УХВАЛА

29.01.2018Справа № 910/23403/16

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлпетролеум"

про відстрочку виконання рішення суду

У справі № 910/23403/16

за позовом Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлпетролеум"

про стягнення 389436,18 грн.

Суддя Гумега О.В.

секретар судового засідання

Репа Я.І.

Представники:

від стягувача (позивача): Мазарюк С.С. за довіреністю № б/н від 27.12.2017

від боржника (відповідача, заявника): не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/23403/16 за позовом Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлпетролеум" про стягнення заборгованості в розмірі 389 436,18 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 у справі № 910/23403/16 (суддя Маринченко Я.В.) позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлпетролеум" на користь Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" 149 024, 40 грн. заборгованості, 6 281, 33 грн. 3% річних, 6 855, 12 грн. інфляційних втрат, 71 333, 87 грн. пені, 35 990, 24 грн. штрафу в розмірі 1%, 119 951, 22 грн. штрафу в розмірі 5% та 5 841, 54 грн. витрат зі сплати судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.05.2017 у справі № 910/23403/16 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлпетролеум" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 у справі № 910/23403/16 залишено без змін.

12.07.2017 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 у справі № 910/23403/16, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.05.2017, яка набрала законної сили 10.05.2017, видано наказ.

05.09.2017 через відділ діловодства суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлпетролеум" надійшла заява про відстрочку виконання рішення, відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю "Газойлпетролеум" просило суд відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 у справі № 910/23403/16 на один рік.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2017 вказану заяву про відстрочку виконання рішення (вх. № 01-20/11008/17 від 05.09.2017) передано на розгляд судді Гумезі О.В., у зв'язку з перебуванням судді Маринченка Я.В. у відпустці.

Враховуючи, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлпетролеум" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 у справі № 910/23403/16 надійшла до Господарського суду міста Києва під час перебування матеріалів справи № 910/23403/16 у суді вищої інстанції, суд ухвалою від 08.09.2017 відклав вирішення питання про прийняття вказаної заяви до повернення матеріалів справи № 910/23403/16 із суду вищої інстанції до Господарського суду міста Києва.

15.12.2017 набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), відповідно до пункту 9 частини 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 11 частини 1 Перехідних положень заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Після повернення Вищим господарським судом України матеріалів справи № 910/23403/16 до Господарського суду міста Києва, судом вирішувалось питання про прийняття до розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлпетролеум" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 у справі № 910/23403/16.

Згідно ч.2 ст. 331 ГПК України заява про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2018 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлпетролеум" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 у справі № 910/23403/16 прийнято до розгляду, ухвалено розглядати заяву у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, судове засідання для розгляду заяви призначено на 29.01.2018 о 11:40 год.

26.01.2017 через відділ діловодства суду представник стягувача подав відзив на заяву ТОВ "Газойлпетролеум" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 у справі № 910/23403/16.

В судове засідання 29.01.2018 з'явився представник стягувача (позивача).

Представник боржника (відповідача, заявника) в судове засідання 29.01.2018 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, по дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник стягувача в судовому засіданні 29.01.2018 надав усні заперечення щодо задоволення заяви боржника про відстрочення рішення суду у даній справі з підстав, викладених у відзиві на вказану заяву, поданому 26.01.2017 через відділ діловодства суду.

Розглянувши заяву відповідача (боржника) про відстрочку виконання рішення суду у справі № 910/23403/16, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, заслухавши пояснення представника стягувача, дослідивши наявні у справі докази, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газойлпетролеум" (заявник, відповідач) звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про відстрочку виконання рішення, відповідно до якої просило суд відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 у справі № 910/23403/16 на один рік.

В обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 у справі № 910/23403/16, боржник послався на спад економіки та інфляційні процеси, складну кон'юктуру ринку природного газу в Україні, відсутність необхідних коштів для погашення заборгованості перед позивачем та зниженням чистого доходу ТОВ "Газойлпетролеум" від реалізації готової продукції.

На підтвердження відсутності необхідних коштів для погашення заборгованості перед позивачем заявником надано довідки про залишок коштів на банківських рахунках відповідача станом на 01 вересня 2017 року. Так, згідно із довідкою АБ "Південний" вих. № 193-46155БТ від 04.09.2017 залишок коштів ТОВ "Газойлпетролеум" на відкритому поточному рахунку становить 65 047,42 грн. Відповідно до довідки ПАТ "Айбокс Банк" вих. №4375 БТ/032-б/б-032 від 04.09.2017 залишок коштів ТОВ "Газойлпетролеум" на поточних рахунках становить 669,02 грн.

В обґрунтування поданої заяви ТОВ "Газойлпетролеум" також послався на відсутність нерухомого майна у власності, на яке може бути звернене стягнення в межах процедури примусового виконання рішення суду, в підтвердження чого заявником надано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 05.09.2017.

Заявник також зазначив, що до початку розгляду справи № 910/23403/16, ТОВ "Газойлпетролеум" було здійснено часткову оплату поставленого йому позивачем природного газу на загальну суму 3 450 000,00 грн.

Окрім того, заявник зазначив, що між ТОВ "Газойлпетролеум" та ТОВ "Енергогазрезерв" укладено договір купівлі - продажу природного газу № ГОП-05/35-ПГ від 03.05.2017 та Додаткову угоду № 1 від 03.05.2017 до вказаного договору, за яким очікуються значні надходження коштів, внаслідок здійснення ТОВ "Газойлпетролеум" поставки 45 000,00 тис. куб. м природного газу в період із 01 листопада 2017 року по 31 грудня 2019 року.

Згідно ч. 3 ст. 331 ГПК України підставою, зокрема, для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 наведеної статті ГПК України визначено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 331 ГПК України).

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

В силу наведених приписів процесуального законодавства, підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що істотно ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення у визначений строк. Тобто відстрочення виконання судового рішення пов'язано з об'єктивними, непереборними - виключними обставинами, котрі ускладнюють його вчасне виконання.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв'язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 86 вказаного Кодексу, і за наявності обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, господарський суд має право відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 331 ГПК України). Також, суд враховує наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення тощо.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у даній справі.

Так, в силу приписів до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.ст. 76-79 ГПК України).

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проаналізувавши наведені у заяві про відстрочку виконання рішення господарського суду мотиви та надані заявником документи, надавши оцінку всім аргументам представників сторін, суд дійшов висновку, що заявником не надано доказів, які б підтвердили неможливість виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 у справі № 910/23403/16 та не доведено суду винятковості обставин, що унеможливлюють виконання рішення суду.

Так, з доданого заявником до матеріалів заяви Звіту про фінансові результати за 1 півріччя 2017 року чистий дохід ТОВ "Газойлпетролеум" від реалізації готової продукції (товарів, робіт, послуг) становив 24 228 000,00 грн. і такі дані свідчать про те, ТОВ "Газойлпетролеум" мало об'єктивну можливість виконати, принаймні частково, рішення суду у справі № 910/23403/16.

Посилання заявника на спад економіки та інфляційні процеси, складну кон'юктуру ринку природного газу в Україні не може бути підставою для відстрочення рішення суду, оскільки відповідна економічна ситуація в країні на ринку природного газу носить загальний характер та стосується обох сторін.

Надані ТОВ "Газойлпетролеум" довідки АБ "Південний" та ПАТ "Айбокс Банк" про залишок коштів ТОВ "Газойлпетролеум" на поточних рахунках останнього підтверджують залишок коштів лише на рахунках боржника у зазначених банках та не свідчать про відсутність коштів на інших рахунках у зазначених банках, а рівно і в інших банках.

Водночас, недостатність чи відсутність коштів у ТОВ "Газойлпетролеум" не можна вважати безумовним винятковим випадком, за наявності якого виконання судового рішення можна відстрочити.

Крім того, ймовірне надходження коштів на підставі укладеного з контрагентом заявника Договору купівлі - продажу природного газу №ГОП-05/35-ПГ від 03.05.2017 не може підтверджувати того, що результати господарської діяльності боржника будуть позитивними та не свідчить про безумовну можливість виконання рішення суду у майбутньому. Більш того, станом на час судового розгляду заяви про відстрочку виконання рішення суду заявником (ТОВ "Газойлпетролеум") не подано жодних доказів надходження до нього коштів на підставі Договору купівлі - продажу природного газу №ГОП-05/35-ПГ від 03.05.2017, рівно як і здійснення ним оплат на виконання наказу Господарського суду міста Києва від 12.07.2017 у справі № 910/23403/16.

Отже, матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судового рішення та не є обставиною, що утруднює його виконання.

Згідно з частиною 2 статті 11 ГПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 4 наведеної статті ГПК України визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї (далі - Конвенція), згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд зазначає, що положеннями п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 326 ГПК України закріплено принцип обов'язковості рішень суду, згідно із яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковим на всій території України. Відповідно до ч. 2 ст. 326 ГПК України невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012 виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. У рішенні Конституційного Суду України від 25.04.2012 у справі №11-рп/2012 зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Крім того судом враховано, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, за певних обставин затримка з виконання судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Іммобільяре Саффі проти Італії", № 22774/93, п. 74), а також судом взято до уваги те, що існування заборгованості, підтверджене обов'язковими та такими, що підлягають виконанню судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року, заява № 3236/03, п. 43), крім того враховано, що "державний орган або інша юридична особа не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням, у такому випадку не може прийняти аргумент Уряду, що визначає таку відсутність як "виняткові обставини" (§ 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Півень проти України" від 29.06.2004, заява N 56849/00).

З огляду на встановлені судом обставини, з урахуванням принципів розумності та справедливості, враховуючи інтереси як боржника, так і стягувача, а також те, що рішення суду є обов'язковим до виконання та має бути виконане, суд не вбачає правових підстав для відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 по справі № 910/23403/16 строком на один рік.

Згідно ч. 7 ст. 331 ГПК України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини ухвали про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗОЙЛПЕТРОЛЕУМ" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 у справі №910/23403/16

Керуючись ст.ст. 233, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлпетролеум" про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 у справі № 910/23403/16.

Повна ухвала підписана 30.01.2018.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України.

Ухвала підлягає оскарженню.

Суддя Гумега О.В.