РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.01.2018Справа № 910/17223/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., секретар судового засідання Мамонтова О.О., дослідивши матеріали господарської справи

за позовом державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

до публічного акціонерного товариства «РВС банк»

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, товариство з обмеженою відповідальністю «Техойл ТК»

про стягнення 114573,60 грн.

Представники:

від позивача Слівінський М.О. (за дов.)

від відповідача Куліш В.В. (за дов.)

від третьої особи Курочка М.І. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства «РВС Банк» про стягнення 114573,60 грн..

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем, як гарантам, своїх зобов'язань здійснення платежу за гарантією внаслідок настання гарантійного випадку. Гарантійним випадком є відмова товариства з обмеженою відповідальністю «Техойл ТК», як переможця торгів, укласти договір на постачання світлих нафтопродуктів. Тендерна пропозиція товариства з обмеженою відповідальністю «Техойл ТК» була забезпечена банківською гарантією від 16.06.2017 № 2741-17Г, видану відповідачем, яка є безвідкличною та безумовною, і за умовами якої гарант (відповідач) зобов'язався виплатити беніфеціару (позивачу) будь-яку суму в межах загальної сими гарантії, що складає 114573,60 грн., протягом 5 робочих дів з дати отримання письмового підтвердження принципала (товариства з обмеженою відповідальністю «Техойл ТК») про настання гарантійного випадку. Підтвердження принципала про настання гарантійного випадку (лист від 01.08.2017) 14.08.2017 було надіслано відповідачу одночасно з вимогою позивача по банківській гарантії, однак відповідач кошти, передбачені гарантією, не сплатив.

06.10.2017 суд своєю ухвалою порушив провадження у справі № 910/17223/17 та залучив до участі у справі як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, товариство з обмеженою відповідальністю «Техойл ТК».

Відповідач позовні вимоги відхилив повністю. Заперечення позивача ґрунтуються на такому:

- вимога позивача по банківській гарантії № 2741-17Г від 16.06.2017 не відповідає умовам гарантії, оскільки відсутнє письмове підтвердження принципала про настання гарантійного випадку із зазначенням причин настання;

- банківська гарантія від № 2741-17Г від 16.06.2017 не набрала чинності, оскільки принципал (товариство з обмеженою відповідальністю «Техойл ТК») не виконав свого обов'язку щодо повного грошового покриття.

Третя особа у поданих суду поясненнях зазначила, що її тендерна пропозиція не відповідала тендерній документації, так як подана банківська гарантія не набула чинності, а тому тендерна пропозиція підлягала відхиленню. Саме у зв'язку з цим, як вважає третя особа, у неї не виникло обов'язку підписання договору.

Під час розгляду справи суд за клопотанням позивача витребував у відповідача виписку по позабалансовому рахунку 9020 за період з 16.06.2017 до 19.10.2017 з метою з'ясування обліку гарантії № 2741-17Г від 16.06.2017 на балансі відповідача.

На виконання вимог суду відповідач надав за період з 16.06.2017 до 19.10.2017 реєстр відкритих рахунків 2602, реєстр закритих рахунків 2602, реєстр відкритих рахунків 9020, реєстр закритих рахунків 9020.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

У липні 2017 року державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - ДП НАЕК «Енергоатом») провело торги на закупівлю нафти і дистилятів (світлих нафтопродуктів), одним із учасників яких було товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Техойл ТК».

За умовами тендерної документації, що затверджена рішенням тендерного комітету ДП НАЕК «Енергоатом» 17.05.2017 забезпечення виконання зобов'язання, які виникають у зв'язку з поданням тендерної пропозиції, здійснюється учасником торгів шляхом надання банківської гарантії, згідно з якою первинне зобов'язання несе будь-який банк з обов'язковим накладенням електронного цифрового підпису, або страхової гарантії.

Разом з тендерною пропозицією ТОВ «Техойл ТК» надав банківську гарантію № 2741-17Г від 16.06.2017 (далі - Гарантія), яка видана публічним акціонерним товариством «РВС Банк» (далі - банк). Обставини видачі Гарантії визнається учасниками справи, а тому, в силу ч. 1 ст. 75 ГПК України, не підлягає доказуванню.

За умовами Гарантії відповідач (гарант) безвідклично та безумовно зобов'язався виплатити позивачу (беніфеціару) будь-яку суму в межах загальної суми Гарантій, що складає 114573,6 грн., протягом п'яти робочих днів з дати отримання письмового підтвердження ТОВ «Техойл ТК» (принципал) про настання гарантійного випадку із зазначенням причин настання та після одержання гарантом викладеної українською мовою та підписаної уповноваженою особою письмової вимоги беніфеціара, у якій беніфеціар заявляє про те, що принципал не має можливості виконати свої зобов'язання, що передбачаються його пропозицією. Одним із випадків, який передбачений Гарантією як гарантійним випадок, є не підписання принципалом, що став переможцем процедури торгів, договору про закупівлю.

12.07.2017, за результатами оцінювання тендерних пропозицій, позивачем було визнано пропозицію третьої особи найбільш економічно вигідною та визнано його переможцем (протокол № 5005 від 12.07.2017).

27.07.2017 відповідач надіслав третій особі, як переможцю торгів, для підписання проект договору на постачання світлих нафтопродуктів.

ТОВ «Техойл ТК» відмовилось від підписання проекту вказаного договору, повернувши його разом з листом від 01.08.2017. У вказаному листі третя особа зазначила, що станом на 01.08.2017 Гарантія не набула чинності у зв'язку із відсутністю грошового покриття, а тому тендерна пропозиція ТОВ «Техойл ТК» підлягала відхиленню.

14.08.2017 позивач звернувся до відповідача з вимогою платежу по Гарантії у розмірі 114573,60 грн., з якою одночасно було надіслано нотаріально засвідчену копію листа ТОВ «Техойл ТК» 01.08.2017 про відмову від писання проекту договору.

Банк відмовив у виплаті коштів з підстав не відповідності вимоги умовам Гарантії - відсутнє письмове підтвердження принципала про настання гарантійного випадку із зазначенням причин настання (лист від 23.08.2017, який отримано позивачем 28.08.2017). Чергова вимога позивача про виплату коштів від 31.08.2017 також була залишена відповідачем без задоволення з тих же підстав (лист від 08.09.2017).

Загальне визначення гарантії містить ст. 560 ЦК України, відповідно до якої за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (беніфіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку.

Отже, у відносинах за гарантією беруть участь три суб'єкти - гарант, беніфеціар та принципал. Забезпечувальна функція гарантії полягає у тому, що вона (гарантія) забезпечує належне виконання принципалом його обов'язку перед беніфеціаром.

Гарантія - це односторонній правочин, змістом якого є обов'язок гаранта сплатити кредитору-беніфеціару грошову суму відповідно до умов гарантій у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією. Тобто, гарантія створює зобов'язання тільки для гаранта.

Виходячи з Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 639, видачі гарантії передує укладення договору між гарантом та боржником про надання фінансових послуг з видачі гарантії. Вказаний договір виступає зв'язуючим ланцюгом між основним договором принципала і беніфеціара, оскільки у договорі про видачу гарантії вказується, що гарантія видається на прохання принципала у зв'язку з його обов'язком перед беніфеціаром за основним договором, та гарантією, видача якої є основним обов'язком гаранта за цим договором.

Договір, на підставі якого відповідачем була видана Гарантія, укладено між банком та ТОВ «Техойл ТК» 16.06.2017 за номером Д-2741-17Г. Вказаний договір врегульовує порядок видачі Гарантії, у тому числі і вступ її в силу. Саме на договір про надання гарантії № Д-2741-17Г від 16.06.2017 містить посилання Гарантія при визначенні моменту її вступу в силу.

Можливість визначити інший момент чинності гарантії, не пов'язаний з днем її видачі, передбачена ч. 2 ст. 561 ЦК України.

Відповідно до умов договору про надання гарантії № Д-2741-17Г від 16.06.2017, Гарантія вступає в силу з моменту повного грошового покриття ТОВ «Техойл ТК» на відповідних рахунках банку. Вказане покриття, за умовами п. 4.1 договору про надання гарантії № Д-2741-17Г від 16.06.2017, підлягало здійсненню шляхом сплати принципалом банку комісії за надання Гарантії у розмірі 2291,47 грн..

Водночас, відповідно до даних по рахунку 9020, на якому, згідно з Планом рахунків бухгалтерського обліку банків України (затверджений постановою Правління Національного банку України від 17 червня 2004 року N 280), до 11.09.2017 обліковувались гарантії, що надані клієнтам, Гарантія не обліковується. Вказане свідчить про відсутність покриття (грошового забезпечення) Гарантії, та, відповідно, не набрання нею чинності.

З огляду на викладене, оскільки правову конструкцію гарантії, як забезпечувального механізму, становлять відносини принципала і беніфеціара, принципала і гаранта та беніфеціара і гаранта, сам факт видачі Гарантії за відсутності виконання зобов'язань принципалом перед гарантом, які зумовлюють момент вступу її в законну силу, є обставиною, що унеможливлює застосування такого заходу забезпечення виконання зобов'язання.

Отже, доводи відповідача про те, що він не є зобов'язаним за Гарантією, у зв'язку з не набранням нею чинності, є обґрунтованими.

У зв'язку з нечинністю Гарантії, відсутні підстави для оцінювання доводів сторін щодо дотримання порядку пред'явлення вимоги про оплату та достатності умов для її виконання, оскільки ці обставини є похідними від чинності Гарантії. Нечинність Гарантії виключає можливість її виконання.

За таких обставин, позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 202, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана через господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 31.01.2018.

Суддя С. А. Ковтун