Суд
УХВАЛА

25 січня 2018 року

м. Київ

справа № 902/1406/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В.Г. - головуючий, Жукова С.В., Катеринчук Л.Й.

учасники справи:

ініціюючий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіріус Екстружен",

боржник - Приватне акціонерне товариство "Київський завод безалкогольних напоїв "Краплинка" (яке є правонаступником Приватного акціонерного товариства "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка"),

розглянувши матеріали заяви Публічного акціонерного товариства "Сбербанк"

про роз'яснення постанови Вищого господарського суду України від 28.11.2017

у складі колегії суддів: Панової І.Ю. (головуючий), Куровського С.В., Полякова Б.М.

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус Екстружен"

до Приватного акціонерного товариства "Київський завод безалкогольних напоїв "Краплинка" (яке є правонаступником Приватного акціонерного товариства "Київський завод безалкогольних напоїв "Росинка")

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

11.12.2017 Публічним акціонерним товариством "Сбербанк" подано через канцелярію Вищого господарського суду України заяву про роз'яснення постанови Вищого господарського суду України від 28.11.2017 у справі № 902/1406/15, яку передано на розгляд колегії суддів Вищого господарського суду України у складі: Панової І.Ю. (головуючий), Куровського С.В., Полякова Б.М., що підтверджується протоколом передачі заяви раніше визначеному складу суду від 12.12.2017.

Однак, на момент набрання чинності 15.12.2017 Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України) в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII провадження за заявою Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" про роз'яснення судового рішення у справі № 902/1406/15 Вищим господарським судом України не порушувалося.

04.01.2018, на підставі частини п'ятої статті 31 та підпункту 6 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, заява Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" про роз'яснення судового рішення у справі № 902/1406/15 передана до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 902/1406/15 було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: Пєсков В.Г. (головуючий), Жуков С.В., Катеринчук Л.Й., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2018.

Підпунктом 11 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, чинній з 15.12.2017, передбачено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У заяві Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" просить роз'яснити постанову Вищого господарського суду України від 28.11.2017 у справі № 902/1406/15, а саме, якими нормами та доказами керувався Вищий господарський суду України при визнанні зборів комітету кредиторів такими, що проведені з дотриманням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Розглянувши вказану заяву про роз'яснення постанови Вищого господарського суду України від 28.11.2017, колегія суддів Касаційного господарського суду зазначає наступне.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.11.2017 у справі № 902/1406/15 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Вінницької області від 15.05.2017 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 25.09.2017 у справі № 902/1406/15, в частині усунення арбітражного керуючого Сокольвака М.В. від виконання повноважень розпорядника майна Приватного акціонерного товариства "Київський завод безалкогольних напоїв "Краплинка" у справі № 902/1406/15 залишено без змін. Касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" в частині оскарження ухвали господарського суду Вінницької області від 15.05.2017 та постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 25.09.2017 у справі № 902/1406/15 в частині відмови у задоволенні клопотання арбітражного керуючого (розпорядника майна Приватного акціонерного товариства "Київський завод безалкогольних напоїв "Краплинка") Сокольвака М.В. про відсторонення керівника боржника № 01-21/129 від 25.04.2017, в частині призначення розпорядником майна Приватного акціонерного товариства "Київський завод безалкогольних напоїв "Краплинка" у справі № 902/1406/15 арбітражного керуючого Островського В.А. з покладенням на останнього всіх прав та обов'язків, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" - припинено.

При прийнятті постанови Вищим господарським судом України виключно суд, що розглядав справу, визначає достатність та обґрунтованість норм, що підлягають застосуванню, та обсяг встановлених судами першої та другої інстанцій фактів, які лягають в основу постанови Вищого господарського суду України від 28.11.2017.

Згідно статті 1117 ГПК України, у редакції до 15.12.2017, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази. У касаційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Таким чином питання щодо роз'яснення норм та доказів, якими керувався Вищий господарський суд України у постанові Вищого господарського суду України від 28.11.2017 при визнанні зборів комітету кредиторів такими, що проведені з дотриманням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", лежить поза межами інституту роз'яснення судового рішення.

Частинами першою та другою статті 43 ГПК України у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ передбачено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; необґрунтоване або штучне об'єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Частиною четвертою статті 43 ГПК України у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ передбачено, що суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про зловживання Публічним акціонерним товариством "Сбербанк" своїми процесуальними правами, оскільки у прохальній частині заяви Публічним акціонерним товариством "Сбербанк" зазначено про роз'яснення якими саме нормами та доказами керувався Вищий господарський суд України при визнанні зборів комітету кредиторів такими, що проведені з дотриманням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", хоча саме це і становить зміст постанови суду касаційної інстанції, а відповідні норми та докази наведені безпосередньо в тексті постанови.

Згідно з частиною третьою статті 43 ГПК України у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

На підставі викладеного, колегією суддів Касаційного господарського суду вирішено повернути заяву Публічному акціонерному товариству "Сбербанк" про роз'яснення постанови Вищого господарського суду України від 28.11.2017 у справі № 902/1406/15.

Керуючись статтями 43, 234, 245, підпунктом 11 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, статтями 1117, 11111 Господарського процесуального кодексу України у редакції до 15.12.2017, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

У Х В А Л И В:

1. Повернути Публічному акціонерному товариству "Сбербанк" заяву про роз'яснення постанови Вищого господарського суду України від 28.11.2017 у справі № 902/1406/15.

Головуючий В.Г. Пєсков

Судді С.В. Жуков

Л.Й. Катеринчук