КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2018 р. Справа№ 911/1199/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Власова Ю.Л.

за участю секретаря судового засідання: Добрицької В.С.

за участю учасників справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО"

на рішення Господарського суду Київської області

від 03.08.2017

у справі № 911/1199/17 (суддя Антонова В.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Натурпродукт-Вега"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО"

про стягнення 684848,50 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Натурпродукт-Вега" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" (далі - відповідач) про стягнення 684 848,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки № 330 від 08.12.2014 щодо своєчасної оплати за поставлений товар.

До прийняття рішення у справі позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог. Подана заява була прийнята судом до розгляду.

Рішенням Господарського суду Київської області від 03.08.2017 у справі №911/1199/17 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФрамКо" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТУРПРОДУКТ - ВЕГА" 351 349 (триста п'ятдесят одна тисяча триста сорок дев'ять) грн 89 коп. заборгованості, 64 139 (шістдесят чотири тисячі сто тридцять дев'ять) грн 24 коп. пені та 10 272 (десять тисяч двісті сімдесят дві) грн 73 коп. судового збору.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що судом було встановлено належність виконання позивачем обов'язків по договору стосовно строків поставки, кількості та якості, видаткових накладних, з підписом та штампом обох сторін, про прийняття товару підтверджується також відсутністю протягом тривалого часу жодних зауважень чи претензій з боку відповідача. Судом також було встановлено, що в порушення умов договору, відповідачем свої зобов'язання за договором не виконано, вартість поставленого товару у погоджений договором термін (протягом 30-ти календарних днів з моменту відпуску товару) не сплачено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 03.08.2017 у справі № 911/1199/17 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" грошових коштів у повному обсязі та відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Натурпродукт-Вега" у задоволенні позову в повному обсязі.

Зокрема скаржник зазначав, що в Договорі поставки товару №330 визначені умови замовлення та строки оплати товару відповідачем. Проте всупереч умов договору, позивачем не надано документів (заявок) на замовлення товару, в яких можна встановити факт замовлення відповідачем відповідного товару, його кількості, вартості, умов та строків поставки на адресу відповідача. Враховуючи вищенаведене, відповідач вказує, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами строку виконання грошових зобов'язань відповідача за кожну партію поставленого товару позивачем. Також, відповідач зазначає, що наявні в матеріалах справи видаткові накладні, як первинні документи не можуть підтверджувати заявлені позовні вимоги, оскільки поставка та оформлення видаткових накладних відбулися з порушенням встановленої законом процедури. Скаржник зазначає, що надані позивачем довіреності, видаткові накладні оформлені з порушенням встановленої законом процедури, зокрема, на деяких накладних не визначено посаду відповідальної особи отримувача ТМЦ, не містять відтиску мокрої печатки підприємства отримувача ТМЦ, не містять ПІБ посадової особи, що здійснила прийом ТМЦ та не містять інформацію про дату отримання ТМЦ.

Крім того, скаржником було подане заява (клопотання) про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 у справі №911/1199/17 відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" про відстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" на рішення Господарського суду Київської області від 03.08.2017 у справі № 911/1199/17 повернуто.

Постановою Вищого господарського суду від 20.11.2017 у справі №911/1199/17 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам КО" задоволено. Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2017 у справі №911/1199/17 Господарського суду Київської області скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2017, для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам КО" на рішення Господарського суду Київської області від 03.08.2017 у справі №911/1199/17 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Андрієнко В.В., судді Власов Ю.Л., Буравльов С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2017 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" до провадження та призначено до розгляду на 19.12.2017. Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" надати оригінал апеляційної скарги від 18.08.2017 на рішення Господарського суду Київської області від 03.08.2017 у справі №911/1199/17 з перерахованими додатками до неї до дня слухання скарги (оскільки в матеріалах справи наявна копія, зроблена судом). Відкладено розгляд клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до надання останнім оригіналу платіжного доручення (квитанції) від 18.08.2017 №13023 на суму 4520,00 грн для встановлення фактичного розміру не сплаченого судового збору з подальшим розподілом суми судового збору.

При винесені вказаної ухвали судом було зазначено, що для розгляду клопотання про відстрочення сплати судового збору суду необхідний оригінал платіжного доручення (квитанції) від 18.08.2017 №13023 на суму 4520,00 грн, для встановлення фактичного розміру не сплаченого судового збору з подальшим розподілом суми судового збору.

15.12.2017 набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України справи у судах апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

18.12.2017 до відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (прийом документів) Київського апеляційного господарського суду від позивача письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких останній просив суд залишити рішення Господарського суду Київської області від 03.08.2017 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судове засідання, яке відбулось 19.12.2017 представники сторін не з'явились, на адресу суду від позивача надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу.

Також, колегія суддів зазначає, що станом на дату слухання справи 19.12.2017 відповідачем не були виконані вимоги ухвали суду від 01.12.2017.

Враховуючи вищенаведене, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2017 розгляд справи повторно було відкладено на 25.01.2018, зобов'язано повторно Товариство з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" надати оригінал апеляційної скарги від 18.08.2017 на рішення Господарського суду Київської області від 03.08.2017 у справі №911/1199/17 з перерахованими додатками до неї до дня слухання скарги. Відкладено розгляд клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до надання останнім оригіналу платіжного доручення (квитанції) від 18.08.2017 №13023 на суму 4520,00 грн для встановлення фактичного розміру не сплаченого судового збору з подальшим розподілом суми судового збору.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Отже, враховуючи вищенаведене, на адресу відповідача ТОВ «Фрам Ко» судом було направлено ухвалу суду від 19.12.2017 на адресу: 08131, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна 114 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується копією реєстру від 22.12.2017, під номером відправлення 041. Вказану адресу відповідачем було вказано в апеляційній скарзі та відповідно до відомостей зазначених в ЄДРПОУ.

25.01.2018 в судове засідання не з'явились представники позивача та відповідача.

25.01.2018 судом було відстежено поштове відправлення під №041, на офіційному сайті Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта", та встановлено, що 29.12.2017 вказане відправлення надійшло до відділення зв'язку на Софієвській борщагівці 08131, однак отримувач (відповідач) отримав його тільки 25.01.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Також, п. 1 ч. 3 вказаної статті передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Частиною 6 зазначеної статті визначено, що у разі розгляду справи за відсутності позивача або відповідача суддя-доповідач оголошує стислий зміст позовної заяви або відзиву відповідно.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів перевіривши належність повідомлення скаржника та позивача про час та дату судового засідання, суд дійшов висновку про дотримання норм процесуального права пов'язаних з повідомленням всіх учасників про день судового засідання.

Враховуючи вищенаведене, головуючим суддею було оголошено стислий зміст позовної заяви, апеляційної скарги, копія якої наявна в матеріалах справи та заперечення на апеляційну скаргу.

Відповідно до статті 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, беручи до уваги вищенаведене, після проведення колегією суддів наради головуючим суддею було оголошено вступну та резолютивну частину постанови, якою апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 03.08.2017 у справі № 911/1199/17 залишено без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 грудня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Натурпродукт-Вега" (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФрамКо" (далі - покупець) було укладено договір поставки № 330 (далі Договір), відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов'язаний передати у власність покупцеві медикаменти, вироби медичного призначення, косметичні засоби, харчові добавки, предмети санітарії та гігієни, (надалі - товар) згідно з заявками покупця в асортименті та по цінам, вказаним у специфікаціях, котрі являються невід'ємною частиною даного договору, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар на умовах, визначених цим договором.

Відповідно пунктами 1.2., 1.3. договору встановлено, що поставка товару проводиться у відповідності до заявок, які подаються покупцем та погоджуються постачальником. Заявка обов'язково повинна містити дані щодо асортименту ,кількості товару, та строку його поставки.

Заявка може подаватись постачальнику по факсу, електронною поштою, кур'єром або іншим погодженим сторонами способом.

Пунктом 3.8. договору встановлено, що у разі невідповідності фактичної кількості товару з кількістю вказаною в накладних, покупець складає акт розбіжностей (надалі-акт) у двох примірниках, по одному екземпляру для кожної сторони, або надає його постачальнику в електронному вигляді.

Згідно з п. 4.1. договору покупець зобов'язаний провести оплату за кожну партію поставленого товару впродовж 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання товару. При зміні строку оплати, сторони погоджують умови оплати в додаткових угодах до даного договору. Оплата проводиться на поточний рахунок постачальника.

Пунктом 8.4. договору встановлено, що у випадку порушення покупцем строків оплати за товар передбачених п.4.1. цього договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від несвоєчасно сплаченої суми, за кожний день такого прострочення.

Згідно з п. 10.3. договору цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє до " 31" грудня 2015 року, а в частині розрахунків до повного їх виконання.

Сторонами було укладено угоду № 2 від 01.05.2016 про доповнення умов договору поставки № 330 від 08.12.2014, а також додаток № 1 від 21.11.2016 до угоди № 2 від 01.05.2016 до договору поставки № 330 від 08.12.2014, яким було погоджено, що покупець має право повернути постачальнику нереалізований товар тм "др. Тайсс" - Афлу Тайсс, 50 мл, придбаний у постачальника в період з 21.11.2016 по 31.12.2016 власним клієнтам. Повернення можливе починаючи з 15 березня 2017 року та до закінчення залишкового терміну придатності товару не менше ніж 1 (один) календарний місяць. У випадку порушення даної вимоги, постачальник залишає за собою право від прийняття нереалізованого товару, а покупець в свою чергу зобов'язується провести його оплату".

31 грудня 2016 року сторонами було укладено додаткову угоду до договору поставки № 330 від 08.12.2014, якою сторони погодили продовжити термін дії договору поставки № 330 до 31.12.2018.

Судом першої інстанції було встановлено належність виконання позивачем обов'язків по договору стосовно строків поставки, кількості та якості, видаткових накладних, з підписом та штампом обох сторін, про прийняття товару підтверджується також відсутністю протягом тривалого часу жодних зауважень чи претензій з боку відповідача.

Позивач також вказував, що після звернення останнього до суду з позовною заявою, відповідачем було здійснено часткове повернення товару. Разом повернуто товару на суму 269 359, 37 грн, внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем складає 351 349,89 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ч.2 ст.712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 692 ЦК України, яка регулює порядок оплати товару за договором купівлі-продажу, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч. ч 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Однак, в порушення умов договору, відповідачем свої зобов'язання за договором не виконано, вартість поставленого товару у погоджений договором термін (протягом 30-ти календарних днів з моменту відпуску товару) не сплачено.

Видаткові накладні по поставці товару підписано представником відповідача без будь-яких зауважень щодо якості, кількості, вартості, асортименту поставленого товару, товар було отримано покупцем на суму 620 709,26 грн.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 3 ст. 207 Цивільного кодексу України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронно-числового підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Статтею 91 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Документи, отримані за допомогою факсимільного чи інших аналогічних засобів зв'язку, приймаються судом до розгляду як письмові докази у випадках і в порядку, які встановлені законом або договором.

За приписами ст. ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість та безпідставність доводів відповідача в апеляційній скарзі, оскільки вони суперечать чинному законодавству України.

Беручи до уваги вищенаведене та врахувавши надані суду докази оплати за товар, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги позивача в частині стягнення основної заборгованості є такими, та підлягають задоволенню у сумі 351 349,89 грн.

В зв'язку з порушенням відповідачем умов Договору, позивач на підставі п. 8.4. Договору просить суд стягнути з відповідача на свою користь 64 139,24 грн - пені.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Як визначено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, згідно з п. 2 ч. 1 цієї норми, сплата неустойки.

Пунктом 8.4. договору встановлено, що у випадку порушення покупцем строків оплати за товар передбачених п.4.1. цього договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від несвоєчасно сплаченої суми, за кожний день такого прострочення.

Пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

За змістом ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 64 139,24 грн.

Беручи до уваги зазначене, колегія суддів дійшла обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а тому рішення Господарського суду Київської області від 03.08.2017 у справі №911/1199/17 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні. В задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" належить відмовити.

Враховуючи вищевикладене та те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення не погашено, розмір встановленого боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення 351 349,89 грн боргу за поставлений та пені у розмірі 64 139,24 грн, згідно договору поставки № 330 від 08.12.2014 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у разі задоволення позову - на відповідача.

Судові витрати, згідно до ст. 129 ГПК України покласти на Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО".

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 03.08.2017 у справі № 911/1199/17 залишити без змін.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" (08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна, буд. 114, ідентифікаційний код 39443405) в дохід Державного бюджету України 6 780,00 грн судових витрат за розгляд справи апеляційною інстанцією.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду Київської області.

7. Повернути до Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/1199/17.

Повний текст постанови підписаний та складений 01.02.2018.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

Ю.Л. Власов