ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2018м. ДніпроСправа № 904/9109/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г.

за участю секретаря судового засідання Гриценко І.О.

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК",

м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комінтерн-Агро", м. Дніпро

про визнання недійсним договору про внесення змін до кредитного договору

Представники:

Від позивача: Іванова С.О. - представник за довіреністю № 5383-К-О від 20.03.2017

Від відповідача: Кузьменко В.С. - представник за довіреністю б/н від 29.08.2017

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комінтерн-Агро" про визнання недійсним договору про внесення змін від 13.12.2016 до кредитного договору №DNHSLON06913 від 28.10.2016 з моменту його укладення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що договір про внесення змін від 13.12.2016 до кредитного договору №DNHSLON06913 від 28.10.2016 було підписано від ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_3 з перевищенням наданих йому повноважень на підставі довіреності № 3997-К-Н-Н від 28.09.2015 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2017 порушено провадження та призначено справу до розгляду на 14.11.2017.

14.11.2017 відповідач продав до суду клопотання про витребування доказів, яким просив суд витребувати у позивача копію кредитної документації (справи) Товариства з обмеженою відповідальністю "Комінтерн-Агро" по кредитному договору №DNHSLON06913 від 28.10.2016 для долучення до матеріалів справи та оригінал для огляду в судовому засіданні.

Вказане клопотання відповідача про витребування доказів задоволено судом.

В судовому засіданні 14.11.2017 оголошено перерву до 11.12.2017.

11.12.2017 позивач подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи банківської виписки по рахунку позивача (а.с.98-100).

11.12.2017 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, яким проти позову заперечував у повному обсязі, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на те, що оспорюваний позивачем договір від 13.12.2016 про внесення змін до кредитного договору № DNHSLON06913 від 28.10.2016 зі сторони банку підписаний одним із керівників банку - першим заступником голови правління банку - керівником корпоративного vip-бізнесу, бізнесу великих і vip-клієнтів і ОКЦ ГО Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" ОСОБА_3. Відповідач зазначає, що у даному випадку повноваження ОСОБА_3 визначені не лише довіреністю на яку є посилання в преамбулі договору від 13.12.2016, а й п. 9.4.6.2. Статуту банку, яким передбачено право Першого Заступника Голови Правління в межах суми, що еквівалентна 400 000 (чотирьомстам тисячам) доларів США, вчиняти правочини (укладають договору, угоди, підписують контракти, у тому числі і зовнішньоекономічні) з розпорядження рухомим та нерухомим майном Банку, грошовими коштами, за умови, якщо ця сума складає менше ніж: 10 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності та не перевищує граничну суму, встановлену підпунктом 25 пункту 9.3.3. цього Статуту.

Ліміт повноважень може бути змінений окремим рішенням Голови Правління, Наглядової Ради або загальних зборів, з урахуванням вищевказаних обмежень».

Протоколом № 43 засідання Наглядової Ради Позивача від 05.08.2016 року прийнято рішення: «На підставі п.п. 25 п.п. 9.3.3. п. 9.3. Розділу 9 Статуту Банку встановити на період з 05.08.2016 по 31.12.2019 р. (включно) обмеження у вигляді граничної суми (ліміту) однієї угоди (правочину) в розмірі, що не перевищує 10 (десяти) відсотків вартості активів Банку за даними останньої річної фінансової звітності, для Голови Правління, Генерального Заступника Голови Правління (діє без довіреності) та Перших Заступників Голови Правління (діють без довіреності) на укладання та вчинення правочинів по розпорядженню рухомим та нерухомим майном Банку, а також: на укладання будь-яких угод (правочинів) з Національним банком України (договорів застави, договорів іпотеки, додаткових договорів до договорів застави, додаткових договорів до договорів іпотеки, договорів про перехід до Банку прав та обов'язків заставодавця або іпотекодавця, в зв'язку з переходом права власності на предмет застави або предмет іпотеки, кредитних договорів, додаткових угод до кредитних договорів тощо) без попереднього рішення Правління Банку незалежно від кількості таких угод (правочинів), але завжди з урахуванням вказаної вище граничної суми (ліміту) однієї угоди (правочину)»

Згідно Окремої фінансової звітності за Міжнародними стандартами фінансової звітності та звіту незалежного аудитора станом на 31 грудня 2015 року розмір активів Позивача складав 258 611 000 000 грн. (двісті п'ятдесят вісім мільярдів шістсот одинадцять мільйонів гривень 00 копійок). Вказана інформація опублікована на офіційному сайті Позивача, а також опублікована в офіційному виданні «Відомості Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку» №155 (2409) від 16.08.2016 р.

Відповідач зазначає, що 10% від розміру Активів Позивача станом на 31.12.2015 року складає 25 861000 000. Виходячи з вищевикладеного, Перший заступник Голови Правління - ОСОБА_3, станом на день укладення Договору від 13.12.2016 мав право вчиняти угоди (правочини) щодо рухомого та нерухомого майна Банку з лімітом повноважень - 25 861 000 000 грн., що є в межах суми Кредитного договору № DNHSLON06913 від 28.10.2016, до якого внесено зміни Договором від 13.12.2016.

Крім того, укладення Договору про внесення змін до Кредитного договору № DNHSLON06913 від 28.10.2016 та надання повноважень першому заступнику Голови правління ОСОБА_3 для підписання цього Договору зі сторони банку погоджено з Кредитним комітетом Позивача.

За твердженням відповідача, підписантом з боку Позивача (ОСОБА_3.) не перевищено своїх повноважень при укладенні Договору від 13.12.2016, а Відповідач у взаємовідносинах з Позивачем діяв добросовісно та проявивши розумну обачність перед підписанням Договору від 13.12.2016 перевірив обсяг повноважень підписанта Позивача - ОСОБА_3 шляхом отримання копії Протоколу Наглядової Ради Позивача, яким для Перших заступників Голови Правління встановлено на період з 05.08.2016 по 31.12.2019 р. (включно) обмеження у вигляді граничної суми (ліміту) однієї угоди (правочину) в розмірі, що не перевищує 10 (десяти) відсотків вартості активів Банку за даними останньої річної фінансової звітності, а також шляхом отримання копії Протоколу кредитного комітету банку щодо погодження внесення змін до Кредитного договору та надання повноважень ОСОБА_3 щодо підписання Договору про внесення змін до Кредитного договору.

При цьому, відповідач зазначає, що згідно Довіреності від 28.09.2015 року, на яку посилається Позивач, в обґрунтування свого позову, ОСОБА_3 мав право «Укладати угоди,........ та інші угоди із суб'єктами підприємницької діяльності, бюджетними, громадськими та іншими підприємствами, установами, організаціями». Тобто, за повноваженнями зазначеними у вказаній довіреності ОСОБА_3 мав повноваження на укладення будь-яких угод, якими не визначаються ліміти - розмір грошових коштів.

Оспорюваним Договором від 13.12.2016 не змінювався ліміт кредиту встановлений основним Договором від 28.10.2016, усі внесені зміни не стосувались лімітів (розміру зобов'язань Банку), у зв'язку із чим виходячи з п. 5 Довіреності, ОСОБА_3 мав необхідний обсяг повноважень на укладення (підписання) договору про внесення до Кредитного договору змін, суть яких не стосується ліміту (розміру) кредиту.

На підставі викладеного, відповідач просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В судовому засіданні 11.12.2017 оголошено перерву до 19.12.2017.

19.12.2017 позивач подав до суду письмові пояснення в яких заперечив проти доводів відповідача викладених у відзиві на позовну заяву, просив суд позов задовольнити у повному обсязі. Позивач зазначив про наявність підстав для визнання договору про внесення змін від 13.12.2016 до кредитного договору № DNHSLON06913 від 28.10.2016 недійсним згідно зі ст. ст. 203,2015 ЦК України, оскільки угода суперечить вимогам ст.ст. 92, 161, 241, 509, 627 ЦК України, зокрема не відповідає принципам розумності та справедливості в частині звуження прав позивача і обов'язків відповідача й укладена особою, яка не мала не те відповідних повноважень та в наступному не була схвалена банком, що підтверджується активними діями банку щодо оскарження договору про внесення змін.

У судовому засіданні 19.12.2017 винесено ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та оголошено перерву підготовчому судовому засіданні до 09.01.2018.

09.01.2018 відповідач подав до суду заперечення проти відповіді позивача (а.с.187-191).

Позивач подав до канцелярії суду відповідь на заперечення відповідача (а.с.169-173).

В судовому засіданні 09.01.2018 було оголошено перерву у підготовчому засіданні до 29.01.2018.

29.01.2018 позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

У зв'язку з тим, що у сторін відсутні додаткові письмові пояснення, заперечення та докази, суд оголосив про закриття підготовчого засідання та розпочав розгляд справи по суті.

Судові засідання здійснювались за допомогою технічної фіксації судового процесу.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 29.01.2018 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.10.2016 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (Банк-позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комінтерн-Агро" (Позичальник - відповідач) укладено Кредитний договір № DNHSLON06913 (далі - Кредитний договір).

Вид кредиту - невідновлювальна кредитна лінія (п. А 1 Кредитного договору).

Згідно п. А 2 Кредитного договору, ліміт цього Договору 160 000 000 грн., у тому числі на наступні цілі: в розмірі 160 000 000 грн. на реструктуризацію діючих кредитів шляхом рефінансування з частковою зміною валюти кредитування на сплату страхових платежів у випадку та у порядку, передбачених п.п. 2.1.5., 2.2.12 цього Договору, для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування за реквізитами, зазначеними в п. 2.1.1. Договору, на сплату судових витрат, передбачених п.п. 2.2.15, 2.3.13, 5.8. цього Договору.

Відповідно до п.А.3 Кредитного договору, термін повернення кредиту згідно з Графіком зменшення поточного ліміту (Додаток № 1 до Договору). Згідно зі ст. 212, 651 Цивільного кодексу України у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов'язань, має право змінити умови Договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із значенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення заборгованості за цим Договором у термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості у період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов'язань, термін повернення кредиту встановлюється згідно з Графіком зменшення поточного ліміту (Додаток № 1 до Договору).

13.12.2016 року між Позивачем та Відповідачем укладено договір про внесення змін до Кредитного договору №DNHSLON06913 від 28.10.2016р. (далі - Договір про внесення змін), яким зміст Кредитного договору було викладено у новій редакції, та виключено умови щодо прав банку вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів у разі невиконання або неналежного виконання останнім зобов'язань за Кредитним договором; щодо форми відсоткової ставки та порядку її зміни; щодо права банку на договірне списання коштів з рахунків позичальника в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором; щодо черговості зарахування коштів на погашення заборгованості; щодо порядку зміни та розірвання кредитного договору; змінено строки нарахування неустойки за порушення умов договору та строки позовної давності; в повному обсязі було виключено відповідальність позичальника за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за Кредитним договором.

Як вбачається з преамбули спірного договору, з боку позивача він укладався першим заступником голови правління банку - Керівника корпоративного VIP-Бізнесу, бізнесу великих і VIP-клієнтів і ОКЦ ГО ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" - ОСОБА_5, що діє на підставі Довіреності №3997-К-Н-Н від 28.09.2015р., посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Н.С. Каримовою 28.09.2015 р. за реєстром № 2699.

Пунктом 1 вказаної довіреності ОСОБА_3 уповноважений на укладання кредитних договорів, договорів на придбання майна, майнових прав та інших договорів (угод), пов'язаних із розміщенням коштів, за якими ПАТ КБ "Приватбанк" приймає зобов'язання (за виключенням угод з векселями), а також угод про забезпечення ПАТ КБ "Приватбанк" зобов'язань клієнтів. При цьому сума угоди з кожним клієнтом не повинна перевищувати 750 000,00 (сімсот п'ятдесят тисяч) доларів США або еквівалента вищеназваної суми у будь-якій валюті по курсу Національного банку України на дату укладання угоди.

Звертаючись із даним позовом, позивач вважає, що договір про внесення змін від 13.12.2016 р. до Кредитного договору №DNHSLON06913 від 28.10.2016р. укладено ОСОБА_3 з перевищенням повноважень, наданих йому ПАТ КБ "Приватбанк" на підставі довіреності № 3997-К-Н-Н від 28.09.2015р., а саме: було укладено угоду, сума якої перевищила 750 000,00 доларів США або еквівалентну вищеназваній сумі у будь-якій валюті по курсу Національного банку України на дату укладання угоди, оскільки, сума спірної угоди складає 160 000 000 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на 13.12.2016 р. складає 6 113 607, 09 доларів США.

З огляду на викладене, позивач вважає, що Договір про внесення змін до Кредитного договору підписано з боку Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" особою, яка не мала достатній обсяг повноважень на вчинення таких дій, що є недотриманням приписів статті 203 Цивільного кодексу України та підставою для визнання Договору про внесення змін від 13.12.2016 до кредитного договору № DNHSLON06913 від 28.10.2016 недійсним в судовому порядку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог на підставі наступного.

Відповідно статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтями 6 та 627 Цивільного кодексу України визначено свободу договору, у вигляді того, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Сутність свободи договору розкривається насамперед через співвідношення актів цивільного законодавства і договору: сторони мають право врегулювати ті відносини, які не визначені у положеннях актів цивільного законодавства, а також відступати від положень, що визначені цими актами і самостійно врегулювати свої відносини, крім випадків, коли в актах законодавства міститься пряма заборона відступів від передбачених ними положень або якщо обов'язковість положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту чи суті відносин між сторонами.

Відповідно пункту 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для дійсності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятись у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Таким чином, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а правочин - бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Недодержання стороною правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банк юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків.

За змістом статей 2, 80, 91, 92 Цивільного кодексу України юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю. При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (ч. 1 ст. 92 ЦК України).

Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи ст. 237 Цивільного кодексу України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи у правовідносини з третіми особами.

Приписами частини 1 статті 42 Закону України "Про банки і банківську діяльність" до керівників банку віднесено: голову, його заступників та членів ради банку, голову, його заступників та членів правління банку, головного бухгалтера, його заступників, керівників відокремлених підрозділів банку.

Відповідно до частини 10 статті 42 Закону України "Про банки і банківську діяльність" керівники банку зобов'язані діяти в інтересах банку, дотримуватись вимог законодавства, положень статуту та інших документів.

З матеріалів справи вбачається, що оспорюваний Договір про внесення змін до Кредитного договору зі сторони банку підписано Першим заступником голови правління банку - керівником корпоративного VIP-бізнесу, бізнесу великих і VIP-клієнтів і ОКЦ Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" ОСОБА_3

Відповідно до частини 3 статті 237 Цивільного кодексу України представництво виникає на підставі договору, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами законодавства.

В даному випадку повноваження ОСОБА_3 визначені, як довіреністю, посилання на яку викладено в преамбулі Договору про внесення змін, так і Статутом банку, оскільки посада останнього належить до керівників банку в розумінні приписів статті 42 Закону України "Про банку і банківську діяльність".

Так, за змістом п. 9.4.6.2 Статуту Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", в редакції на день вчинення оспорюваного договору, Перші Заступники Голови Правління в межах суми, що еквівалентна 400 000 (чотирьомстам тисячам) доларів США, вчиняють правочини (укладають договори, угоди, підписують контракти, у тому числі і зовнішньоекономічні) з розпорядження рухомим та нерухомим майном Банку, грошовими коштами, за умови, якщо ця сума складає менше ніж: 10 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності та не перевищує граничну суму, встановлену пунктом 25 пункту 9.3.3 Статуту.

Ліміт повноважень може бути змінений окремим рішенням Голови Правління, Наглядової Ради або загальних зборів, з урахуванням вищевказаних обмежень.

Протоколом № 43 засідання Наглядової Ради Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" від 05.08.2016 року прийнято рішення:

"На підставі п.п. 25 п.п. 9.3.3. п. 9.3. Розділу 9 Статуту Банку встановити на період з 05.08.2016 по 31.12.2019 р. (включно) обмеження у вигляді граничної суми (ліміту) однієї угоди (правочину) в розмірі, що не перевищує 10 (десяти) відсотків вартості активів Банку за даними останньої річної фінансової звітності, для Голови правління, Генерального Заступника Голови Правління (діє без довіреності) та Перших заступників Голови Правління (діють без довіреності) на укладання та вчинення правочинів по розпорядженню рухомим та нерухомим майном Банку, а також на укладання будь-яких угод (правочинів) з Національним банком України (договорів застави, договорів іпотеки, додаткових договорів до договорів застави, додаткових договорів до договорів іпотеки, договорів про перехід до Банку прав та обов'язків заставодавця або іпотекодавця, в зв'язку з переходом права власності на предмет застави або предмет іпотеки, кредитних договорів, додаткових угод до кредитних договорів тощо) без попереднього рішення Правління Банку незалежно від кількості таких угод (правочинів), але завжди з урахуванням вказаної вище граничної суми (ліміту) однієї угоди (правочину)".

Згідно Окремої фінансової звітності за Міжнародними стандартами фінансової звітності та звіту незалежного аудитора станом на 31 грудня 2015 року розмір активів ПАТ Комерційного банку "Приватбанк" складав 258 611 000 000,00 грн. Вказана інформація опублікована на офіційному сайті ПАТ КБ "Приватбанк": https://static.privatbank.ua/files/sud/PB_GROUP_REPORT_Ua_Cy_UKR%20final%20signed.pdf.

Тобто, 10% від розміру активів позивача - ПАТ КБ "Приватбанк" станом на 31.12.2015 року складає 25 861 000 000, 00 грн.

Таким чином, перший заступник Голови Правління - ОСОБА_3 станом на день укладення Договору від 13.12.2016 р. мав право вчиняти угоди правочини щодо рухомого та нерухомого майна Банку з лімітом повноважень - 25 861 000 000, 00 грн. (двадцять п'ять мільярдів вісімсот шістдесят один мільйон сто тисяч гривень 00 копійок), що є в межах суми Кредитного договору №DNHSLON06913 від 28.10.2016 р., до якого внесено зміни Договором від 13.12.2016 р.

Крім того, укладення Договору про внесення змін до Кредитного договору та надання повноважень першому заступнику Голови правління ОСОБА_3 для підписання цього Договору зі сторони банку погоджено з Кредитним комітетом ПАТ КБ "Приватбанк", що вбачається з Протоколу кредитного комітету ПАТ КБ "Приватбанк".

До того ж, як вбачається із матеріалів справи, Довіреність № 3997-К-Н-Н від 28.09.2015р., містить застереження про те, що за наявністю відповідного рішення Голови Правління, Правління, Кредитного Комітету або Спостережної Ради ПАТ КБ "Приватбанк", правочин може бути вчинений на суму, вказану у рішенні.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про банки і банківську таємницю" банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, надане в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Пунктом А2 Кредитного договору встановлено ліміт договору (розмір кредиту) у розмірі 160 000 000,00 грн.

Оспорюваним Договором внесено зміни до Кредитного договору, які не стосуються розміру кредитного ліміту, розмір якого визначено Кредитним договором №DNHSLON06913 від 28.10.2016 р., в редакції Договору від 13.12.2016 р.

Таким чином, укладаючи Договір від 13.12.2016 р. ОСОБА_3 не приймав рішення взяття банком на себе зобов'язань по наданню певної суми грошей, оскільки рішення щодо розміру ліміту договору (розміру кредиту) прийнято ще 28.10.2016 р. та зафіксовано у Кредитному договорі № DNHSLON06913 від 28.10.2016 р.

При цьому, за змістом довіреності від 28.09.2015 року, ОСОБА_3 має повноваження на укладення будь-яких угод, якими не визначається ліміт.

Посилання позивача, викладені у запереченням на відзив, судом до уваги не приймаються, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доказів, які б свідчили про те, що рішення засідання Наглядової ради ПАТ КБ "Приватбанк", оформлене протоколом № 43 від 05.08.2016 року, скасовано, матеріали справи не містять.

Відносно посилань позивача на те, що докази надані відповідачем (копія протоколу засідання Наглядової ради № 43 від 05.08.2017 р. та копія протоколу Кредитного комітету від 16.12.2016 р.) не є належними доказами також судом до уваги не приймаються, оскільки, доказів, які б свідчили про те, що надані відповідачем копії не відповідають оригіналам вказаних документів, які наявні у позивача, останнім суду надано не було.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення вимог позивача.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору покладаються на позивача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 6, 80, 91, 92, 140, 145, 203, 215, 216, 241, 626 Цивільного кодексу України, статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня його проголошення до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено - 29.01.2018.

Суддя Н.Г. Назаренко