ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2018 року Справа № 923/970/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Павленко Н.А. при секретарі судового засідання Борхаленко О.А.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1- уповн. предст., дов. від 14.04.2017р.

від відповідача: ОСОБА_2 - уповн. предст., дов. від 28.11.2016р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Херсонгаз", м.Херсон

про стягнення 21445грн. 40коп.

Описова частина рішення: Провадження у справі порушено за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Херсонгаз" 21445,40грн. в якості 3% у правовідносинах за договором на купівлю-продаж природного газу № 13-320-Б від 04.01.2013р.

Позов обґрунтований твердженням про несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язань з оплати вартості переданого природного газу.

03.11.2017р. за вх. № 9986/17 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

В означеному відзиві представник відповідача зазначає, що п.6.1 договору на купівлю-продаж природного газу № 13-320-Б від 04.01.2013р. сторони встановили обовязковий порядок проведення розрахунків, відповідно до якого остаточний розрахунок здійснюється сторонами на підставі підписаного акту приймання-передачі газу. За твердженням представника відповідача, означеним сторони самостійно і вільно встановили не лише умови проведення розрахунку, а й порядок та умови передачі газу, тобто засвідчення факту, який є підставою для розрахунку - підписання акту приймання - передачі, який фіксує факт здійснення певної господарської операції і підтверджує факт виконання сторонами своїх цивільно - правових і господарсько - правових зобовязань. На думку представника відповідача, порушення грошових зобовязань у вигляді його прострочення за договором на купівлю-продаж природного газу № 13-320-Б від 04.01.2013р. з боку ПАТ "Херсонгаз" не настало, оскільки остаточний розрахунок за договором купівлі - продажу відповідачем здійснювався відповідно до умов договору після повернення позивачем актів приймання - передачі газу.

30.11.2017р. за вх. № 2/4341/17 від представника позивача надійшли заперечення на відзив. В означених запереченнях представник позивача зазначає, що відповідач був зобов'язаний сплатити поставлений товар протягом місяця поставки, а підписанням актів підтверджено факт передачі-приймання товару, юридичне ж значення для виникнення у відповідача зобов'язання з оплати має факт поставки товару, а не його документальне оформлення; несвоєчасне оформлення актів приймання-передачі не є простроченням кредитора в розумінні ст.612, 613 ЦК України та те не є відкладальною умовою для відповідача в частині виконання зобов'язання з оплати.

10.01.2018р. за вх. № 278/18 від представника позивача надійшли пояснення по справі, в яких представник позивача зазначає періоди, за які здійснено розрахунок 3% річних.

15.01.2018р. за вх. №476/18 від представника відповідача надійшли доповнення до відзиву на позовну заяву, в яких представником відповідача зазначено постанову Вищого господарського суду України та прохання врахувати означену постанову при вирішенні спору у даній справі.

Позивач в судовому засіданні 18.01.2018р. підтримав позовні вимоги у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач у судовому засіданні 18.01.2018р. заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у поданому відзиві та доповненнях до відзиву.

На підставі ст.240 ГПК України в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив.

04.01.2013р. між ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та ПАТ "Херсонгаз" укладений договір на купівлю-продаж природного газу № 13-329-Б (надалі - договір).

Додатковими угодами № 1 від 10.07.2013р., № 2 від 31.12.2013р., № 3 від 28.04.2014р., № 4 від 15.05.2014р. № 5 від 05.09.2014р., № 6 від 10.11.2014р., № 7 від 08.12.2014р., № 8 від 22.12.2014р., № 9 від 05.02.2015р., №10 від 10.03.2015р., №11 від 23.03.2015р., №12 від 03.04.2015р., №13 від 06.04.2015р., № 14 від 12.05.2015р., № 15 від 03.06.2015р., № 16 від 19.06.2015р. змінювалися умови договору, зокрема, щодо ціни газу, кількості та якості газу, а також строку дії договору.

Додатковою угодою № 3 від 28.04.2014р. п.6.1. договору було викладено в новій редакції: "Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу, на підставі підписаного сторонами акта приймання - передачі газу за розрахунковий місяць".

Окрім того, додатковою угодою №16 від 19.06.2015р. сторони узгодили, що договір № 13-320-Б від 04.01.2013р. діє в частині реалізації газу до 30.06.2015р. (включно), а в частині проведення розрахунків за газ до їх повного здійснення. Також сторони узгодили вважати договір № 13-320-Б від 04.01.2013р. таким, що припинив дію в частині поставки природного газу з 01.07.2015р.

Відповідно до предмету укладеного між сторонами договору, продавець зобов'язався передати у власність покупцю у 2013 -2015 роках природний газ, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити газ на умовах договору (пункт 1.1. договору в редакції додаткової угоди № 8 від 22 грудня 2014 року).

Відповідно до пункту 2.1. договору (в редакції додаткової угоди №13 від 06 квітня 2015 року) продавець передає покупцю у період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2015 року газ в обсязі, передбаченому договором та додатковими угодами.

Ціна газу, передбачена в п.5.2 договору (в редакції на дату укладання договору), а саме, ціна за 1000 куб.м. природного газу на момент укладення договору становить 3509грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом, крім того, податок на додану вартість за ставкою 20 %. До сплати ціна за 1000 куб.м. газу - 3509грн., крім того ПДВ - 20 % - 701,80грн. усього з ПДВ - 4210,80грн.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Відповідно до пункту 3.4. договору не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов'язується повернути покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Пунктом 6.1. договору (в редакції додаткової угоди № 3 від 28 квітня 2014 року) сторони передбачили, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу, на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі газу за розрахунковий місяць.

Позивачем на виконання умов договору за період протягом січня 2015 року - травня 2015 року було поставлено, а відповідачем прийнято природний газ на загальну суму 72271778,18 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу (а.с. 81-85).

Відповідач сплатив основний борг за спожитий природний газ, що підтверджується довідками про операції та сальдо і не заперечується позивачем.

Як вбачається з матеріалів справи предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача 21445,40грн. в якості 3% річних, нарахованих за період з лютого 2015р. по липень 2015р. на суму заборгованості по проданому відповідачу у січні-травні 2015р. природного газу за договором на купівлю-продаж природного газу № 13-320-Б від 04.01.2013р.

Підставою позову є неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором щодо оплати вартості отриманого природного газу у строки обумовлені договором.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача трьох відсотків річних у розмірі 21445,40грн. ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" посилається на те, що платежі відповідачем здійснювались після 20 числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу, що свідчить про порушення останнім строку виконання зобов'язання.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

На підставі ст.ст.11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов'язання, яке в силу ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Водночас, згідно вимог ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктами 3.1, 3.3, 3.4 договору передбачено, що продавець передає покупцю у загальному потоці імпортний газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на митну територію Україні, ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") - у пунктах приймання-передачі газу на газовимірювальних станціях, які знаходяться на кордоні України, та в пунктах приймання-передачі газу з ПСГ в газотранспортну систему. Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ. Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов'язується повернути покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта.

Як зазначалося вище, згідно п.п.6.1, 6.2 договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу, на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі газу за розрахунковий місяць.

Оплата за газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця відповідно до вимог Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕКП, та зараховується як оплата за газ.

За наявності заборгованості покупець перераховує кошти з поточного рахунка на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця.

Вказані пункти договору узгоджується з вимогами ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України, відповідно до яких покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, п.6.1 договору встановлено конкретний строк остаточного розрахунку за фактично переданий природний газ. Такий обов'язок покупця не ставиться в залежність від дати оформлення відповідного акта приймання-передачі природного газу та не містить будь-яких застережень щодо відліку 20-денного строку оплати з дня підписання позивачем акта приймання-передачі чи з дня одержання підписаного акта покупцем, а відповідно прострочення грошового зобов'язання покупця за цим договором не пов'язане з моментом підписання акта приймання-передачі.

Окрім того, акт приймання-передачі відповідно до умов договору лише фіксує остаточний обсяг переданого за минулий місяць природного газу, який визначається за показами комерційних вузлів обліку газу споживачів покупця. Обов'язок по складанню акта приймання-передачі природного газу лежить саме на покупцеві. Враховуючи, що умовами договору сторонами погоджено кількість природного газу, яка передається покупцю по місяцях кварталу, визначена його ціна та вартість, то відповідач мав усі фактичні дані щодо обсягів отриманого природного газу для своєчасного проведення розрахунків з позивачем.

Разом з тим, згідно з п.3.4 договору акти приймання-передачі газу визначаються в якості підстави для остаточних розрахунків сторін, але, з урахуванням змісту п.6.1 договору, неповернення продавцем підписаних актів приймання-передачі за минулий місяць жодним чином не змінює встановлений строк оплати поставленого газу. Тобто, настання обов'язку з оплати спожитого газу не пов'язується з моментом повернення вказаних актів позивачем.

Таким чином, наведені положення п.п. 6.1, 6.2 договору не ставлять обов'язок відповідача щомісячно оплачувати вартість отриманого газу до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, в залежність від дати повернення відповідного акта приймання-передачі природного газу, а неповернення позивачем цих підписаних актів не може свідчити про відсутність у нього права вимоги щодо виконання зобов'язання із здійснення відповідачем остаточного розрахунку за фактично переданий газ.

При цьому, слід зазначити, що сам по собі акт приймання - передачі не є визначальним для висновку про виникнення такого зобов'язального правовідношення.

Згідно зі статтями 11, 509 ЦК України обовязок покупця оплатити отриманий газ виникає з факту його постачання продавцем та отримання покупцем, а не з факту повернення підписаного акту приймання - передачі газу.

Враховуючи наведене, оформлення акту приймання-передачі, що опосередковує цей факт, не має значення для настання зобов'язання з оплати.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем, що оплата за поставлений газ здійснювалась ним після 20 числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

У відповідності із ст.ст.610, 611, ч.1 ст.612, Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідальність у вигляді сплати річних наступає у випадку прострочення оплати переданого товару.

Позивач вимагає застосування до відповідача відповідальності згідно зі ст.625 ЦК України за несвоєчасну оплату поставленого газу

Відповідач мав необхідні відомості для оплати газу протягом місяця поставки, як визначено умовами договору, навіть в тому випадку, коли позивач не повертав акти приймання-передачі.

До позовної заяви позивачем додано розрахунок трьох процентів річних, нарахованих за порушення відповідачем строку оплати вартості природного газу, встановленого п.6.1. договору (а.с.17-19).

Дослідженням розрахунку встановлено, що нарахування трьох процентів річних проведено позивачем окремо за зобовязаннями січня 2015 року, лютого 2015 року, березня 2015 року, квітня 2015 року, травня 2015 року.

У розрахунку відображено суми та дати оплат, які свідчать про те, що оплата вартості газу, переданого відповідачу в січні - травні 2015 року, проводилась ним з порушенням строку, визначеного п.6.1. договору.

Відповідач в процесі судового розгляду зауважень до розрахунків не висловив, відзив на позов таких зауважень не містить, контррозрахунків відповідачем надано не було.

З огляду на порушення відповідачем строку оплати товару, встановленого п.6.1. договору, підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача 21445,40 грн. в якості 3% річних.

Судові витрати по сплаті судового збору по справі у розмірі 1600грн. покладаються на відповідача з урахуванням ст.129 Господарського процесуального кодексу України. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1600грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 123, 129, ст. 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Херсонгаз" (73026, м.Херсон, вул. Поповича, буд.3, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м.Київ, вул. Б. Хмельницького, 6 ) 21445грн. 40коп. в якості 3% річних та 1600грн. по сплаті витрат на відшкодування судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч.1, 2 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 24.01.2018р.

Суддя Н.А. Павленко