ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/2354/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Величко Т.А.,

суддів: Бєляновського В.В., Таран С.В.

при секретарі: Колбасовій О.Ф.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

комунального підприємства „Бритівка

на рішення господарського суду Одеської області від 13.11.2017 року

по справі № 916/2354/17

за позовом Державної екологічної інспекції в Одеській області

до відповідача комунального підприємства „Бритівка

про стягнення 45 030,00 грн.,

головуючий суддя першої інстанції:Желєзна С.П.

час та місце ухвалення рішення: 13.11.2017 р., м.Одеса, пр.. Шевченка, 29, господарський суд Одеської області, зал судових засідань №14, судове засідання тривало з 12:00 год. до 12.20 год.

повний текст рішення складений 17.11.2017 р.

В судовому засіданні 22.01.2018р. згідно ст. 233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція в Одеській області звернулася до господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача комунального підприємства «Бритівка» (далі по тексту КП „Бритівка) суму збитків в розмірі 45030 грн., завданих державі і перерахувати їх для зарахування до Державного бюджету України на р/р 0086 фонду охорони навколишнього природного середовища Бритівської сільської ради, стягнути з відповідача витрати судового збору.

Рішенням господарського суду Одеської області від 13.112017 року у справі №916/2354/17 позов задоволено. Стягнуто з КП «Бритівка» на користь держави Україна шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в розмірі 45030,00 грн., а також на користь Державної екологічної інспекції в Одеській області, судовий збір у розмірі 1 600,00 грн.

Рішення мотивовано посиланням на ст. 22, 614, 1166 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 68, 69, ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 1, 13, 16, 17, 42, ЗУ «Про відходи».

Як зазначено господарським судом, КП «Бритівка» належить до субєктів господарської діяльності у сфері поводження з відходами, а тому на нього покладено обовязок з відшкодування шкоди, завданої неналежним виконанням такого обовязку, оскільки саме такий субєкт господарювання повинен запобігати розміщенню відходів на відповідній території.

КП «Бритівка» було вчинено порушення законодавства про охорону навколишнього середовища, яке полягає в порушенні природоохоронних вимог при зберіганні відходів поза межами сільського звалища твердих побутових відходів (далі по тексту ТПВ).

Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне дослідження доказів, порушення норм матеріального права при недотриманні норм процесуального права просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 13.11.2017р., прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Державної екологічної інспекції в Одеській області про стягнення з КП «Бритівка» 45030 грн. шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища та 1600 грн. судового збору відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що КП «Бритівка» відповідно до власного статусу та Договору про закріплення майна, що перебуває у спільній власності територіальної громади Бритівської сільської Ради Білгород Дністровського району на праві оперативного управління від 17.06.2011р. володіє і користується сільським звалищем ТПВ, розташованим на земельній ділянці площею 3,0га і тільки в межах цієї земельної ділянки може набувати цивільних прав та обовязків та нести відповідну цивільну відповідальність лише за недоліки, повязані із утриманням саме цієї території.

В ОСОБА_2 перевірки від 16.02.2017р. вказано, що на момент огляду полігону машиною ГАЗ-53 було скинуто специфічні відходи із виробництва виноматеріалу з підприємства за межами сміттєзвалища, також видно поблизу такі ж самі відходи, скинуті раніше. Саме дії ТОВ «Вин Агро», діяльність якого призводить до утворення відходів, яке позбувається їх перевезенням в даному випадку до полігону є прямим доказом того, що це підприємство також є субєктом у справі поводження з відходами, що спростовує висновок суду про належність саме КП «Бритівка» обовязок із недопущення зберігання відходів у несанкціонованих місцях, і обовязок із відшкодування шкоди завданої засміченням пасовища.

Скаржник зазначає, що суд не дослідив належним чином, в чому полягає протиправна поведінка КП «Бритівка» та зіслався лише на матеріали про адміністративне порушення (протокол №000015) та постанову №000015 про накладання на колишнього директора компенсацію орендатора КП «Бритівка» адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. за адміністративне правопорушення ст. 52 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Інспекція в даному випадку не дотрималася зобовязання діяти лише на підставі та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, як орган, наділений певними повноваженнями не застосувала їх до правопорушника (ТОВ «Вин Агро»), а використала їх для притягнення до відповідальності КП «Бритівка» за дії, які останнє не вчиняло.

У запереченнях на апеляційну скаргу Державна екологічна інспекція просить залишити рішення господарського суду Одеської області без змін, а скаргу без задоволення. Господарським судом правомірно встановлено факт наявності в діях КП «Бритівка» елементів складу цивільного правопорушення, які, в даному випадку, збігаються з елементами складу порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Факт порушення КП «Бритівка» природоохоронного законодавства підтверджуються актом від 16.02.2017р. на предмет дотримання апелянтом вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та з небезпечними хімічними речовинами, з якого вбачається, що поза межами сміттєзвалища скинуті відходи від переробки винограду (вижимка, фільтруючі елементи).

Доводи КП «Бритівка» що розміщення відходів поза межами звалища відбулося з вини ТОВ «Вин Агро», яким було порушено умови договору від 01.01.2017р. безпідставні, оскільки останній не належить до субєктів, на яких в силу вимог ЗУ «Про відходи», покладено обовязок із недотримання зберігання відходів у несанкціонованих місцях чи обєктах. Невиконання третіми особами договірних зобовязань за укладеними з КП «Бритівка» договорами, не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання. Акт перевірки КП «Бритівка» підписаний директором без зауважень та не оскаржувався, протокол та постанова підписані останнім та оплачені.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017р. N2147-VIII (який набрав чинності 15.12.2017р.) Господарський процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.

Пунктом 9 частини 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147- VIII від 03.10.2017р. установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах договодів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, та (або) відзиві на неї.

Судова колегія, повторно розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, обговоривши доводи апеляційної скарги та заслухавши пояснення присутніх представників сторін, встановила наступне:

Як свідчать матеріали справи, КП «Бритівка» зареєстроване 14.03.1998р. Білгород-Дністровською райдержадміністрацією. Засновником підприємства є територіальна громада сіл Бритівка, Вигон, Польове, Чернеси Білгород-Дністровського району в особі Бритівської сільської ради.

Відповідно до п.2.2. Статуту КП, предметом діяльності підприємства, є, в тому числі утримання звалищ, збирання, вивезення, утилізація та переробка твердих побутових та інших відходів.

17.06.2011р. між Бритівською сільською радою (уповноважений орган) та комбінатом комунальних підприємств с. Бритівка (користувач), правонаступником прав та обовязків якого відповідно до Статуту КП «Бритівка», затвердженого рішенням Бритівської сільської ради від 26.03.2015р. за №791-VI, є відповідач, було укладено договір про закріплення майна, що перебуває у спільній власності територіальної громади Бритівської сільської ради Білгород-Дністровського району на праві оперативного управління, відповідно до п. п. 1.1, 1.2 якого предметом договору є передача Уповноваженим органом Користувачеві на підставі рішення Бритівської сільської ради в оперативне управління сільського звалища твердих побутових відходів, що перебуває у спільній власності територіальної громади Бритівської сільської ради для здійснення господарської діяльності. Уповноважений орган передав Користувачеві в оперативне управління сільське звалище ТПВ 3,0 га, яке розташоване за межами с. Бритівка, що є спільною комунальною власністю територіальної громади Бритівської сільської ради. Обєкт був переданий згідно акту приймання-передачі від 17.06.2011р.

Згідно п. 4.3 договору від 17.06.2011р. Користувачем взято на себе зобовязання щодо утримання майна у належному стані, здійснення заходів щодо його обслуговування та виконання усіх санітарних норм та правил.

01.01.2017р. між КП „Бритівка (Виконавець) та ТОВ „ОСОБА_3 (Замовник) було укладено договір про надання послуг з приймання відходів виробництва та споживання до складування та захоронення на звалищі ТПВ, відповідно до положень п.1 якого Замовником були прийняті на себе зобовязання із вивезення власним транспортом або транспортом підрядної організації відходи від виробництва і споживання на обєкт розміщення відходів за супровідними документами (талони і акт здачі відходів), а Виконавцем зобовязання із прийняття відходів та їх складування і захоронення на звалищі. За надання послуг з приймання відходів виробництва та споживання Замовник проводить оплату Виконавцю шляхом придбання талонів.

16.02.2017р. Державною екологічною інспекцією в Одеській області було проведено планову перевірку КП «Бритівка» на предмет дотримання останнім вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, за результатами якої складено ОСОБА_2.

Проведеною перевіркою було встановлено порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства, зокрема, відсутність безперешкодного проїзду на полігон ТПВ у звязку із заваленням відходами. На момент перевірки встановлено, що відходи з підприємства звалюються поза межами полігону з боку с. Бритівки вздовж сміттєзвалища.

Площа засміченої земельної ділянки складає 0,95 га. Заміри проведені вимірювальною металевою рулеткою, довжина якої складає 50 м., марки „Стенлі, повіреною ДП „Одесастандартметрологія від 17.05.2016р. На момент огляду полігону машиною Газ-53 було скинуто специфічні відходи з виробництва виноматеріалу з підприємства за межами сміттєзвалища, також видно поблизу такі ж відходи та відходи негабаритні, скинуті за межами сміттєзвалища.

Акт перевірки підписано керівником КП «Бритівка» без зауважень.

16.02.2017р. Державною екологічною інспекцією в Одеській області було складено протокол про адміністративне порушення №000015 на гр. ОСОБА_4, директора КП «Бритівка» про вчинення адміністративного правопорушення ст. 52 Кодексу України про адміністративне правопорушення, за допущенння засмічення виробничими та побутовими відходами земельної ділянки, площа якої складає 0,95 га, висота відходів 0,7м.

17.02.2017р. Державною екологічною інспекцією в Одеській області було винесено постанову №000015 про накладення на гр. ОСОБА_4 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмір 850,00 грн.

На підставі «ОСОБА_4 визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства», затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 04.04.2017р. №149, зареєстрований в Міністерстві України 25.04.2007р. за №422/13689, позивачем була розрахована шкода, розмір якої становить 45030 грн.

04.04.2017р. позивач звернувся до КП «Бритівка» з претензією №39 про добровільне відшкодування шкоди в розмірі 45030 грн. заподіяної внаслідок засмічення земельної ділянки біля полігону ТПВ.

Відсутність сплати вказаної суми шкоди стала підставою для звернення Державної екологічної інспекції з позовом про стягнення заподіяної шкоди в розмірі 45030 грн.

Господарський суд, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, виходив з того, що відповідачем порушено вимоги природоохоронного законодавства; приписи ст.2, 5, 68, 69 ЗУ «про охорону навколишнього середовища», ст. 1, 13, 16, 17 ЗУ «Про відходи», в звязку з чим державі завдано шкоду.

Вищевикладені висновки господарського суду, на думку колегії суддів, повністю відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надане правильна та належна правова оцінка, у звязку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого у справі рішення.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст. 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 86 ГПК господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.1 ст.13 Конституцією України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі ст. 35 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища здійснюється центральним органом виконавчої влади що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до ст. 23-2 ЗУ «Про відходи» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері поводження з відходами належить здійснення державного нагляду (контролю) за виконанням вимог законодавства про поводження з відходами.

Згідно з п.1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, вона входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорона природних ресурсів.

Відповідно до п.1 Положення про Державну екологічну інспекцію в АР Крим, областях, містах Києві та Севастополі, вони є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Державної екологічної інспекції України і їй підпорядковується.

До компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охороною природних ресурсів. У сфері охорони навколишнього природного середовища належить, в тому числі, організація і здійснення в межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними відділеннями місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами незалежно від форм власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами підприємцями вимог природоохоронного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 55 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» розміщення відходів дозволено лише за наявності дозволу.

На визнаних місцевими радами територіях у межах установлених лімітів з додержанням санітарних і екологічних норм способом, що забезпечує можливість їх незалежного використання як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоровя людей.

Відповідно до ч.2 ст.33 ЗУ «Про відходи», на кожне місце чи об'єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об'єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць

чи об'єктів.

Частиною 1 ст. 167 ГК України передбачено, що господарська діяльність та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад встановлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.

Статтею 17 ЗУ «Про відходи» визначено обовязки субєктів господарської діяльності у сфері поводження з відходами, відповідно до яких вони зобовязані не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи обєктах; здійснювати контроль за станом місць чи обєктів розміщення власних відходів; відшкодовувати шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу, здоров'ю та майну громадян, підприємствам, установам та організаціям внаслідок порушення встановлених правил поводження з відходами, відповідно до законодавства України.

Відповідно до ст. 211 ГК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до закону за псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами.

Відповідно до ст. 68, 69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному розмірі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто делікатною відповідальністю.

Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, використовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду.

Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такий факт: неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх зазначених умов є обовязковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одної з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Матеріалами справи підтверджено факт забруднення земельної ділянки площею 9500 м. квадратних, висота відходів (засмічення) 0,7 м., а саме в результаті діяльності з приймання та захоронення відходів КП «Бритівка» здійснювало приймання відходів на території пасовища Бритівської сільської ради біля сміттєзвалища КП «Бритівка». Таким ствердженням є ОСОБА_2 від 16.02.2017 р., який є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього середовища та його дотримання.

Акт перевірки підписано керівником КП «Бритівка» без заперечень.

Даний факт зафіксовано в акті перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 16.02.2017р., а також в протоколі про адміністративне правопорушення від 16.02.2017р. №000015, в постанові про накладення адміністративного стягнення від 17.02.2017р. №000015. В акті перевірки зазначено, що на території пасовища біля сміттєзвалища Бритівської сільської ради (переданої в оперативне управління КП «Бритівка») в результаті діяльності з приймання та захоронення відходів, КП «Бритівка» здійснювало приймання відходів на території пасовища загальною площею 0,95 га, висота відходів (засмічення) 0,7м.

Документи, які б мали підтвердити законність використання земельної ділянки 0,95 га під сміттєзвалищем - під час проведення перевірки не надано.

У деліктних правовідносинах на позивача покладається обовязок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Відповідачем не надано суду жодних доказів відсутності його вини.

Доводи КП «Бритівка» що розміщення відходів поза межами звалища відбулася з вини ТОВ «Вин Агро», яким порушено умови договору від 01.01.2017р., не приймаються до уваги, оскільки останній не належить до субєктів, на яких в силу вимог ЗУ «Про відходи» покладено обовязок із недотримання зберігання відходів у несанкціонованих місцях чи обєктах. Порушення субєктами господарювання обовязків за укладеними з КП «Бритівка» договорами є підставою для застосування до них передбаченої договорами відповідальності та не є підставою для звільнення КП «Бритівка» від відповідальності за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Акт перевірки підписано керівником КП «Бритівка» без зауважень, не оскаржувався. Протокол і постанова підписані та оплачені.

Таким чином, відповідач своїми діями порушив вимоги природоохоронного законодавства, зокрема, приписи ст.. 68, 69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 13, 16, 17, 42, ЗУ «Про відходи», ст.. 167 ЗК України, в звязку з чим державі завдано шкоду.

Порядок визначення розмірів шкоди, зумовленої засміченням земельної ділянки через порушення природоохоронного законодавства встановлено Методикою визначення розмірів шкоди, зумовлені забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 28.10.1997р. №171. Розмір відшкодування збитків, заподіяних відповідачем державі зумовленої засміченням земельних ресурсів внаслідок порушення природоохоронного законодавства розрахований позивачем згідно із вказаною Методикою і становить 45030 грн.

Відповідно до ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне зясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

2. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

3. Порушення норм процесуального права є обовязковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо:

1) справу розглянуто неповноважним складом суду;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими;

3) справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обовязковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;

4) суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обовязки осіб, що не були залучені до участі у справі;

5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні;

6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;

7) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

4. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Відповідно до п.«в» ч.4 ст.282 ГПК України (в діючій редакції) постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В даному випадку витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги) покладаються на КП «Бритівка».

На підставі викладеного, рішення господарського суду Одеської області від 13.11.2017р. у справі №916/2354/17 прийнято з урахуванням фактичних обставин справи та чинного законодавства.

Висновки, викладені в рішенні господарського суду відповідають вимогам законодавства та фактичним обставинам справи, а мотиви заявника скарги, з яких вони оскаржуються, не можуть бути підставою для скасування.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 240, 270, 275, 276, 281, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу КП «Бритівка» залишити без задоволення, рішення господарського суду Одеської області від 13.11.2017р. у справі №916/2354/17 без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на КП «Бритівка».

Постанова в порядку ст.282 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст.284 ГПК України.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в

касаційному порядку, передбаченому параграфом 1 глави 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 26.01.2018р.

Головуючий суддя Т.А. Величко

судді В.В. Бєляновський

ОСОБА_5