Справа № 909/982/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2018 р. м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П.А., секретар судового засідання Кучма І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 909/982/17:

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Біотрансфер", вул. Хлібозаводська, буд. 3,м. Ладижин, Тростянецький район, Вінницька область, 24321

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Трейд" вул. Автолимашівська, буд.7, с.Хриплин, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76495

про стягнення заборгованості в сумі 505898,77грн. заборгованості

за участю:

Від позивача: ОСОБА_2 ( довіреність б/н від 26.10.17)-представник;

Від відповідача представники не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

товариство з обмеженою відповідальністю "Біотрансфер", звернулось з позовом суду до Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Трейд" про стягнення заборгованості в сумі 458 640,00 грн. - основної заборгованості, 23 560,27 грн пені та 3015.72 грн. - 3 % річних. Ухвалою від 17.10.2017 прийнято позовну заяву і порушено провадження у справі, та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 31.10.2017.В порядку ст. 77 ГПК України, розгляд справи було відкладено на 28.11.17року. В судовому засіданні 28.11.2017р. судом оголошено перерву до 05.12.2017. Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 05.12.2017 продовжено строк розгляду справи, відкладено розгляд справи та клопотання про збільшення позовних вимог на 19.12.2017, витребувані додаткові докази та задоволено клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції. З огляду на вступ у дію Господарського процесуального кодексу України в новій редакції з 15.12.2017, в судовому засіданні 19.12.2017 суд ухвалив про продовження розгляду справи на стадії розгляду по суті загального позовного провадження. Ухвалою суду від 19.12.2017 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.01.2018року, крім того прийнята судом нова ціна позову, а саме до стягнення заявлено 505898,77грн. заборгованості, а саме - 458640,00грн. основного боргу, 42132,05грн. пені та 5126,72грн. -3% річних.

Судове засідання за клопотанням представника позивача проводиться в режимі відеоконференції ( ст. 197 ГПК України).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив суду пояснення по справі № 1-1601/3 від 16.01.2018року (вх.№ 608/18 від 16.01.2018року) у якому зазначає, що у відповідача відсутній оригінали ТТП та видаткових накладних та наголошує, що заявлений позивачем позов подано з порушенням ст. 13,76,77 ГПК України.

Згідно позовної заяви та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТзОВ "ОСОБА_1 Трейд" зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, за якою і здійснювалось направлення поштової кореспонденції судом (наявні у справі повідомлення про вручення поштових відправлень).

Відповідно до ст.120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, про що свідчить поштове повідомлення про вручення кореспонденції отримане 28.12.17, тому судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

За таких обставин, враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно ст.165 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, господарський суд встановив. 07 червня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Біотрансфер" (надалі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Трейд" (надалі - покупець, відповідач) було укладено Договір поставки № 7/06-17р (надалі - Договір), згідно умов якого, позивач зобов'язувався здійснити поставку біологічних препаратів (інші біопрепарати, добрива та продукцію) Торгової марки «Жива Земля» у кількості, в асортименті та за ціною зазначеною у Специфікаціях на поставку товару, які є невід'ємною частиною Договору, а покупець зобов'язувався своєчасно прийняти товар та оплатити його вартість.

Порядок розрахунків між покупцем та постачальником передбачений пунктом 5.2. Договору, відповідно до якого, покупець проводить оплату вартості товару на умовах та в строки, які зазначаються в Специфікаціях, які є невід'ємною частиною до даного Договору.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Біофарм» на виконання Договору було поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Трейд" товар на загальну суму 618527,00грн. (Специфікація № 1 від 07.06.2017року , Специфікація № 2 від 11.07.2017), що підтверджується товарно-транспортною накладною № Р200 від 08.06.2017 на суму 159887,00грн. ; видатковою накладною № 268 від 11.07.2017 та товаро-транспортною накладною № Р268 від 11.07.2017 на суму 458640,00грн.

Крім того, представником позивача надано копію подорожнього листа вантажного автомобіля №41107 від 11.07.2017року, як доказу передачі товару позивачем відповідачу, у якому зазначено замовником на надання послуг/виконання робіт значиться позивач -ТзОВ "Біотрансфер", а у графі на завдання водієві "звідки взяти вантаж" та "куди доставити" вказано місце доставки, а саме: Ладижин - Хриплин, у графі "найменування вантажу" значиться наступний вантаж: біопрепарати (3,5 тонн), цемент.

Відповідач в повному обсязі поставлений товар не оплатив, в наслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 458640,00грн.

Пунктом 4 Специфікації №2 від 11.07.2017, передбачено, що покупець зобов'язується провести розрахунки на протязі 10 календарних днів, з моменту відвантаження товару. Таким чином, останній строк належної оплати товару сплинув 21 липня 2017.

Згідно п.6.2. Договору поставки №7/06-17Р від 07 червня 2017р, передбачена відповідальність відповідача за несвоєчасну оплату товару, а саме покупець сплачує на користь постачальника штраф в розмірі 10% від вартості несвоєчасно оплаченої партії товару. У випадку несвоєчасної оплати товару згідно умов договору (Додаткової угоди та/або Специфікації) більше ніж на п'ять календарних днів, покупець також сплачує на користь постачальника пеню, яка обчислюється з шостого дня прострочення оплати відповідної партії товару у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення оплати.

Таким чином пеня за несплату вартості товару за періоди з27.07.2017 по 26.10.2017, з 27.10.2017 по 04.12.2017 складає 42132,05грн.

Крім того, відповідно до норм ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач провів нарахування 3% річних, які розраховані у період з 22.07.2017 по 04.12.2017 та становлять 5126,72грн.

Приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За змістом положень ст.193 Господарського кодексу, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Аналогічні положення наведено й у стст.525, 526 ЦК.

Згідно зі ст.530 ЦК, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як встановлено судом, правовідносини сторін у справі, яка розглядається, виникли з договору поставки. За умовами Договору поставки постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця продукцію у кількості, за переліком, за ціною, з характеристиками, у порядку та строки, що визначаються умовами договору, а покупець зобов'язується здійснити оплату належно поставленої продукції на умовах договору.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до приписів ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями чч.1, 2 ст.692 ЦК передбачено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Біотрансфер" поставило Товариству з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Трейд" товар на загальну суму 618527,00грн, що підтверджено товарно-транспортною накладною № Р200 від 08.06.2017 на суму 159887,00грн.; видатковою накладною № 268 від 11.07.2017 та товаро-транспортною накладною № Р268 від 11.07.2017 на суму 458640,00грн. за який розрахувався частково.

Товар отримано відповідачем без зауважень і заперечень, а видаткові накладні підписано уповноваженою особою на отримання товару.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення основного боргу , у розмірі - 458640,00грн.грн. та виходив із того, що продавцем ( позивачем) зобовязання за договором №15/06/01-17Р від 07.06.2017 виконано належним чином, здійснення господарських операцій, за якими заявлено до стягнення заборгованість, підтверджується первинним документом, виконання цих зобовязань прийнято покупцем належним чином, товар не оплачено, строк виконання обовязку покупця з повної оплати товару настав.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

У звязку з простроченням відповідачем виконання грошового зобовязання, суд дійшов висновку щодо правомірності заявленої до стягнення суми 3 % річних, передбачених положеннями ст.625 ЦК у розмірі 5126,72грн. що розраховані у період з 22.07.2017 по 04.12.2017.

Ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пунктом п.6.2. Договору поставки №7/06-17Р від 07 червня 2017, передбачена відповідальність відповідача за несвоєчасну оплату товару, а саме у випадку несвоєчасної оплати товару згідно умов договору (Додаткової угоди та/або Специфікації) більше ніж на п'ять календарних днів, покупець також сплачує на користь постачальника пеню, яка обчислюється з шостого дня прострочення оплати відповідної партії товару у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення оплати.

Судом здійснено перевірку правильності нарахування позивачем пені за період вказаний позивачем у розрахунку, з врахуванням вимог норми ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" (розмір пені не перевищує подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) та прийшов до висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення 42132,05грн. пені.

Таким чином, позовні вимоги позивача обґрунтовані, до стягнення підлягають 458640,00грн.грн. основного боргу, 42132,05грн. пені та 5126,72грн. 3% річних.

Ч.2, 3 ст.80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ст.74 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до 124 Конституції України, ст. 525, 526, 530, 546, 549, 610, 612, 614, 625, 629, 712 ЦК України, ст.ст. 144, 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 74, 86, 129, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, -

вирішив

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Біотрансфер" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Трейд" про стягнення заборгованості в сумі 505898,77грн. задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Трейд" вул. Автолимашівська, буд.7, с.Хриплин, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська області ( код ЄДПРОУ 38713244) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Біотрансфер", вул. Хлібозаводська, буд. 3, м. Ладижин, Тростянецький район, Вінницька область () - 458640,00грн. основного боргу, 42132,05грн. пені та 5126,72грн. 3% річних та 7588,48грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25.01.18

Суддя Шкіндер П.А.