ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02 лютого 2018 року м. ТернопільСправа № 921/703/15-г/18

Господарський суд Тернопільської області у складі колегії суддів: головуючого судді Охотницької Н.В. , судді Руденка О.В. , судді Хоми С.О.

розглянувши заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області № 10-12-00317 від 26.01.2018 (вх.№ 4877 від 01.02.2018) про забезпечення виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.05.2016 у справі № 921/703/15-г/18

за позовом Першого заступника прокурора Тернопільської області в інтересах держави, вул. Листопадова, 4, м. Тернопіль в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області вул. Танцорова, 11, м. Тернопіль

до відповідача 1 Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня", вул. Нічлава, 200, м. Борщів, Тернопільська область

відповідача 2 Відділ державної реєстрації Борщівської районної державної адміністрації, вул. І.Франка, 10А, м. Борщів, Тернопільська область

про визнання недійсним окремих положень статуту Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" в частині заснування та участі в управлінні вказаним суб'єктом господарювання колективних сільгосппідприємств (господарств-дольовиків); скасування запису в ЄДР у розділі "перелік засновників юридичної особи..." про те, що засновниками міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" є колективні сільгосппідприємства (господарства - дольовики), встановив.

Перший заступник прокурора Тернопільської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області звернувся до господарського суду з позовом до відповідача 1 Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" та відповідача 2 Відділу державної реєстрації Борщівської районної державної адміністрації про визнання недійсним окремих положень статуту Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" в частині заснування та участі в управлінні вказаним суб'єктом господарювання колективних сільгосппідприємств (господарств - дольовиків) та скасування запису в ЄДР у розділі "перелік засновників юридичної особи..." про те, що засновниками міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" є колективні сільгосппідприємства (господарства-дольовики).

18.05.2016 р. господарським судом Тернопільської області прийнято рішення, яким позовні вимоги задоволено та, зокрема, визнано недійсними п. 1.2, 1.4, 3.1, 3.2, 3.4, 5.1, 5.2, 5.3, 6.2, 7.1 Статуту міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" зареєстрованого виконкомом Борщівської народної ради народних народних депутатів від 16 січня 1995 року, в частині заснування та участі в управлінні вказаним суб'єктом господарювання колективних сільгосппідприємств (господарств-дольовиків), скасовано запис в Єдиному Державному Реєстрі у розділі "перелік засновників (учасників) юридичної особи …" про те, що засновниками міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" є "колективні сільгосппідприємства (господарства-дольовики)".

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 01.09.2016 у справі № 921/703/15-г/18 рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.05.2016 залишено без змін, а апеляційну скаргу Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" - без задоволення.

01.02.2018 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області звернулося до Господарського суду Тернопільської області із заявою № 10-12-00317 від 26.01.2018 (вх.№ 4877 від 01.02.2018) про забезпечення виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.05.2016 у справі № 921/703/15-г/18.

Дана заява обґрунтована тим, що з метою виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.05.2016 та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 01.09.2016 у даній справі, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області неодноразово зверталось до Відділу державної реєстрації Борщівської районної державної адміністрації стосовно невідкладного здійснення останнім реєстраційної дії - скасування запису у розділі "перелік засновників (учасників) юридичної особи…" про те, що засновниками Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" є "колективні сільгосппідприємства (господарства - дольовики)", що міститься у Єдиному державному реєстрі, однак державний реєстратор ухиляється від виконання рішення суду, яке набрало законної сили та в силу положень ст. 326 ГПК України, є обов'язковим на всій території України, як наслідок - держава в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області, як засновник та учасник Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня", позбавлена можливості брати участь в управлінні пансіонатом.

З огляду на що, заявник просить суд, з метою забезпечення виконання рішення суду, в порядку ч. 6 ст. 327 ГПК України, вжити заходи, передбачені статтею 137 ГПК України та забезпечити виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.05.2016 у справі № 921/703/15-г/18, а саме: зобов'язати Відділ державної реєстрації Борщівської районної державної адміністрації вчинити реєстраційну дію - скасувати запис у Єдиному державному реєстрі у розділі "перелік засновників (учасників) юридичної особи…" про те, що засновниками Міжгосподарського пансіонату з лікуванням "Лісова пісня" є "колективні сільгосппідприємства (господарства - дольовики)".

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення виконання рішення суду, суд встановив, що вказану заяву подано з порушенням вимог Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 327 ГПК України, за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення, суд з метою забезпечення виконання рішення суду може вжити заходи, передбачені статтею 137 цього Кодексу.

Статтею 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, встановленням обов'язку вчинити певні дії.

Згідно з вимогами ст. 139 ГПК України (ч.5) до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно із ст.4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до господарського суду позовної заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 рік становить 1762,00 грн.

Отже, у даному випадку, за подання до господарського суду заяви про забезпечення виконання рішення суду, позивач має сплатити судовий збір у розмірі 881,00 грн.

Відповідно до п. 2.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

В якості доказу сплати судового збору Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області до заяви про забезпечення рішення додано платіжні доручення № 436 від 27.12.2017 на суму 100,00 грн, № 441 від 27.12.2017 на суму 100,00 грн, № 440 від 27.12.2017 на суму 26,00 грн, № 439 від 27.12.2017 на суму 74,00 грн, № 438 від 27.12.2017 на суму 170,00 грн, № 437 від 27.12.2017 на суму 100,00 грн та № 15 від 23.01.2018.

Разом з цим, як встановлено судом, на доданих до заяви про забезпечення рішення суду платіжних дорученнях № 436 від 27.12.2017 на суму 100,00 грн, № 441 від 27.12.2017 на суму 100,00 грн, № 440 від 27.12.2017 на суму 26,00 грн, № 439 від 27.12.2017 на суму 74,00 грн, № 438 від 27.12.2017 на суму 170,00 грн, № 437 від 27.12.2017 на суму 100,00 грн відсутні відомості про те, яка саме заява оплачується судовим збором, як встановлено в п. 2.21 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України".

З огляду на викладене, платіжні доручення № 436 від 27.12.2017 на суму 100,00 грн, № 441 від 27.12.2017 на суму 100,00 грн, № 440 від 27.12.2017 на суму 26,00 грн, № 439 від 27.12.2017 на суму 74,00 грн, № 438 від 27.12.2017 на суму 170,00 грн, № 437 від 27.12.2017 на суму 100,00 грн не можуть вважатись належним доказом сплати судового збору за подання відповідної заяви, що є порушенням ч. 5 ст. 139 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 140 ГПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 136, 137, 138, 139, 140, 232, 234, 235, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву № 10-12-00317 від 26.01.2018 (вх.№ 4877 від 01.02.2018) про забезпечення виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.05.2016 у справі № 921/703/15-г/18 та додані до неї документи разом на 28 арк. повернути заявнику - Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Тернопільській області. 2. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України. Ухвала підписана 16 січня 2018 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Головуючий суддя Н.В. Охотницька

Суддя Руденко О.В.

Суддя Хома С.О.