" січня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/10/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф. розглянувши заяву Фонду державного майна України за вх.ГСОО№2-2-531/18 від 29.01.2018р. про забезпечення позову у справі №916/10/18 -

За позовом: Фонду державного майна України (01133, м. Київ, вул.. Генерала Алмазова, 18/9, )

до відповідачів ОСОБА_1 підприємства Готельний комплекс Курорт Еліт (67772, Одеська обл., м. Білгород Дністровський, смт. Затока, вул. Приморська, 57В, ) та Затоківської селищної ради Білгород Дністровської міської ради Одеської області ( 67772, Одеська обл., м. Білгород Дністровський, смт. Затока, вул. Приморська, 21, )

про визнання незаконним рішення та визнання недійсним договору.

Суддя Погребна К.Ф.

Представники не викликались.

ВСТАНОВИВ:

Фонд державного майна України звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до ОСОБА_1 підприємства Готельний комплекс Курорт Еліт та Затоківської селищної ради Білгород Дністровської міської ради Одеської області про визнання незаконним рішення Затоківської селищної ради від 02.06.2017р. № 357 та визнання недійсним Договір купівлі продажу земельної ділянки від 08.06.2017р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що земельна ділянка, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Білгород Дністровськй, смт. Затока, вул. Лазурна, 19 є державною власності у звязку з чим вважає незаконним рішення Затоківської селищної ради від 02.06.2017р. № 357 та недійсним Договір купівлі продажу земельної ділянки від 08.06.2017р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.01.2018р. відкрито провадження по справі №916/10/18 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 26.02.2018р.

29.01.2018р. до суду від Фондому державного майна України надійшла заява про забезпечення позову (вх. №ГСОО 2-531/18), в якій заявник просить суд накласти арешт на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Білгород Дністровськй, смт. Затока, вул. Лазурна, 19, кадастровий номер :02:019:0157.

При цьому в обґрунтування заяви Фонд державного майна України посилається на наступне.

Предметом позовної заяви є визнання незаконним рішення Затоківської селищної ради від 02.06.2017 № 357 та визнання недійсним Договору купівлі - продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 08.06.2017, який укладений між Затоківською селищною радою та ПП «Готельний комплекс «Курорт Еліт», предметом якого є земельна ділянка загальною площею 0,6914 га, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт Затока, вул. Лазурна, 19, кадастровий номер: :02:019:0157.

Фонд державного майна України, який діє на підставі Закону України від 9 грудня 2011 р. № 4107-УІ «Про Фонд державного майна України», та відповідно до функцій з розпорядження державним майном у рамках Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Молдова про взаємне визнання прав та регулювання відносин власності від 11 серпня 1994 р. (далі - Угода від 11.08.1994), покладених на Фонд державного майна України Законом України від 12.07.2001 № 2666-ІІІ, здійснює регулювання майнових відносин на об'єкти, розташовані на території України, на які Республікою Молдова висунуто майнові претензії в рамках вищезазначеної Угоди від 11.08.1994.

З метою реалізації Угоди від 11.08.1994 молдовською стороною висунуто майнові претензії на базу відпочинку «Зорі Тирасполя» (смт Затока, Білгород-Дністровський р-н, Одеська обл.), забудовником якої було Тираспольське монтажне управління тресту «Молделектромонтаж» Міністерства монтажних і спеціалізованих будівельних робіт СРСР. тобто підприємство колишнього союзного підпорядкування.

Департаментом приватизації Республіки Молдова в установленому порядку надано документи для підтвердження відповідно до Угоди від 11.08.1994 прав власності на базу відпочинку «Зорі Тирасполя».

Відповідно до статті 1 Закону України від 10 вересня 1991 р. № 1540-ХІІ «Про підприємства, установи, організації союзного підпорядкування, що розташовані на території України» майно та фінансові ресурси підприємств, установ, організацій та інших об'єктів союзного підпорядкування, розташованих на території України, є державною власністю України. Крім того, згідно зі статтею 1 Угоди від 11.08.1994 майно зазначеної бази відпочинку «Зорі Тирасполя» є державною власністю України.

За результатами опрацювання наданих документів Фондом державного майна України були зроблені висновки щодо правового статусу майна бази відпочинку «Зорі Тирасполя» (смт Затока, Білгород-Дністровський район, Одеська область), що затверджені наказом Фонду державного майна України від 18.10.2004 № 2176, та з огляду на відсутність підстав для української сторони щодо визнання зазначеної бази відпочинку власністю Республіки Молдова, відносять майно бази відпочинку «Зорі Тирасполя» до державної власності України.

На думку Фонду державного майна України, земельна ділянка, що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт Затока, вул. Лазурна, 19, є державною власністю, оскільки рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.05.2017 № 35115434 було внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 20328673, за яким база відпочинку «Зорі Тирасполя», що знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Лазурна, 19, є державною власністю.

Оскільки реєстрація речових прав на будівлі, за якими визнано право державної власності, відбулася 05.05.2017, а Договір було укладено 08.06.2017, то вказане на думку позивача свідчить про порушення Затоківською селищною радою ст. 377 ЦК України і як наслідок - права власності держави.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять обєкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 19 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності субєкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Згідно зі ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Враховуючи, що предметом спору у даній справі є, визнання недійсним рішення Затоківської селищної ради рішення Затоківської селищної ради від 02.06.2017р. № 357 «Про продаж ПП «Готельний комплекс «Курорт Еліт» ділянки несільськогосподарського призначення (кадастровий номер :02:019:0157) площею 0,6914 га за адресою: вул.. Лазурна, 19, Сонячний район, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, що перебуває в постійному користуванні ПП «Готельний комплекс «Курорт Еліт» для обслуговування обєктів рекреаційного призначення» та визнання недійсним договору купівлі продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 08.06.2016р. предметом якого була саме спірна земельна ділянка, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів всіх учасників судового процесу, враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, господарський суд дійшов висновку про задоволення заяви про вжиття запобіжних заходів.

Керуючись ст. 136, 137, ч. 5 ст. 140, ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Фонду державного майна України про забезпечення позову задовольнити повністю.

2. До закінчення розгляду справи по суті накласти арешт на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород Дністровськй, смт. Затока, вул. Лазурна, 19, кадастровий номер :02:019:0157.

Ця ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Стягувач: Фонд державного майна України (01133, м. Київ, вул.. Генерала Алмазова, 18/9, )

Боржники: Приватне підприємство Готельний комплекс Курорт Еліт (67772, Одеська обл., м. Білгород Дністровський, смт. Затока, вул. Приморська, 57В, ) та Затоківська селищна рада Білгород Дністровської міської ради Одеської області ( 67772, Одеська обл., м. Білгород Дністровський, смт. Затока, вул. Приморська, 21, )

Ухвала набрала чинності 30.01.2018р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області.

Суддя К.Ф. Погребна