ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2018р. Справа № 914/2319/17

За позовом: Львівського міського комунального підприємства Львівводоканал, м. Львів

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Львівська фабрика паперово-білових виробів Бібльос, м. Львів

про стягнення додаткової плати за скид стічних вод з перевищенням допустимих забруднень

Суддя Манюк П.Т.

За участю секретаря Чорної І.Б.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1Я, - представник;

від відповідача: ОСОБА_2 представник.

Розглядається справа за позовом Львівського міського комунального підприємства Львівводоканал до приватного акціонерного товариства Львівська фабрика паперово-білових виробів Бібльос про стягнення додаткової плати за скид стічних вод з перевищенням допустимих забруднень.

Ухвалою суду від 14.11.2017 було порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 27.11.2017.

В судовому засідання 27.11.2017 суд перейшов до розгляду справи по суті. Представник позивача в судове засідання 27.11.2017 зявився, вимоги ухвали суду від 14.11.2017 виконав, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання 27.11.2017 зявився, щодо позову заперечив з підстав наведених у відзиві, який подав через канцелярію суду. З метою повного та всестороннього зясування обставин спору, в судовому засіданні 27.11.2017 оголошено перерву до 11.12.2017.

Представник позивача в судове засідання 11.12.2017 зявився, через канцелярію суду подав заяву про уточнення назви відповідача та заперечення на відзив. Представник відповідача в судове засідання 11.12.2017 зявився, надав пояснення по справі. З метою повного та всестороннього зясування обставин спору, в судовому засіданні 11.12.2017 оголошено перерву до 10.01.2018.

15.12.2017 набрали чинності зміни до ГПК України, в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII. Відповідно до п. 9 Перехідних положень ГПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, розгляд даної справи судом проведено за правилами нової редакції ГПК України в порядку загального позовного провадження із стадії розгляду справи по суті.

Представник позивача у судове засідання 10.01.2018 не зявився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом, про причини неявки уповноваженого представника в судове засідання не повідомив. Представник відповідача у судове засідання 10.01.2018 зявився, через канцелярію суду подав заперечення на заперечення позивача на відзив на позовну заяву. З метою повного та всестороннього зясування обставин справи, для надання можливості сторонам подати всі докази, якими вони обгрунтовують свою правову позицію та у звязку із неявкою представника позивача, суд постановив відкласти розгляд справи на 22.01.2018.

Представник позивача в судове засідання 22.01.2018 зявився, позовні вимоги підтримав. В судове засідання 22.01.2018 представник відповідача зявився, щодо позову заперечив.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив таке.

Львівське міське комунальне підприємство Львівводоканал (надалі позивач, водоканал) звернулося в господарський суд з позовом до приватного акціонерного товариства Львівська фабрика паперово-білових виробів Бібльос (надалі відповідач, абонент) про стягнення додаткової плати за скид стічних вод з перевищенням допустимих забруднень.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 12.02.2013 між сторонами у справі було укладено договір № 300085 на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до каналізаційної мережі (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, позивач надає послуги у забезпеченні питною водою та прийманні стічних вод, а абонент (відповідач) користується послугами: здійснює забір води з водопроводу, скид стічних вод у каналізацію і сплачує вартість наданих послуг на умовах, які визначені договором та чинним законодавством України, зокрема: Законом України Про питну воду і питне водопостачання, Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення, Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації міст і селищ України, Правилами приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова (надалі Правила).

Відповідно до п. 2.1. договору, позивач зобовязується забезпечити в розмірі лімітів постачання питної води, яка відповідає чинному стандарту (ГОСТ 2874-82) або дозволу Держстандарту України та Міністерства охорони здоровя України на відхилення від стандарту в обємі 885 куб.м/міс. та послуги приймання стічних вод, у яких не перевищено допустимі концентрації забруднювальних речовин в обємі:- 885 куб. м./міс., дощових (талих) стічних вод 658 куб.м/міс.

На виконання вимог договору (п. 2.1.3) та Правил (п. 3.1.4.) позивачем

17.07.2017 було здійснено відбір контрольної вибіркової проби стічних вод відповідача з контрольного колодязя КК-5, який згідно вимог п. 7.1.1.5 Правил був позначений ідентифікаційною табличкою, про що складено акт від 17.07.2017 № 8586 (надалі акт), підписаний представником відповідача головним енергетиком ОСОБА_3 без зауважень, частину проби для проведення контрольного аналізу передано відповідачу. ОСОБА_4 відповідач вказував як відповідальну особу у відносинах з водоканалом у анкеті абонента від 06.02.2015, та щодо зміни відповідальної особи у відносинах з водоканалом відповідач позивача не повідомляв. Контрольного аналізу відповідачем проведено не було.

Як стверджує позивач, відповідач не виконав вимог нормативно-правових актів та договору, оскільки на підставі результату вимірювань відібраної проби стічних вод № 448, оформленого 24.07.2017 хімлабораторією водоканалу встановлено, що скинута відповідачем стічна вода містить забруднення (фосфат), що перевищують відповідні допустимі концентрації (ліміт № 394).

У звязку з вищезазначеним, позивач, відповідно до Правил (п.п. 3.1.5, 9.2.2) та договору (п.п. 4.8), розрахував загальну додаткову плату у розмірі 3 394, 91 грн, що відображено у розрахунку від 09.08.2017 № 7337.

Позивач звертався до відповідача з претензією від 17.08.2017 № 7337 про сплату додаткової плати за скид стічних вод з порушенням вимог Правил на суму 3 394, 91 грн, однак відповідачем претензія була залишена без задоволення, що і стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Відповідач щодо позову заперечує з підстав, що позивачем не було дотримано процедури відбору стічних вод та їх документального оформлення. Відбір проб стічних вод позивачем був проведений без повідомлення керівництва відповідача. У представленому акті зазначено, що відбір проб здійснено в присутності представника абонента ОСОБА_4, однак, ОСОБА_4 не був уповноваженою відповідачем собою, яка мала б бути присутня при відборі проб. Відповідно до наказу відповідача від 02.12.2015 № 32-в, представляти підприємство при здійсненні працівниками водоканалу відбору проб стічних вод, контролювати правильність відбору проб, брати участь в оформленні актів відбору проб уповноважено помічника генерального директора з питань охорони праці ОСОБА_5

Відповідач також зазначає, що акт не містить посилання на методику відбирання проб, зокрема, на нормативні документи, якими керувався водоканал застосовуючи той чи інший метод відбирання проб, не містить часу початку і закінчення відбирання проби. Самі ж результати вимірювань № 448 не містять даних про час початку та закінчення лабораторного вимірювання, даних про час поступлення проби в лабораторію та про час початку і закінчення проведення лабораторного вимірювання та даних про нормативні документи.

Відповідач вважає, що порядок розрахунку величини додаткової плати за скид наднормативно забруднених стічних вод, наведений у розрахунку від 09.08.2017 № 7337 не відповідає методології проведення таких розрахунків, встановленій вимогами п. 2.3., 4.2. Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів (надалі Інструкція).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю виходячи із таких мотивів.

Відповідно до вимог частини першої статті 44 Водного кодексу України водокористувачі зобовязані дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.

Статтею 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України визначається Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 (далі за текстом - Правила № 190), які є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб - підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Пунктом 1.4 Правил № 190 визначено, що приймання стічних вод від підприємств, установ, організацій до системи централізованого водовідведення здійснюється відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду від 19.02.2002 № 37, зареєстрованих у Мін'юсті 26.04.2002 за № 403/6691 (далі за текстом - Державні правила), а також місцевих правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту (Правила приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова затверджені рішенням виконкому Львівської міської ради від 18.09.2002 № 292).

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК України). Згідно зі ст. 174 ГК України, однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Як встановлено судом, 12.02.2013 між сторонами у справі було укладено договір № 300085 на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до каналізаційної мережі.

Відповідно до п. 1.1. договору, позивач надає послуги у забезпеченні питною водою та прийманні стічних вод, а абонент (відповідач) користується послугами: здійснює забір води з водопроводу, скид стічних вод у каналізацію і сплачує вартість наданих послуг на умовах, які визначені договором та чинним законодавством України, зокрема: Законом України Про питну воду і питне водопостачання, Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення, Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації міст і селищ України, Правилами приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова.

Відповідно до п. 2.1. договору, позивач зобовязується забезпечити в розмірі лімітів постачання питної води, яка відповідає чинному стандарту (ГОСТ 2874-82) або дозволу Держстандарту України та Міністерства охорони здоровя України на відхилення від стандарту в обємі 885 куб.м/міс. та послуги приймання стічних вод, у яких не перевищено допустимі концентрації забруднювальних речовин в обємі:- 885 куб. м./міс., дощових (талих) стічних вод 658 куб.м/міс.

Додатком № 1 до договору визначено перелік підрозділів, які використовують воду (від яких приймаються стоки), зокрема передбачено що приватне акціонерне товариство Львівська фабрика паперово-білових виробів Бібльос за адресою м. Львів, вул. Японська, 7, має підрозділи:

- управління фабрики (вул. Японська, 7);

- палітурне та експериментальне виробництво (вул. С. Бандери, 77);

- друкарське виробництво (вул. Конюшинна, 10).

Згідно з п. 2.1.3 договору, водоканал зобов'язується проводити обстеження систем водопостачання та водовідведення на предмет дотримання абонентом умов договору.

Відповідно до п. 2.2.8 договору, відповідач зобовязався забезпечувати можливість безперешкодного доступу уповноважених працівників Водоканалу до своїх мереж та обладнання для виконання службових обовязків. Крім того, відповідно до п. 3.5.5 Правил, абонент водоканалу зобовязаний у будь-який час доби забезпечити можливість проведення обстеження та контролю за скиданням стічних вод, надавати необхідні документи та експлуатаційний персонал.

Відповідно до п. 3.1.4 Правил, водоканал зобовязаний здійснювати контроль за якістю стічних вод, що скидають підприємства, а також за режимом і обсягом скиду. Водоканал має право у будь-який час самостійно або за участю представника абонента (попередивши підприємство) відбирати проби стічних вод. Також водоканал має право здійснювати раптовий (в будь-який час доби) непогоджений з абонентом заздалегідь, відбір проб. Акт відбору проб підписується уповноваженими представниками водоканалу і підприємства. (п.п. 3.2.4., 3.2.5., 3.10.3. Правил).

На виконання вимог договору (п. 2.1.3) та Правил (п. 3.1.4.) позивачем 17.07.2017 було здійснено відбір контрольної вибіркової проби стічних вод відповідача з контрольного колодязя КК-5, який згідно вимог п. 7.1.1.5 Правил був позначений ідентифікаційною табличкою, про що складено акт від 17.07.2017 № 8586, підписаний представником відповідача головним енергетиком ОСОБА_3 без зауважень, частину проби для проведення контрольного аналізу передано відповідачу. Контрольного аналізу відповідачем проведено не було.

На підставі результату вимірювань відібраної проби стічних вод № 448, оформленого 24.07.2017 хімлабораторією водоканалу встановлено, що скинута відповідачем стічна вода містить забруднення (фосфат), що перевищують відповідні допустимі концентрації (ліміт № 394).

Згідно з п. 2.2.4 та 2.2.7 договору, абонент зобовязувався сплачувати вартість наданих позивачем послуг за чинними тарифами, з поданими розрахунками, а також не перевищувати встановлені ліміти водоспоживання та водовідведення та допустимі рівні концентрації забруднювальних речовин в контрольних колодязях на каналізаційних випусках абонента.

Пунктом 3.6. договору передбачено, що факт скиду абонентом стічних вод із перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин зумовлює виникнення у нього обов'язку зі сплати додаткової плати, розрахованої, відповідно до місцевих Правил.

При виявлені перевищень якісних показників стічних вод, відповідно до Правил (п.п. 3.1.5, 9.2.2) та договору (п.п. 4.8), водоканал зобовязаний провести нарахування, а відповідач зобовязаний їх сплатити.

У звязку з вищезазначеним, позивач, відповідно до Правил (п.п. 3.1.5, 9.2.2) та договору (п.п. 4.8), розрахував загальну додаткову плату у розмірі 3 394, 91 грн, що відображено у розрахунку від 09.08.2017 № 7337.

Позивач звертався до відповідача з претензією від 17.08.2017 № 7337 про сплату додаткової плати за скид стічних вод з порушенням вимог Правил на суму 3 394, 91 грн, однак, претензія була залишена відповідачем без задоволення, що і стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Заперечуючи позовні вимоги, відповідач зазначає, що відбір проб стічних вод позивачем був проведений без повідомлення керівництва відповідача, а також у представленому акті зазначено, що відбір проб здійснено в присутності представника абонента ОСОБА_4 який не був уповноваженою відповідачем собою, яка мала б бути присутня при відборі проб, оскільки відповідно до наказу відповідача від 02.12.2015 № 32-в представляти підприємство при здійсненні працівниками водоканалу відбору проб стічних вод, контролювати правильність відбору проб, брати участь в оформленні актів відбору проб уповноважено помічника генерального директора з питань охорони праці ОСОБА_5

Суд не погоджується із твердженням відповідача про відсутність уповноваженого представника при здійснення відбору та підписанні акта, оскільки відповідно до п. 3.10.3. Правил, акт підписується уповноваженими представниками водоканалу і підприємства. Відповідач визнає той факт, що ОСОБА_4 станом на 17.07.2017 працював головним енергетиком, проте документально не довів факту відсутності в ОСОБА_4 відповідних повноважень. ОСОБА_4 відповідач вказував як відповідальну особу у відносинах з водоканалом у анкеті абонента від 06.02.2015. Слід звернути увагу, що ні договором, ні Правилами чи Державними правилами не встановлено обмежень кола посадових осіб абонента, які можуть брати участь у відборі проб.

Окрім того, акт підписано представником відповідача без зауважень та заперечень, зокрема, і щодо методу відбору, маркування, консервування і зберігання проб.

Відповідач заперечуючи позовні вимоги також зазначає, що акт не містить посилання на методику відбирання проб, зокрема, на нормативні документи, якими керувався водоканалу застосовуючи той чи інший метод відбирання проб, не містить часу початку і закінчення відбирання проби.

Суд не бере до уваги покликання боржника на порушення стандартів КНД 211.1.0.009-94 та ДСТУ ISO 5667-10-2005, оскільки ні місцевими Правилами, ні державними Правилами, ні сторонами в договорі не обумовлено обовязковості застосування вказаних стандартів до спірних правовідносин, як це зазначено в ч. 2 ст. 23 Закону України Про стандартизацію, а відповідач не наводить жодного факту порушення при здійсненні відбору проб і складенні акту відбору проб із посиланням на положення договору, місцевих чи державних Правил.

Пунктом 7.2.18.3 Правил передбачено, що проба для контрольного аналізу не передається підприємству лише у випадку відмови підприємства виділити представника підприємства для відбору проби, відмови представника підприємства від підпису акту про відбір проби або незгоди підприємства з порядком застосування результатів арбітражного аналізу проби.

Крім того, типова форма акта про відбір проби є додатком 10.12 до Правил приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова і позивач здійснював відбір проб відповідно до такої форми акта та положень місцевих правил. Таким чином, позивачем не було порушено порядку відбору проб та оформлення результатів досліджень.

Хімічні аналізи здійснюються акредитованими на право проведення вимірювань показників стічних вод лабораторіями (п. 7.2.32 Правил). Відповідальність за вірогідність результатів аналізу несе лабораторія, яка проводила аналіз. Проведення вимірювань № 488 здійснювалося хіміко-бактеріологічною лабораторією ЛМКП Львіводоканал що діє на підставі Свідоцтва про атестацію № РЛ 078/14 виданого 17.06.2014 та чинного до 17.06.2018.

Відповідач вважає, що порядок розрахунку величини додаткової плати за скид наднормативно забруднених стічних вод, наведений у розрахунку від 09.08.2017 № 7337 не відповідає методології проведення таких розрахунків, встановленій вимогами п. 2.3., 4.2. Інструкції.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутня інформація щодо оскарження відповідачем правомірності акта чи результатів вимірювань, право на яке передбачено п. 2.3 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України від 19.02.2002 № 37. Відповідач також не оскаржував проведені позивачем розрахунки.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що акт є належним і допустимим доказом у даній справі з питань, викладених у ньому.

Згідно з пунктом 4.2 Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19 лютого 2002 року № 37, плата за скид понаднормативних забруднень розподіляється наступним чином: 20 відсотків перераховуються водоканалом до місцевих фондів охорони навколишнього природного середовища, що утворені в складі сільських, селищних, міських бюджетів; 80 відсотків залишаються у розпорядженні водоканалу і використовуються на відшкодування збитків водоканалу, викликаних цими скидами, на ремонт і поліпшення експлуатації каналізаційної мережі та очисних споруд, а також на розвиток каналізаційного господарства населеного пункту.

Суд вважає правомірним посилання позивача на п. 4.2 Інструкції, відповідно до якої 20 % плати за скид понаднормативних забруднень перераховуються до утвореного в міському бюджеті фонду охорони навколишнього природного середовища.

Пунктами 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства визначені рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ст. 2 принципами господарського судочинства, є зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, розумність строків розгляду справи. За умовами ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на вищевикладене, господарським судом були створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 4.1 договору за невиконання або неналежне виконання обовязків, передбачених договором, сторони несуть відповідальність відповідно до договору та чинного законодавства України.

Відповідачем не представлено доказів сплати суми, яка є предметом розгляду у даній справі, факт порушення умов договору та наявність заборгованості належними доказами не спростовано, а отже суд вважає обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 394, 91 грн, з яких 2 809, 58 грн додаткова плата за скид стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднень та 585, 33 грн нарахування за скид наднормативних забруднень.

Оскільки спір виник через неправомірні дії відповідача, судовий збір покладається на відповідача повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства Львівська фабрика паперово-білових виробів Бібльос (79013, м. Львів, вул. Японська, 7, ) на користь Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал" (79017, м. Львів, вул. Зелена, 64, ) суму в розмірі 4 409, 58 грн з яких:

- 2 809, 58 грн - додаткової плати внаслідок перевищення норм якісних показників стічних вод;

- 1 600, 00 грн судового збору.

3. Стягнути з приватного акціонерного товариства Львівська фабрика паперово-білових виробів Бібльос (79013, м. Львів, вул. Японська, 7, ) в дохід міського бюджету Львова (Фонд охорони навколишнього середовища, м. Львів, пл.. Ринок, 1, рахунок 0002 в ГУДКУ у Львівській області, код МФО 825014, ) нарахування за скид наднормативних забруднень у розмірі 585, 33 грн (код платежу 24062100).

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 29.01.2018.

Суддя Манюк П.Т.