ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2018м. ДніпроСправа № 904/9377/17
за позовом Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "КАРОЛІНА"

до Приватного акціонерного товариства "КРИВОРІЖАГЛОБУД"

про стягнення 254 138,02 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

при секретарі судового засідання Сліпченко С.В.

Представники:

Позивача ОСОБА_1, довіреність б/н від 03.01.2018

Відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 181 440,00 грн. основного боргу, 42 166,65 грн. - пені, 25 580,30 грн. - індексу інфляції, 4 951,07 грн. - 3% річних, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати.

Відповідач позов заперечує, посилаючись на те, що Позивач поставив продукції за межами терміну, передбаченого укладеним договором поставки. Позивач самостійно поставив товар, далі Позивач самостійно визначив термін оплати 29.10.16р., незважаючи на те, що згідно з Договором та специфікацією №3 поставка мала відбутися в період червень-травень. Додаткові угоди про продовження терміну поставки та, відповідно, оплати сторонами не укладалися. Крім того, відповідно до п.3.6 Договору Продавець зобовязаний одночасно з продукцією надати оригінали рахунку та сертифікат якості. Договором передбачено (п.3.2), що Продавець зобовязаний поставити продукцію в термін, вказаний в специфікації. Пунктом 3.3 Договору встановлено, що у разі поставки продукції в терміни не узгоджені з Покупцем (Відповідачем) він вправі відмовитися від прийому такої продукції чи вимагати перегляду її вартості. Позивач порушив умови Договору, відносно термінів поставки продукції, не підтвердив якість продукції. Згода Відповідача на поставку Продукції в інші терміни відсутня. Видаткова накладна, на яку посилається Позивач за № 584 від 27.10.16р. не містить посилання на сертифікат якості, в супереч п.3.5 Договору. Договором передбачено (п.2.1 Договору), що якість продукції повинна бути підтверджена сертифікатами якості підприємства виробника та (п.3.5 Договору) Продавець зобовязаний надати Покупцю одночасно з продукцією оригінали наступних документів: а) рахунок; б) сертифікат якості; в) видаткову накладну. Пунктом 4.1 Договору визначено, що прийом продукції по якості здійснюється відповідно до даних сертифіката якості продукції. Так як, Позивач разом з продукцією не надав сертифікат якості, Відповідач не мав змоги прийняти продукцію. У звязку з відсутністю сертифіката якості продукції, рахунку на сплату, здійснення поставки зі значною затримкою терміну передбаченим договором, без узгодження нового терміну Поставки, Продукція, в сумі 181 440,00 гривень Відповідачем не була оплачена. Враховуючи вищевикладене, Відповідач вважає, що у Позивача відсутні підстави, щодо нарахування пені, інфляційних витрат та 3% річних.

У додаткових поясненнях Позивач зазначив, що Позивач з Відповідачем підписали Специфікацію №1 від 12.01.16р. та Специфікацію №2 від 10.05.16р., поставка Товару відповідно до яких здійснена Позивачем та оплачена Відповідачем у повному обсязі. У Специфікації № 3 від 13.05.16р. сторони погодили, що загальна вартість Товару поставку якого заплановано у травні-червні 2016р. складає 1 776 600,00 грн. з ПДВ. Умови оплати - 50% передплати, 50% - по факту поставки Товару протягом 3 днів. Також, відповідно до умов Договору, Позивач з Відповідачем уклали Додаткову угоду № 1 від 13.05.16р. до Договору. Згідно з п. 1, 2 Додаткової угоди, Договір доповнено Специфікацією № 2 та Специфікацією № 3, з відповідними умовами поставки Товару та оплати за поставлений Товар. Враховуючи, те що Відповідач не провів передплату за Товар у розмірі 50%, про що Сторони дійшли згоди при підписанні Специфікації № 3, й оплати за попередні фактичні партії поставки Товару згідно зі Специфікацією № 3 здійснені Відповідачем із запізненням (вбачається з видаткових накладних та банківських виписок з оплаті за Товар), поставки подальших партій Товару здійснювалися Позивачем по мірі надходження заявок від покупця та грошових коштів (передплати) за Товар. Як зазначено у п. 3.2. Договору, продавець поставляє товар в строк, зазначений у специфікації. Так, у Специфікації № 3 вказано умови поставки - протягом 30 днів з дати подання заявки, до того ж, передбачено передплату за Товар. Поставку Товару за видатковою накладною від 27.10.16р. № 584 за Специфікацією № 3, Позивач здійснив навіть з урахуванням заборгованості за попередні поставки Товару, враховуючи інтереси та потреби Відповідача в Товарі. На підтвердження приймання-передачі Товару сторонами підписано видаткову накладну на Товар № 584 від 27.10.16р., зауважень до якості та кількості Товару від Покупця не надходило. Відповідно до умов Специфікації № 3, Покупець мав оплатити вартість Товару протягом 3 днів з дати поставки, при цьому, Відповідач навіть не здійснив передплату за Товар, у зв'язку з чим у нього виник борг у сумі 181 440,00 грн. Крім того, Відповідач перед поставкою чергової партії Товару за Специфікацією № 3 (27.10.17р.), надав Позивачеві гарантійний лист від 26.10.16р., яким гарантував сплату існуючої заборгованості за вказаною специфікацією та попередню оплату за Товар.

Позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, у якій просить стягнути з Відповідача 181 440,00 грн. основного боргу, 23 115,46 грн. - пені, 25 580,30 грн. - індексу інфляції, 4 936,16 грн. - 3% річних.

Відповідач у судове засідання не зявився, подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд відхилив клопотання Відповідача, як необґрунтоване, а також беручи до уваги закінчення строків розгляду справи.

Стаття 43 ГПК України зобов'язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Справа, згідно зі ст. 165 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні досліджено надані сторонами докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача господарський суд

ВСТАНОВИВ:

12.01.16р. сторонами укладено Договір №201602 (далі Договір), за п 1.1. якого Продавець (Позивач) приймає на себе зобовязання у відповідності до умов даного Договору передати Покупцеві (Відповідачеві) (поставити) продукцію виробничо-технічного призначення та/або товари народного споживання (далі продукція, товар), а Покупець зобовязався у відповідності до умов даного Договору прийняти цю продукцію (товар) і оплатити.

Найменування, кількість, якісні та інші характеристики продукції (товару), її ціна зазначаються в специфікаціях, які є невідємними частинами даного Договору. Оформлення специфікацій здійснюється шляхом укладання Додаткової угоди (п.1.2. Договору).

Датою фактичної поставки продукції є дата її вручення Покупцеві. Факт передачі продукції і документів оформлюється актом приймання-передачі (та/або видатковою накладною) (п.3.4. Договору).

Ціни на продукцію договірні і зазначаються у специфікаціях до даного Договору (п.5.1. Договору).

Вартість Договору складається з вартості доданих до нього специфікацій і на момент підписання орієнтовно складає 19 665,84 грн. без урахування ПДВ, ПДВ 20 % у сумі 3 933,17 грн. Загальна сума з ПДВ складає 23 599,01 грн. (п.5.2. Договору, Специфікація №1).

Оплата здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Продавця в національній валюті України (п.6.1. Договору).

У випадку прострочення оплати Покупець сплачує Продавцю пеню в розмірі 0,3% від вартості неоплаченої продукції за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення (п. 8.4. Договору).

13.05.16р. сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Договору (далі Додаткова угода).

Відповідно до умов Додаткової угоди (п.1, 2), Договір доповнено Специфікацією №2 та №3.

У п.3. Додаткової угоди зазначено, що з моменту її підписання сторонами, вартість Договору складає 1 899 519,03 грн., у тому числі ПДВ 20 % 316 586,51 грн.

Умови оплати: за Специфікацією №2: протягом 2-х днів з моменту поставки; за Специфікацією №3: 50 % попередньої оплати, 50 % по факту поставки Товару протягом 3-х днів

На виконання умов Договору Позивач поставив, а Відповідач прийняв товар на загальну суму 1 285 950,82 грн. (видаткова накладна №34 від 02.02.16р. на суму 8 934,00 грн.; товарно-транспортна накладна №Р34 від 02.02.16р.; видаткова накладна № 216 від 23.05.16р. на суму 99 320,02 грн.; товарно-транспортна накладна № Р216 віл 23.05.16р. видаткова накладна № 312 від 12.07.16р. на суму 506 620,80 грн.; товарно-транспортна накладна № Р312 віл 12.07.16р.; видаткова накладна № 434 від 23.08.16р. на суму 489 636,00 грн.; товарно-транспортна накладна № Р434 віл 23.08.16р.; видаткова накладна № 584 від 27.10.16р. на суму 181 440,00 грн.; товарно-транспортна накладна № Р584 віл 27.10.16р.).

Відповідач частково розрахувався за поставлений Товар, сплативши 1 104 510,82 грн. (платіжні доручення №194 від 19.01.16р. на суму 8 949,00 грн., № 1518 від 15.06.16р. на суму 99 305,02 грн., №1796 від 11.07.16р. на суму 150 000,00 грн., №1628 від 18.07.16р. на суму 111 626,40 грн., №2038 від 05.08.16р. на суму 123 000,00 грн., №1754 від 12.08.16р. на суму 121 994,40 грн., №1794 від 16.08.16р. на суму 130 000,00 грн., від 23.08.16р. на суму 130 000,00 грн., №3095 від 01.12.16р. на суму 100 000,00 грн., №1839 від 26.12.16р. на суму 129 636,00 грн.).

Гарантійним листом №03-3088 від 26.10.16р. Відповідач гарантував Позивачеві оплатити борг за Договором відповідно до специфікації №3 від 13.05.16р. у сумі 229 636,00 грн. з ПДВ, а також оплату в сумі 170 150,40 грн. з ПДВ (поставка яка має відбутися - 6,752 т), у строк до 20.11.16р.

За даними Позивача, не спростованими Відповідачем, за поставлений Товар за накладною №584 від 27.10.16р. Відповідач не розрахувався, у звязку з чим у нього виник борг у розмірі 181 440,00 грн.

З посиланням на п. 8.4. Договору, на прострочений борг Відповідача Позивач нарахував пеню 42 166, 65 грн. за період прострочки з 30.10.16р. по 26.09.17р.

Посилаючись на ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача Позивач нарахував 3 % річних - 4 951,07 грн. за період з30.10.16р. по 26.09.17р. та індекс інфляції - 25580,30 грн. за період з 30.10.16р. по 26.09.17р.

Позивач направляв Відповідачеві претензії (№02-18/01/17-ІІ від 18.01.17р., №01-20/02/17-ІІ від 20.02.17р., №05-10/04/2017-ПЗ від 10.04.07р.), з вимогою оплатити поставлений товар, пеню, 3 % річних та індекс інфляції, протягом семи днів з моменту отримання претензії.

Зазначені претензії залишені Відповідачем без відповіді та задоволення.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач, 17.01.17р. подав заяву про зменшення позовних вимог, у якій просить стягнути з Відповідача 181 440,00 грн. основного боргу, 23 115,46 грн. - пені, 25 580,30 грн. - індексу інфляції, 4 936,16 грн. - 3% річних.

Суд не приймає заяву Позивача, оскільки зазначена заява направлена Відповідачеві - 17.01.18р., тобто не завчасно, як того вимагає ГПК України.

Перевіривши доводи сторін, суд не приймає позицію й доводи Відповідача, а погоджується з Позивачем.

Так, у Специфікації № 3 від 13.05.16р. сторони погодили, загальну вартість Товару за поставку та умови оплати - 50% передплати, 50% - по факту поставки Товару протягом 3 днів. Позивач поставив Товар за видатковою накладною від 27.10.16р. № 584 за Специфікацією № 3, підписаною представниками сторін без зауважень, у тому числі від Відповідача щодо дати поставки продукції. При цьому, Відповідач не відмовився від прийому продукції та не надав суду доказів звернення до Позивача з вимогою перегляду її вартості до підписання видаткової накладної його представником. Зауважень до якості та кількості Товару, а також щодо не надання будь-яких документів від Покупця не надходило (Відповідач не надав відповідних доказів). Крім того, Відповідач звертався до Позивача з гарантійним листом від 26.10.16р., яким гарантував сплату існуючої заборгованості за вказаною специфікацією та оплату за Товар, який просив поставити.

З урахуванням наведених вище доказів, наданих сторонами, суд визнає обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи нарахування Позивачем основного боргу.

Перевіривши розрахунки Позивача, господарським судом встановлено, що розрахунок пені, річних та індексу інфляції Позивачем проведено невірно, строк оплати, за спірною поставкою настав 29.10.16р., а оскільки ця дата припала на вихідний день, строк оплати переноситься на перший наступний робочий день - 31.10.16р., відповідно, прострочення Відповідача почалося з 01.11.16р.

Також, відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій (пені) за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, а Позивач розрахунки провів з 30.10.16р. по 26.09.17р., тобто розрахунки проведені з перевищенням строків визначених законом.

За перерахунком суду пеня становить 24 991,04 грн., індекс інфляції 19 941,61 грн., 3% річних 4 918,81 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково, до стягнення належать: 181 440,00 грн. основного боргу, 24 991,04 грн. пені, 19 941,61 грн. індексу інфляції, 4 918,81 грн. 3 % річних, решта позовних вимог не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Криворіжаглобуд", 50026, м. Кривий Ріг, проспект Південний, буд. 1А (код 01238979) на користь Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Кароліна", 49006, АДРЕСА_1 (код 13469980) 181 440,00 грн. основного боргу, 24 991,04 грн. пені, 19 941,61 грн. індексу інфляції, 4 918,81 грн. 3 % річних, 3 469,37 грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 29.01.2018

Суддя С.Г. Юзіков