ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.01.2018 м. Ужгород Справа № 907/826/17

Суддя господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи №907/826/17 за правилами загального позовного провадження,

за позовом: Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства міста Ужгорода», м. Ужгород

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю «Ужгородхліб», м. Ужгород

про стягнення 12568,89 грн.

секретар судового засідання Штундер Д.Л.,

За участі представників сторін:

від позивача не зявився;

від відповідача не зявився;

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 28.11.2017 року порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 12.12.2017 року.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 12.12.2017 року, у звязку із неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 16.01.2018 року.

Згідно п.п. 9 Розділу 11 Господарського процесуального кодексу України (в редакції що діє з 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Сторони, участі уповноважених представників в засідання суду не забезпечили, вимоги ухвали суду від 28.11.2017 року не виконали, при цьому сторони належним чином повідомлені про час та місце підготовчого засідання (належні докази повідомлення містяться в матеріалах справи).

Відповідно до ч. 2 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Приймаючи до уваги обставини вирішення в підготовчому засіданні питань, зазначених у частині 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання та оголошення в ньому перерви, суд, вважає за необхідне закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 195 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Таким чином, суд дійшов висновку закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Відтак, ухвалою господарського суду Закарпатської області від 16.01.2018 року, відкладено розгляд справи та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.01.2018 року.

30.01.2018 року, сторони, які належним чином повідомлені про час та місце підготовчого засідання (належні докази повідомлення містяться в матеріалах справи), участі належно уповноважених представників в засідання суду не забезпечили, вимоги ухвали суду від 28.11.2017 року не виконали, причин неявки не повідомили. За таких обставин справа вирішується в порядку п.3 ст.202 ГПК України.

Крім того, до початку судового засідання представником позивача подано клопотання про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами в справі.

Відповідач вимог усіх ухвал суду не виконав, відзив на позов не надав, проти позову не заперечив, причин неявки не повідомляв.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

10 січня 2012 року між Комунальним підприємством «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» (далі - позивач) та Товариство з додатковою відповідальністю «Ужгородхліб» (далі - відповідач) в особі директора ОСОБА_1, що діє на підставі Статуту, укладено Договір № 63 на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації (далі - Договір). Відповідно до п. 2.1. Договору, позивач бере на себе зобовязання забезпечувати відповідача питною водою, яка відповідає чинному стандартові або дозволу Держспоживстандарту України та Міністерства охорони здоровя України на відхилення від стандарту, а також приймати від відповідача стічні води водовідведення. Згідно пункту 3.1. Договору, водопостачання та водовідведення здійснюється по обєкту: кондитерський цех в м. Ужгород по вул. Руська, 41, що знаходиться у відповідача на правах власності згідно із Державним актом на право постійного користування землею № 002413.Розрахунки за водопостачання та водовідведення здійснюються відповідно до умов Договору.

Згідно ч.1 ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до п. 4 Договору, відповідач зобовязується оплачувати за надані послуги (водопостачання та водовідведення), а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період відповідно до встановленої системи обліку на умовах договору за тарифами: водопостачання 6,06 грн за куб. м та водовідведення 3,70 грн. за куб.м., що в сумі становить 9,76 грн. за куб.м. У разі змін тарифів, діючих на час укладення договору, сплата відповідачем наданих йому послуг здійснюється за новими тарифами, діючими на період розрахунку, без зміни інших умов договору.

Згідно з п. 4 Договору, оплата послуг, наданих позивачем, проводиться відповідачем шляхом перерахування на розрахунковий рахунок позивача грошових коштів до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі виставленого до оплати рахунку за фактично надані послуги. Фактичним строком оплати вважається день надходження коштів на розрахунковий рахунок позивача.

Крім того, п. 4 Договору передбачає, що рахунки за воду та каналізацію вручаються представнику відповідача. Для вручення рахунку відповідач зобовязується з'явитися в розрахунковий абонентський відділ КП «Водоканал м. Ужгорода» до 15 числа наступного за розрахунковим місяцем. У випадку незявлення представника відповідача для отримання рахунку, останній надсилається на його адресу поштою простим, а не рекомендованим, листом. Відповідальності за неотримання відповідачем рахунку позивач не несе.

Також в п. 4 договору зазначається, що у разі несвоєчасної оплати наданих послуг відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день затримки оплати послуг.

За період з березня 2015 року по листопад 2017 року (включно), Товариству з додатковою відповідальністю «Ужгородхліб» надано послуги на суму 12 568,89 грн., що підтверджується виставленими до оплати рахунками, таким чином, заборгованість за надані послуги за даний період складає 12 568,89 грн.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору.

Згідно ч.1 ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

У відповідності із ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 253 ЦК України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Незважаючи на ст. 193 ГК України, ст. 530 ЦК України та умов договору, відповідач вартість отриманого товару не сплатив.

Таким чином, відповідач не виконав взяте на себе за договором зобовязання у визначений строк сплатити позивачу вартість наданих послуг, тим самим не виконав і порушив умови договору №63 від 10.01.2012 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності із ч. 1 ст. 202 ГК України, господарське зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частиною 1 статті 202 ЦК, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Положенням статті 205 ЦК визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ст. 181 Господарського кодексу України).

Статтею 638 ЦК та частиною 2 статті 180 ГК визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтями 11, 509 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 ЦК України).

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд зазначає таке.

Обовязок доказування, відповідно до ст. 129 Конституції України та ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги.

Підсумовуючи сукупність встановлених фактичних обставин справи і норм права, суд дійшов висновку, що матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача суми заборгованості в сумі 12568,89 грн. є правомірною та такою, що підлягає задоволенню повністю, оскільки позов належним чином позивачем доведено і документально підтверджено, і в той же час відповідачем в установленому порядку не спростовано.

Враховуючи принципи змагальності, рівності, неупередженості судового процесу, а також те, що незважаючи на неодноразову вимогу суду подати контррозрахунок заявленої до стягнення суми, відповідачем не спростовано та не заперечено проти такого розрахунку, у суду відсутні підстави ставити під сумнів розрахунок та обґрунтованість заявленої до стягнення суми.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 12568,89 грн. - підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Відтак, враховуючи вищенаведене в сукупності, заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими, відповідачем в установленому порядку не спростовані та не заперечені, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ст.129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 1600,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 86, 129, 202, 210, 220, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити - повністю.

2.Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Ужгородхліб» (88018, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Боздошська дорога, 2, код 00384259) на користь Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства міста Ужгорода» (88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Митна, 1, код 03344326) суму заборгованості в розмірі 12568,89 грн. (дванадцять тисяч пятсот шістдесят вісім грн. 89 коп.) та у відшкодування судових витрат - суму 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30.01.2018 року.

Суддя Андрейчук Л.В.