КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"23" січня 2018 р. Справа№ 5011-43/12756-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Остапенка О.М.

Пантелієнка В.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бета Семінал" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.01.2013

у справі № 5011-43/12756-2012 (суддя: Пасько М.В.)

за заявою ОСОБА_3

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Женева"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2013 у справі № 5011-43/12756-2012 визнано кредиторами Товариства з обмеженою відповідальністю "Женева" (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 24, літ. "Б"; ):

- ОСОБА_3 (04107, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на суму 1 593 176, 00 грн.;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Бета Семінал" (04116, м. Київ, вул. Ванди Василевської, 27/29; ) на суму 331 822, 76 грн.

Затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 1 924 998, 76 грн., вирішено інші процедурні питання пов'язані з розглядом справи.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бета Семінал", 29.12.2017 (згідно вхідного штампу місцевого господарського суду) звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої скаржник просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.01.2013 по справі № 5011-43/12756-2012. Одночасно скаржник порушив клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2018 апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Бета Семінал" у справі № 5011-43/12756-2012 передана на розгляд суду у складі: головуючий суддя Верховець А.А., судді: Остапенко О.М., Пантелієнко В.О.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до приписів частини першої статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 261 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обовязки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана ухвала була постановлена Господарським судом міста Києва 15.01.2013.

З апеляційною скаргою Товариство з обмеженою відповідальністю "Бета Семінал" звернулось до Київського апеляційного господарського суду 29.12.2017 (майже через п'ять років після постановлення оскаржуваної ухвали) порушивши при цьому клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що скаржник не був присутнім в судовому засіданні при прийнятті оскаржуваного рішення та не знав про постановлену ухвалу, з повним текстом ухвали ознайомився лише 29.12.2017, після того, як вона з'явилась та стала доступною на сайті Судова влада України.

Проте, як встановлено судовою колегією, зазначені твердження скаржника не відповідають дійсності та є необґрунтованими.

Так, в матеріалах справи наявна заява директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Бета Семінал" ОСОБА_4 про ознайомлення з матеріалами справи від 02.09.2013, згідно якої, ОСОБА_4 була ознайомлена з матеріалами справи 18.11.2013 (а.с. 18, т. 5), а отже скаржник мав змогу звернутися з відповідною апеляційною скаргою відразу після ознайомлення з апеляційною скаргою.

Разом з тим, слід відмітити, що частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" встановлено, що "Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання".

Київський апеляційний господарський суд звертає увагу скаржника, що згідно даних, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, ухвала Господарського суду міста Києва від 15.01.2013: «Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 21.01.2013. Оприлюднено: 21.01.2013». Таким чином, оскаржувана ухвала оприлюднена в Єдиному державному реєстрі 21.03.2013, отже апелянт мав можливість ознайомитись з текстом ухвали Господарського суду міста Києва від 15.01.2013, яка має публічний характер та знаходиться у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua/Review/28690313) з 21.03.2013. До того ж, скаржником не надано доказів того, що він не мав можливості вчасно здійснити відповідні процесуальні дії, оскільки можливість вчасного подання апеляційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер, з огляду на що вказані доводи відповідача про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження є необґрунтованими.

Крім того, з клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке викладене в апеляційній скарзі, не вбачається, що пропуск строку на апеляційне оскарження обумовлений виникненням у скаржника обставин непереборної сили.

Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., ратифікована Україною 17.07.1997р., та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Пономарьов проти України" (заява N 3236/03) від 3 квітня 2008 року 1608 зазначає (п. 41), що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, де нібито складне економічне становище перешкоджало відповідачу сплатити державне мито (див. пункти 19 та 20 вище), таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

З урахуванням викладеного, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бета Семінал", відповідно до вимог статті 261 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 261 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Бета Семінал" у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

2. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бета Семінал" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.01.2013 у справі № 5011-43/12756-2012.

3. Матеріали справи № 5011-43/12756-2012 повернути до Господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді О.М. Остапенко

В.О. Пантелієнко