УХВАЛА

29 січня 2018 року м. Харків Справа №913/22/18

Провадження №14/913/22/18

Господарський суд Луганської області у складі судді Лісовицького Є.А.,

за участю секретаря судового засідання Рвачова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Державного підприємства «Луганський експертно-технічний центр Держпраці», м. Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Укртехекспертиза», м.Сєвєродонецьк Луганської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 акціонерне товариство «Сєвєродонецьке обєднання Азот», м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 165516 грн. 60 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3, довіреність №9 від 05.01.2018;

від відповідача: ОСОБА_4, довіреність №15/01-18 від 15.01.2018;

від третьої особи: представник не прибув.

в с т а н о в и в:

Державне підприємство «Луганський експертно-технічний центр Держпраці» (далі позивач) звернувся до Господарського суду Луганської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Укртехекспертиза» (далі відповідач) компенсацію за Договором відступлення права вимоги від 30.09.2017 №130/79 в розмірі 165516 грн. 60 коп.

Ухвалою від 05.01.2018 Господарським судом Луганської області відкрито провадження у справі №913/22/18. Суд ухвалив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Також даною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 акціонерне товариство «Сєвєродонецьке обєднання Азот». Судове засідання для розгляду справи по суті призначити на 29.01.2018 о 10 год. 40 хв.

У судове засідання 29.01.2018 прибули представники позивача та відповідача.

Відповідач у відзиві на позовну заяву №04/01-18 від 18.01.2018 зазначив, що не погоджується з позовними вимогами, оскільки позивач не надав належних доказів щодо підтвердження обгрунтованості позову.

Документи, що підтверджують факт отримання відповідачем грошових коштів за договором №130/79 від 30.09.2014 про відступлення права вимоги і сам договір відсутні у відповідача.

Крім того, позивач сам вказує, що у нього не залишилося оригіналу цього договору.

В серпні та вересні 2014 року ДП «Луганський Експертно-технічний центр Держпраці» та ТОВ «Укртехекспертиза» практично не працювали оскільки знаходилися в зоні антитерористичної операції. Керівництво обох підприємств також не контролювало їх діяльність.

ТОВ «Укртехекспертиза» виконувало роботи на укладало відповідні договори у тому числі і з ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот», що може обґрунтовувати факти оплати грошових коштів від ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» на користь ТОВ «Укртехекспертиза».

Також відповідач повідомив, що не визнає тих обставин на які посилається позивач, а саме наявність договору №130/79 від 30.09.2014 про відступлення права вимоги.

Враховуючи викладене, відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити.

Відзив відповідача суд розглянув, прийняв до уваги та долучив до матеріалів справи.

Позивач у відповіді на відзив №22 від 22.01.2018 повідомив, що викладені відповідачем обставини та доводи є безпідставними, виходячи з наступного.

По-перше, посилання відповідача на відсутність у позивача документів, які б підтверджували факт отримання ним коштів від ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот» не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки до позовної заяви додано копію Договору про відступлення права вимоги від 30.09.2014 №130 та копію листа ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот», в якому зазначено, що кошти, передбачені п. 1.1 вищезазначеного Договору у сумі 165516 грн. 60 коп. перераховано на рахунок відповідача наступними платіжними дорученнями:

- № 13659 від 24.11.2014 р. на суму 1200,00 грн.;

- №12366 від 31.10.2014 р. на суму 7920,00 грн.;

- №13265 від 31.10.2014 р. на суму 12600,00 грн.;

- №12364 від 31.10.2014 р. на суму 46800,00 грн.;

- №12266 від 20.10.2014 р. на суму 3162,00 грн.;

- №12265 від 20.10.2014 р. на суму 17577,00 грн.;

- №12264 від 20.10.2014 р. на суму 21960,00 грн.;

- №12263 від 20.10.2014 р. на суму 54297,60 грн.

Відсутність у позивача оригіналу Договору про відступлення права вимоги від 30.09.2014 №130, на думку позивача, не спростовує факт отримання відповідачем від ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот» коштів, передбачених п. 1.1 цього Договору у сумі 165516 грн. 60 коп.

По-друге, в підтвердження своїх доводів відповідач не надав жодних документів, які б спростували факт отримання ним коштів від ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот» за Договором про відступлення права вимоги від 30.09.2014 №130, а відтак посилання відповідача на те, що ці кошти були отримані ним від ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот» за іншими договорами, також, на думку позивача, є безпідставними.

Таким чином, позивач вважає що відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували факт наявності заборгованості перед позивачем за Договором про відступлення права вимоги від 30.09.2014 №130.

Суд відповідь на відзив відповідача розглянув, прийняв до уваги та долучив до матеріалів справи.

Відповідач в запереченнях б/н від 24.01.2018 зазначив, що після отримання від позивача відповіді на відзив вважає за доцільне зазначити наступне:

Документи, що підтверджують факт отримання відповідачем грошових коштів за договором №130/79 від 30.09.2014 про відступлення права вимоги та і сам договір відсутні у відповідача.

Але якщо припустити, що договір №130/79 від 30.09.2014 про відступлення права вимоги все таки існує саме у такому вигляді, як надані позивачем його копії, то треба взяти до уваги ще і той факт, що існує і додаткова угода від 30.11.2014 до цього договору. В п. 1 додаткової угоди зазначено, що сторони домовилися п. 2.2 договору викласти у наступній редакції, а саме:

П. 2.2 Строк сплати компенсації становить 7 років з моменту підписання цієї угоди і до спливу цього строку позивач не має права вимагати компенсацію у відповідача. До того ж, і сам позивач вказує, що у нього не залишилося оригіналу цього договору.

Тобто, якщо врахувати цю додаткову угоду то можна вважати, що права позивача, ще непорушені, а позов необгрунтований.

Також відповідач просить взяти до уваги, що не визнає тих обставин на які посилається позивач, а саме наявність договору №130/79 від 30.09.2014 про відступлення права вимоги в тому вигляді в якому позивач надав його копії, оскільки підпис керівників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в цієї копії договору зовсім несхожа на їх підпис в паспорті.

Ще одна обставина, що змушує підозрювати позивача у фальсифікації таких договорів є той факт, що остання сторінка с підписами сторін у цьому договорі цілком співпадає з останньою сторінкою з іншого договору, а саме №99-14 від 29 08.2014, завірену копію якого позивач надавав разом з претензією.

На підставі вищевказаного відповідач просить суд відмовити у позові.

До своїх заперечень відповідач надав копію додаткової угоди від 30.11.2014, копію паспорта ОСОБА_5 та копію договору №99-14 від 29 08.2014.

Суд заперечення відповідача розглянув, прийняв до уваги та долучив до матеріалів справи разом з доданими до нього документами.

Також представник відповідача в судовому засіданні надав для залучення до матеріалів справи лист ТОВ «Укртехекспертиза» №10/2/02 від 09.02.2016, який надавався Господарському суду Луганської області по справі №913/1200/15. В листі ТОВ «Укртехекспертиза» повідомило суду, що дійсно отримала від ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» суму у розмірі 165516 грн. 60 коп. по договору про відступлення права вимоги від 30.09.2014 №130.

Ці гроші ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» повинно було сплатити ДП «Луганський Експертно технічний центр Держпраці» за виконані раніше послуги.

Відповідно до п. 2.1. договору про відступлення права вимоги №130 від 30.09.2014 ТОВ «Укртехекспертиза» повинен сплатити позивачу компенсацію у розмірі 1656516 грн. 60 коп. але у відповідності з п. 2.2. Договору №130 від 30.09.2014 строк сплати компенсації становить 1090 календарних днів після набрання чинності цим Договором, а саме 30.09.2017.

Суд лист відповідача розглянув, прийняв до уваги та долучив до матеріалів справи.

Третя особа правом на участь в судовому засіданні не скористалась, витребувані судом документи не надала, хоча про місце, дату та час судового засідання була повідомлена належним чином про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про необхідність оголошення перерви у судовому засіданні.

Керуючись ч. 2 ст. 216, ст. ст. 234, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. Оголосити перерву в судовому засіданні до 01.02.2018 о 10 год. 20 хв.

2. Судове засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Луганської області за адресою: м. Харків, проспект Науки, буд. 5, зал судових засідань №205.

Повідомити учасників справи, що інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: (https://court.gov.ua/FAIR).

Ухвала набрала законної сили та оскарженню не підлягає.

Суддя Є.А. Лісовицький