ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2018 р.Справа № 922/4413/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши справу

за позовом Кредитної спілки "САМОПОМІЧ", м. Харків
до Комунального підприємства "Харківводоканал", м. Харків
про стягнення 4744,31 грн.
за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (дов. від 27.05.2017 р.)

відповідача ОСОБА_2 (дов. № 01.01-14/7545-17 від 26.12.2017),

ОСОБА_3 (дов. № 01.01-14/7524-17 від 26.12.2017)

ВСТАНОВИВ:

Кредитна спілка "САМОПОМІЧ" (позивач) звернулася до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Харківводоканал" (відповідач) про стягнення з відповідача безпідставно набутих останнім грошових коштів у сумі 4744,31 грн. та судового збору у розмірі 1600,00 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається зокрема на ст.ст.1212, 1213 ЦК України, вказуючи, що позивачем на підставі виставлених відповідачем двох квитанцій на оплату заборгованості було сплачено відповідачу грошові кошти у загальному розмірі 4744,31 грн. (4184,8 грн. та 559,51 грн.), проте у подальшому позивачем стало відомо, що ця сума є боргом споживача ОСОБА_4, яка раніше була зареєстрована в даній квартирі, і що цей борг з неї вже стягнуто заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.11.2016 р. у цивільній справі №645/3973/16-ц, яке набрало законної сили. Таким чином, відповідачем було безпідставно одержано грошові кошти у розмірі 4744,31 грн., а саме чужі борги, вже стягнуті рішенням суду з іншої особи, та ще й за період, коли позивач не був власником чи користувачем вищевказаної квартири; ніяких договірних відносин у позивача з відповідачем щодо послуг по квартирі за цією адресою в цей період не було, як і фактичного користування послугами відповідача за нею в цей час.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи № 922/4413/17 визначено суддю Буракову А.М.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.12.2017 суддею Бураковою А.М. було заявлено самовідвід у справі № 922/4413/17.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи № 922/4413/17 визначено суддю Шатернікова М.І.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.01.2018 р. було прийнято позовну заяву Кредитної спілки "САМОПОМІЧ" до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/4413/17 та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 12:00 23.01.2018 р.

17.01.2018 року через канцелярію суду позивачем подано клопотання про відвід судді Шатернікова М.І. у справі № 922/4413/17 для виключення будь-яких сумнівів в неупередженості або обєктивності судді Шатернікова М.І. при розгляді вказаної справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.01.2018 р., у звязку з визнанням доводів позивача безпідставними, в порядку приписів ст. 39 ГПК України, вирішено питання про відвід судді Шатернікова М.І. у справі № 922/4413/17 передати на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду заяви про відвід судді по справі № 922/4413/17 визначено суддю Калініченко Н.В.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.01.2018 р., за результатами розгляду суддею Калініченко Н.В. заяви про відвід судді, відмовлено в задоволенні клопотання Кредитної спілки "САМОПОМІЧ" про відвід судді Шатернікова М.І. від розгляду справи № 922/4413/17.

22.01.2018 відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву (вх. 1752), згідно з яким вважає заявлені вимоги безпідставними та такими, що не відповідають чинному законодавству та відсутні підстави для застосування приписів ст. 1212 ЦК України, оскільки позивач за власним бажанням, після надання йому інформації абонентським відділом Індустріального і Немишлянського районів абонентської служби по роботі з абонентами фізичними особами про наявність заборгованості по особовому рахунку за адресою: АДРЕСА_1, яка утворилась до 10.01.2017, в тому числі й заборгованості охопленої рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.11.2016 р. у цивільній справі №645/3973/16-ц, здійснив погашення вищезазначеної заборгованості з метою отримання довідки про відсутність заборгованості на дату виникнення права власності. За таких підстав, відповідач посилаючись на приписи ч. 1 ст. 528 ЦК України щодо обовязку кредитора прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою, наголошує, що КП "Харківводоканал" діяв в рамках чинного законодавства, не порушуючи прав КС "Самопоміч".

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Розгляд справи по суті розпочато у судовому засіданні 23.01.2018.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

Представники відповідача проти позовних вимог заперечують, наголошуючи на безпідставності позовних вимог

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази надані до суду, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

10.01.2017 р. внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки кредитна спілка "Самопоміч" набула право власності на квартиру іпотекодавця та боржника ОСОБА_5, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.01.2017 р. (а.с. 14)

Як зазначає позивач, він не був та не є правонаступником попереднього власника набутого у власність нерухомого майна, ніяких зобов'язань зі сплати їх заборгованості на себе ніколи не приймав, відповідно, не має стосунку до будь-яких заборгованостей, які виникли з період, коли власниками чи користувачами вказаної квартири були інші особи, не має ніякого стосунку. Зазначеною квартирою позивач ніколи не користувався та в користування іншим особам її не надавав.

На момент реєстрації за позивачем права власності місце проживання ОСОБА_5 (попереднього власника) у вказаній квартирі зареєстровано не було, натомість було зареєстровано місце проживання іншої особи (не власника) - ОСОБА_4. Після набуття позивачем права власності на вищевказану квартиру ОСОБА_4 було знято з реєстрації (див. додаток №2), після чого у квартирі більше ніхто не був зареєстрований.

20.05.2017 р. позивачем було відчужено квартиру на користь 3-ї особи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем, на підставі виставленої відповідачем квитанції про сплату за послуги водопостачання та водовідведення, платіжним дорученням № 197 від 07.07.2017 р. було оплачено 461,49 грн. за надані відповідачем послуги протягом 10.01.2017 р.-19.05.2017 р., а у подальшому 18.07.2017р. позивачу надано для оплати ще дві додаткові квитанції на 559,51 грн. та 4184,80 грн., загалом на суму 4744,31 грн., які того ж дня були оплачені, що підтверджується фіскальними чеками (а.с. 18). З наданих до матеріалів справи квитанцій вбачається, що призначенням платежу грошових коштів на суму 559,51 грн. зазначено сплата за період з 01.08.2016 по 09.01.2017, а призначенням платежу грошових коштів на суму 4184,80 грн. зазначено оплата послуг по судовому наказу у справі № 328-нем.

При цьому, як зазначає позивач та не заперечується відповідачем, оплата останніх двох платежів була здійснена з метою отримання довідки про відсутність заборгованості.

В свою чергу, позивач зазначає, що йому стало відомо з сайту "Судова влада" http://court.gov.ua/fair/, що грошові кошти у розмірі 4184,80 грн. є боргом споживача ОСОБА_4, яка раніше була зареєстрована в даній квартирі, і що цей борг з неї вже стягнуто заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.11.2016 р. у цивільній справі №645/3973/16-ц, яке набрало законної сили та яким з ОСОБА_4 стягнуто заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 4184 (чотири тисячі сто вісімдесят чотири) грн. 80 коп., із них: 2141 (дві тисячі сто сорок одна) грн. 38 коп. за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.2005 р. по 31.07.2016р.; 1248 (одна тисяча двісті сорок вісім) грн. 56 коп. за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.03.2009 р. по 31.07.2016 p.; інфляційні витрати у розмірі 701 (сімсот одна) грн. 29 коп.; три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 93 (дев'яносто три) грн. 57 коп., а також на користь держави судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

За таких підстав позивач вважає, що ним без будь-яких правових підстав сплачено надмірні кошти - чужі борги, вже стягнуті рішенням суду з іншої особи, та ще й за період, коли позивач не був власником чи користувачем вищевказаної квартири, ніяких договірних відносин у позивача з відповідачем щодо послуг по квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2, в період до 10.01.2017 р. не було.

12.10.2017 p. позивач направив відповідачу претензію за вих. №154, у якій в порядку ст. 530 ЦК України просив повернути безпідставно отримані кошти у сумі 4744,31 грн.

27.10.2017 р. відповідачем за вих. № 01.01-14/6135-17 надано позивачу відповідь, в якій зазначено, що КС "Самопоміч" на власний розсуд здійснювала дії щодо оплати заборгованості, яка існувала станом на 20.05.2017 р. та відповідно до норм ст. 1191 ЦК України, має право зворотньої вимоги (регресу) до ОСОБА_4Д, щодо відшкодування понесених спілкою витрат.

Такі дії КП "Харківводоканал" на думку позивача порушують законні права та майнові інтереси КС "Самопоміч" та стали причиною звернення позивача до суду з відповідним позовом за захистом своїх порушених прав шляхом стягнення з відповідача безпідставно отриманих грошових коштів.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Предметом регулювання вказаної норми закону є цивільно-правові відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними нормами права.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Предметом регулювання вказаної норми закону є цивільно-правові відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними нормами права.

Так, відповідно до ч.3 ст. 1212 ЦК України положення цієї норми застосовуються до вимог: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Для виникнення зобов'язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: збільшення майна однієї сторони (набувачем), з одночасним зменшенням його у іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Зобов'язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов:

По-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння.

По-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою.

По-третє, обов'язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов'язків (ст. 11 Цивільного кодексу України).

Отже, до предмету доказування у даній справі входить встановлення наступних обставин: чи набув відповідне майно відповідач за рахунок позивача; чи є для цього підстави.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач 10.01.2017 р. набув право власності на квартиру іпотекодавця та боржника ОСОБА_5, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено 13.01.2017 р. відповідний запис.

20.05.2017 р. позивачем було відчужено квартиру на користь 3-ї особи.

Спірні грошові кошти у розмірі 4744,31 грн. були сплачені позивачем 18.07.2017 р. на користь відповідача на підставі виставлених відповідачем квитанцій: на суму 4184,80 грн. із зазначенням призначення платежу - оплата послуг по судовому наказу у справі № 328-нем та на суму 559,51 грн. із зазначенням призначення платежу - сплата за період з 01.08.2016 по 09.01.2017.

За приписами ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, саме з 10.01.2017 року, тобто з моменту набуття позивачем права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2, у КС "Самопоміч" виник обовязок сплачувати плату за утримання майна.

Разом з тим, грошові кошти перераховані позивачем на рахунок відповідача нараховані за період з 01.03.2009 р. по 1.07.2016 р. згідно рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова та за період з 01.08.2016 по 09.01.2017, тобто за період часу коли позивач не був власником спірного майна та не набував обов'язків по утриманню цього майна. При цьому, доказів взяття позивачем на себе такого обовязку у добровільному порядку, у розумінні ст. 528 ЦК України, до суду не надано. А здійснення оплати зазначених платежів обумовлена вимогою відповідача та необхідністю отримання відповідної довідки.

За таких підстав, судом встановлено, що відповідач за відсутністю правових підстав (позивач не є належним споживачем наданих відповідачем послуг за період з 01.03.2009 р. по 09.01.2017 р. та, відповідно, на нього не покладено обовязку оплачувати ці послуги) набув майно у вигляді перерахованих позивачем грошових коштів у сумі 4744,31 грн., що підтверджується платіжними чеками, та в порушення норм чинного законодавства не повернув їх власнику на його вимогу, залишивши без виконання його вимогу.

Відповідач заявлених до нього вимог не спростував, доказів підставності отримання зазначених грошових коштів (надання послуг позивачу) або належного виконання ним зобов'язання щодо повернення безпідставно отриманих коштів - не надав.

Згідно ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справи доказів (ст.86 ГПК України).

З урахуванням викладеного, заявлені позивачем позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню, у зв'язку з чим стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 4744,31 грн. безпідставно отриманих грошових коштів.

Приймаючи до уваги приписи статей 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, оскільки спір з його вини доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1212 ЦК України, статтями 1, 2, 11, 41-46, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківводоканал" (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 2; ідент. код 03361715) на користь Кредитної спілки "САМОПОМІЧ" (61146, АДРЕСА_3; ідент. код 22684157) безпідставно набуті грошові кошти у сумі 4744,31 грн. та 1600,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Харківського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 29.01.2018 р.

Суддя ОСОБА_6