ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2018 р. Справа № 922/2681/17

Колегія суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Здоровко Л.М., судді Шутенко І.А.,

при секретарі Євтушенко Є.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт", м.Харків, вул. Я. Мудрого, 30, 61024,

на рішення господарського суду Харківської області від 25.09.2017 (суддя Калініченко Н.В.), ухвалене у м. Харків о 10:29год., повний текст якого складений 02.10.2017,

у справі №922/2681/17

за позовом: Комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт", м.Харків, вул. Я. Мудрого, 30, 61024,

до відповідача: Приватного підприємства «Ліфт електро-виробництво», м. Харків, вул. Шевченко, 24, 61013,

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИЛА:

09.08.2017 КСП Харківгорліфт звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до ПП Ліфт електро-виробництво про визнання недійсним договору підряду від 11.08.2014 №472, який підписаний ОСОБА_1 від КСП Харківгорліфт та ПП Ліфт електро-виробництво (а.с.4-7).

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.09.2017 у справі №922/2681/17 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду з посиланням на статті 6, 203, 207, 215, 241, 244, 246, 627, 627 ЦК України обґрунтовано тим, що договір підряду від 11.08.2014 №472 від імені позивача підписаний особою, яка діяла на підставі довіреності, у межах строку її дії, а отже договір укладений уповноваженою особою позивача. При цьому суд зазначив, що помилкове зазначення в преамбулі договору найменування посади особи, яка підписала цей договір, не є підставою для визнання спірного договору недійсним. Крім того, судом встановлено, що відповідачем на виконання умов спірного договору виконані підрядні роботи, які прийняті позивачем, що підтверджується актами прийняття виконаних будівельних робіт за листопад 2014року, що виключає можливість визнання такого договору недійсним (а.с.105-109).

Комунальне спеціалізоване підприємство "Харківгорліфт" з рішенням місцевого господарського суду не погодилося та звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 25.09.2017 у справі №922/2681/17 та прийняти нове рішення, яким визнати недійсним договір підряду від 11.08.2014 №472, який підписаний ОСОБА_1 від КСП «Харківгорліфт» та ПП «Ліфт електро-виробництво» (а.с.130-135).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник вказує на те, що: по-перше, судом не повно досліджені всі обставини справи та докази на їх підтвердження, оскільки посада заступника директора, від імені якого підписаний оскаржуваний договір, відсутня у штатному розписі КСП "Харківгорліфт"; по-друге, в преамбулі договору зазначено, що ОСОБА_1 діє на підставі Статуту, тоді як відповідно до п.8.4 Статуту позивача повноваження щодо укладання угоди надані директору підприємства; по-третє, за змістом наданої відповідачем фотокопії довіреності визначено, що директор КСП "Харківгорліфт" керувався статтями 244-247 ЦК України, але директором позивача не видавалось жодних актів органу юридичної особи щодо уповноваження ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії з укладення спірного договору; по-четверте, судом не зясовані обставини оформлення довіреності, оскільки 02.01.2014 КСП "Харківгорліфт" не працювало, що дає підстави стверджувати про недійсність такої довіреності; по-пяте, в преамбулі договору зазначено, що ОСОБА_1 діє на підставі Статуту, а не на підставі довіреності; по-шосте, Статутом КСП "Харківгорліфт" не передбачено право керівника КСП "Харківгорліфт" надавати довіреність на укладання договорів від імені підприємства.

ПП «Ліфт електро-виробництво» у відзиві від 09.01.2018 заперечує проти доводів апеляційної скарги та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду Харківської області від 25.09.2017 у справі №922/2681/17 - без змін з підстав дотримання судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що позивачем не надано належним чином завірених копій журналу реєстрації наказів з кадрових питань за 2014рік, які б підтвердили доводи позивача про відсутність будь-яких адміністративних актів (наказів, розпоряджень) щодо уповноваження ОСОБА_1 представляти інтереси та підписувати договори. Крім того, вказує на те, що 02.01.2014 директором позивача ОСОБА_2 видано довіреність, якою він уповноважує ОСОБА_1 представляти інтереси КСП Харківгорліфт у взаємовідносинах з третіми особами, з правом підпису всіх необхідних документів. Також зазначає, що між сторонами спору складено договірну ціну, локальний кошторис на будівельні роботи №№1.1, 1.2, 1.3, відомість ресурсів та розрахунки №5,№6, довідку про вартість виконаних робіт та витрат, акти приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2014 року, що, на думку відповідача, свідчить про наступне схвалення правочину. Відповідач вважає, що дії позивача є лише намаганням уникнути виконання договору від 11.08.2014, зловживаючи своїми процесуальними правами (а.с.156-160).

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів Харківського апеляційного господарського суду від 09.01.2018 у звязку з відпусткою судді Камишевої Л.М. для розгляду справи №922/2681/17 сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Здоровко Л.М., судді Шутенко І.А. (а.с.155).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, рішення господарського суду Харківської області без змін з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу. Також ним надано для огляду судовій колегії оригінали: договору підряду від 11.08.2014 №472; довіреності від 02.01.2014, виданої директором КСП Харківгорліфт на імя ОСОБА_1, якому надано право представляти інтереси КСП Харківгорліфт у взаємовідносинах з третіми особами, з правом підпису всіх необхідних документів; локальних кошторисів на будівельні роботи №№1.1, 1.2, 1.3; відомості ресурсів; розрахунку загальновиробничих витрат у складі договірної ціни №1-2; розрахунку (кошторисний прибуток); довідки про вартість виконаних будівельних робіт і витрат; акта приймання виконаних будівельних робіт; акта вартості обладнання; відомості ресурсів до акту приймання за листопад; розрахунку загально-будівельних витрат до акту за листопад; розрахунку №5 (кошторисний прибуток), які оглянуті судовою колегією в судовому засіданні.

Також в судовому засіданні директором ПП «Ліфт електро-виробництво» ОСОБА_3 надані пояснення щодо укладення спірного договору, який зазначив, що керівником КСП Харківгорліфт ОСОБА_2 було запропоновано укласти спірний договір, проект договору був наданий ОСОБА_4 разом з довіреністю на право підписання договору саме ним.

Позивач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, проте не забезпечив участь у судовому засіданні свого представника з належним чином оформленими повноваженнями відповідно до п.11 Перехідних положень Конституції України та ч.3 ст. 56, ч.1 ст. 58 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

11.08.2014 між КПС «Харківгорліфт» (замовником) в особі заступника директора ОСОБА_1 та ПП «Ліфт Електро-виробництво» (підрядником) в особі директора ОСОБА_5 укладений договір підряду № 472, п. 1.1 якого встановлено, що підрядник зобов'язується виконати капітальний ремонт (заміна) ліфтів житлового будинку за адресою: проспект Косіора, 122а, п. 1, 2, 3, згідно документації, а замовник - здійснити оплату підряднику за виконані роботи.

У п.1.2 цього договору визначені терміни, які застосовуються у даному договорі: документація - додатки до цього договору, визначені у п. 9.8; роботи - визначені у документації назви, обсяги, вартість та строки робіт на даному житловому будинку.

Розділом 3 спірного договору встановлено, що замовник зобов'язується, зокрема, передати підряднику об'єкт для виконання робіт після підписання договору; до початку виконання робіт надати підряднику наявну у замовника документацію; зробити авансовий платіж в розмірі та в порядку, визначеному в п. 4.2 договору, на поточний рахунок підрядника; сплатити вартість виконаних підрядником робіт за цим договором у порядку та в обсягах, передбачених розділом 4 договору.

У п. 4.3 цього договору встановлено, що остаточний розрахунок за договором здійснюється після повного закінчення робіт, підписання сторонами довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (КБ-3), акту приймання виконаних робіт (КБ-2в) замовником.

Згідно з п. 9.5 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2014, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань.

Спірний договір підписаний вказаними вище представниками сторін та скріплений печатками підприємств. Оригінал цього договору, наданий представником відповідача, оглянутий колегією суддів в судовому засіданні апеляційної інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до оспорюваного договору сторонами спору складені та підписані: договірна ціна; локальні кошториси на будівельні роботи №№ 1.1, 1.2, 1.3; відомість ресурсів до договірної ціни; розрахунок № 1-2 загальновиробничих витрат у складі договірної ціни; розрахунок № 5 кошторисний прибуток; розрахунок № 6 кошти на покриття адміністративних витрат будівельних організацій; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за листопад 2014року; акт приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2014року; акт вартості обладнання до акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2014року; відомість ресурсів до акту приймання за листопад; розрахунок № 1-2 загальновиробничих витрат до акту за листопад; розрахунок № 5 кошторисний прибуток; розрахунок № 6 кошти на покриття адміністративних витрат будівельних організацій (а.с. 52-80). Оригінали вказаних документів, надані представником відповідача, оглянуті колегією суддів в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.09.2017 у даній справі в задоволенні позову відмовлено з підстав, наведених вище ( а.с.105-109).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Предметом даного спору є визнання недійсним договору підряду від 11.08.2014 через відсутність необхідного обсягу цивільної дієздатності у особи, яка вчинила спірні правочини, з боку КПС «Харківгорліфт» (ч.2 ст.203, ч. 1 ст. 215 ЦК України).

У відповідності до вимог статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Відповідно до статті 837ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі статтею 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов'язків і здійснювати їх через своїх учасників.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Статтею 78 ГК України встановлено, що комунальне унітарне підприємство очолює керівник підприємства, що призначається органом, до сфери управління якого входить підприємство, і є підзвітним цьому органові.

Відповідно до пунктів 8.3, 8.4 Статуту КСП «Харківгорліфт», затвердженого директором Департаменту економіки та комунального майна, поточне управління підприємством здійснює директор, який призначається розпорядженням міського голови на умовах контракту. Керівник підприємства, зокрема: діє від імені підприємства без доручення, представляє його в усіх установах і організаціях; здійснює переговори та укладає угоди, контракти (а.с.16-19).

Позивач зазначає, що на момент укладання спірного договору керівником КСП «Харківгорліфт» був ОСОБА_2, що також підтверджується відповідачем та вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій, наданих Головним управлінням статистики у Харківській області (а.с.27).

В силу частини 2 статті 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до статті 246 ЦК України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Частиною 3 статті 244 ЦК України встановлено, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції колегією суддів оглянуто оригінал довіреності від 02.01.2014, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.48), якою уповноважено від імені КСП «Харківгорліфт» директором ОСОБА_2 заступника директора КСП «Харківгорліфт» з капітального ремонту ліфтів, внутрішньобудинкових електромереж, диспетчеризації та нових технологій ОСОБА_1 представляти інтереси КСП «Харківгорліфт» у взаємовідносинах з третіми особами, з правом підпису усіх необхідних документів. Також у цій довіреності визначений строк її дії - до 31.12.2014. Довіреність підписана директором КСП «Харківгорліфт» ОСОБА_2 та скріплена печаткою підприємства.

Відповідно до частини 1 статті 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

З наведеного вбачається, що заступник директора КСП «Харківгорліфт» з капітального ремонту ліфтів, внутрішньобудинкових електромереж, диспетчеризації та нових технологій ОСОБА_1 був уповноваженою особою підписувати договір підряду від 11.08.2014р. №472.

За приписами частини 1 статті 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Відповідно до частини 1 статті 218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами.

У силу припису статті 204 ЦК України правомірність правочину презюмується. Отже, обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Позивачем не надано будь-яких належних доказів в розумінні статті 76 ГПК України, які б спростовували факт видачі довіреності 02.01.2014 директором КСП «Харківгорліфт» ОСОБА_1, у звязку з чим відсутні підстави для визнання недійсним договору підряду від 11.08.2014 №472 відповідно до ч. 2 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України.

Щодо посилання апелянта на те, що в преамбулі договору зазначено, що від імені КСП «Харківгорліфт» договір підписаний заступником директора ОСОБА_1, який діє на підставі Статуту, тоді як у штатному розписі позивача відсутня така посада, а відповідно до п.8.4 Статуту КСП «Харківгорліфт» повноваження щодо укладання угоди надані директору підприємства, не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки зазначення посади особи, яка підписала спірний договір, не в повному обсязі та неправильне визначення підстав для представництва юридичної особи за наявності відповідного права не може бути підставою для визнання такого договору недійсним з підстав відсутності у такої особи повноважень на його підписання.

Також не приймаються до уваги доводи позивача про те, що місцевим господарським судом не зясовані обставини оформлення довіреності, так як 02.01.2014 КСП "Харківгорліфт" не працювало, що дає підстави стверджувати про недійсність такої довіреності, оскільки директор підприємства у неробочий день не позбавляється права вчиняти дії він імені юридичної особи та не втрачає своїх повноважень, у тому числі щодо видачі довіреності на представництво.

Доводи позивача про те, що Статутом КСП «Харківгорліфт» не передбачено право керівника надавати довіреність на укладання договору від імені підприємства, суд апеляційної інстанції не при приймає до уваги, оскільки: по-перше, дана обставина не була визначена в якості підстави позову про визнання договору недійсним; по-друге, п.8.4 Статуту позивача визначено, що керівник має інші права, надані керівнику підприємства законодавством та контрактом, проте позивачем не наданий контракт, укладений з ОСОБА_2, до матеріалів справи, а за приписами статті 246 ЦК України довіреність від імені юридичної особи видається, зокрема, її органом, яким в розумінні ч. 6 ст. 73 ГК України є керівник підприємства. Отже доводи позивача є необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

В судовому засіданні апеляційної інстанції, 30.11.2017, представниками позивача підтверджено факт виконання будівельних робіт відповідачем, що також підтверджено представником відповідача та вбачається з акту виконаних будівельних робіт за листопад 2014року (а.с.68-74), а отже відповідно до статті 75 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) обставини щодо прийняття позивачем робіт є приюдиційними та не підлягають доказуванню. При цьому представники скаржника зазначили, що роботи виконанні неналежним чином, у звязку з чим недоліки цих робіт були усунуті позивачем власними силами.

Також, в судовому засіданні апеляційної інстанції колегією суддів оглянуті, надані представником відповідача оригінали наступних документів: договірна ціна; локальні кошториси на будівельні роботи №№ 1.1, 1.2, 1.3; відомість ресурсів до договірної ціни; розрахунок № 1-2 загальновиробничих витрат у складі договірної ціни; розрахунок № 5 кошторисний прибуток; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витратах за листопад 2014року; акт приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2014року; акт вартості обладнання до акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2014року; відомість ресурсів до акту приймання за листопад; розрахунок № 1-2 загальновиробничих витрат до акту за листопад; розрахунок № 5 кошторисний прибуток; розрахунок № 6 кошти на покриття адміністративних витрат будівельних організацій, що в сукупності свідчить про схвалення спірного договору КСП «Харківгорліфт».

Відповідно до вимог статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження факту підписання оспорюваного договору неуповноваженою особою, а отже і не доведено обставин, з якими скаржник повязує недійсність договору підряду від 11.08.2014 №472.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним на підставі частин 1, 2 статті 203 , частини 1 статті 215 ЦК України.

За таких обставин, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення господарський суд Харківської області забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх фактичних обставин справи, дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що підстави для його скасування відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді рішення, у звязку з чим апеляційну скаргу КСП «Харківгорліфт» слід залишити без задоволення, рішення господарського суду Харківської області від 25.09.2017 у справі № 922/2681/17 - без змін.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги КСП «Харківгорліфт».

Керуючись ст. ст. 269, 270, п.1 ч.1 ст.275, 276, 281, 282 - 284 ГПК України, Харківський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу КСП «Харківгорліфт» залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду Харківської області від 25.09.2017 у справі № 922/2681/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 15.01.2018.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя І.А. Шутенко