ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2018 р. Справа № 922/2391/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Здоровко Л.М. , суддя Шутенко І.А.

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

кредитора - Центральної ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області - Коробка І.С. - на підставі довіреності від 10.08.2017р. №4590/8/2030-10-04;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", м. Київ, (вх.№3762 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 23.11.2017р. у справі №922/2391/16 (суддя Савченко А.А., повний текст ухвали складено 27.11.2017р.)

за заявою Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, м. Харків,

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Опціон", м.Харків,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.07.2016р. у справі №922/2391/16 прийнято до розгляду заяву Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Опціон" в порядку загальних норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.08.2016р. (підготовче засідання) порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Компанія "Опціон"; визнано розмір безспірних вимог Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області у розмірі 739141,50грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Опціон" на 115 днів до 11.12.2016р.; призначено розпорядником майна боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Опціон" арбітражного керуючого Мішина С.І.: та зобов`язано не пізніше 29.09.2016р. подати до господарського суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, в порядку п. 5 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" подати письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду їх вимог та докази їх отримання кредиторами; скласти реєстр вимог кредиторів та подати його на затвердження до господарського суду; разом з боржником організувати та забезпечити проведення інвентаризації майна боржника та визначити його вартість, провести інвентаризацію майна боржника не пізніше 29.09.2016р.

19.08.2016р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України, опубліковано оголошення про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Опціон", встановлено граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника: протягом 30 днів від дня офіційного оприлюднення про порушення провадження у справі про банкрутство (до 19.09.2016р.).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.11.2016р. (попереднє засідання) затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Компанія "Опціон" в наступному складі:

- Центральна ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області на суму 739141,50грн. - 3 черга задоволення вимог кредиторів ТОВ "Компанія "Опціон", 353106,54грн. - 6 черга задоволення вимог кредиторів ТОВ "Компанія "Опціон", а також 13780,00грн. судових витрат - 1 черга задоволення вимог кредиторів ТОВ "Компанія "Опціон";

- ТОВ "КУА "Форвард" на суму 8682919,60грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів ТОВ "Компанія "Опціон" та 2756,00грн. судових витрат - 1 черга задоволення вимог кредиторів ТОВ "Компанія "Опціон".

Ухвалено визначити, що особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі, відповідне правило не поширюється на вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.12.2016р. задоволено клопотання ТОВ "КУА "Форвард" про продовження процедури розпорядження майном ТОВ "Компанія "Опціон" та продовжено процедуру розпорядження майном ТОВ "Компанія "Опціон" строком на 2 місяці до 11.02.2017р.

Постановою господарського суду Харківської області від 10.01.2017р. припинено процедуру розпорядження майном боржника та повноваження розпорядника майна; визнано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Опціон" банкрутом та відкрити ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором банкрута ТОВ "Компанія "Опціон" арбітражного керуючого Сисуна Олександра Ігоровича; зобов'язано ліквідатора в строк до 10.01.2018р. виконати ліквідаційну процедуру та надати суду обґрунтований звіт про виконану роботу, ліквідаційний баланс, а також всі докази, що свідчать про виконання ліквідаційної процедури.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.11.2017р. відхилено в повному обсязі вимоги ПАТ "Дельта Банк" за заявою (вх. № 30762) про визнання ПАТ "Дельта Банк" заставним кредитором у справі № 922/2391/16 про банкрутство ТОВ "Компанія "Опціон" на загальну суму 5069548,70грн. та про внесення окремо вимог ПАТ "Дельта Банк" до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Компанія "Опціон" в забезпеченій частині в розмірі 5069548,70грн.

Відмовляючи в задоволенні вказаної заяви, місцевий господарський суд погодився з доводами розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Сисуна О.І., щодо відсутності будь-яких зобов'язань у боржника - ТОВ "Компанія "Опціон", як перед ПАТ "Кредитпромбанк", так і перед АТ "Дельта-Банк", що витікають з кредитного договору № 07/059/06-КЛТ від 02.03.2006р., укладеного між ПАТ "Кредитпромбанк" та ЗАТ "ТЦП "Восток-Маклер", факт чого встановлено рішеннями господарського суду Харківської області, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання та в силу приписів статті 35 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинні до 15.12.2017р.), не потребують доведення при розгляді заяви з грошовими вимогами ПАТ "Дельта Банк" до боржника.

Зокрема, господарським судом першої інстанції було встановлено, що рішенням господарського суду Харківської області від 01.10.2010р. у справі №27/369-09 за позовом ПАТ "Кредитпромбанк" до ТОВ "Компанія Опціон", 3-я особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ЗАТ "Торговець цінними паперами "Восток-Маклер" про звернення стягнення на рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ТОВ "Компанії "Опціон", а саме на предмет застави за договором застави № 07/059/303/06-КЛТ від 18.12.2007р. та на предмет іпотеки за іпотечним договором №07/059/102/06-КЛТ від 18.12.2007р. в задоволенні позовних вимог ПАТ "Кредитпромбанк" відмовлено.

Вищевказаним рішенням суду було встановлено, що "зобов'язання ЗАТ "Торговець цінними паперами "Восток-Маклер" щодо виконання укладеного між ним та позивачем кредитного договору № 07/059/06-КЛТ від 02.06.2006 р. є припиненим та погашеним. Таким чином, зобов'язання ТОВ "Компанії "Опціон", що витікають з укладених між позивачем та відповідачем іпотечного договору № 07/059/102/06-КЛТ від 18.12.2007р. та договору застави рухомого майна № 07/059/303/06-КЛТ від 18.12.2007р. є припиненими".

Крім того, рішенням господарського суду Харківської області від 11.04.2013р. у справі № 922/976-13 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алгоритм" до Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк" в особі Харківської філії ПАТ "Кредитпромбанк"; Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Опціон" про визнання недійсним договору визнано недійсним іпотечний договір № 07/059/І02/06-КЛТ від 18.12.2007р., із змінами та доповненнями, укладений між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" в особі Харківської філії ВАТ "Кредитпромбанк", та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Опціон", посвідчений 18.12.2007р. приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. та зареєстрований в реєстрі за № 5083.

Отже, з урахуванням встановлених обставин, місцевий господарський суд дійшов висновку, що за вищевказаним іпотечним договором у боржника відсутні будь-які зобов'язання та відповідно у банку відсутнє право як заставного кредитора на звернення до суду з відповідною вимогою.

Окрім іншого, господарським суд першої інстанції було зазначено, що за наслідками проведення інвентаризації майна, належного ТОВ "Компанія "Опціон", розпорядником майна, та в подальшому, ліквідатором не встановлено наявність у боржника будь-якого майна, визначеного умовами іпотечного договору та договору застави, у зв'язку з чим відповідні дані у реєстрі вимог кредиторів, затвердженому ухвалою суду від 29.11.2016р. відсутні.

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" з ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 23.11.2017р. у справі №922/2391/16 про відмову у визнанні та включенні до реєстру вимог кредиторів заявлені грошові вимоги АТ "Дельта Банк" та прийняти нове рішення, яким визнати Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" заставним кредитором у справі №922/2391/16 про банкрутство Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Опціон" " на загальну суму 5069548,70 грн.; окремо внести до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Опціон" вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", які забезпечені заставою майна на суму 5069548,70грн.; внести до реєстру вимог кредиторів витрати на оплату судового збору, понесені Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк " при поданні заяви до господарського суду з грошовими вимогами у справі № 922/2391/16 про банкрутство Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Опціон" на суму 3200,00грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при постановлені оскаржуваної ухвали місцевим господарським судом не було повно, всебічно та об'єктивно досліджено усіх обставин справи та наявних в матеріалах справи доказів. Зокрема, апелянт наголошує на тому, що на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 01.08.2014р. ПАТ "Дельта Банк" набуло права вимоги за кредитним договором №07/059/06-КЛ, укладеним між ПАТ "Кредитпромбанк" та Закритим акціонерним товариством "Торговець цінними паперами "Восток-Маклер" (з усіма додатковими угодами до нього), іпотечним договором №07059/102/06-КЛТ від 18.12.2007р. та договором застави № 07/059/303/06-КЛТ від 18.12.2007р., які були укладені в забезпечення виконання основного зобов'язання з ТОВ "Компанією "Опціон" (боржником), отже банк у відповідності до умов вищевказаного договору купівлі- продажу права вимоги за кредитами та згідно приписів статей 512, 513, 514, 516, 517 Цивільного кодексу України набув статусу нового кредитора в зазначеному зобов'язанні та відповідно набув право вимоги за кредитним договором та забезпечувальними договорами, у зв'язку з чим заява з грошовими вимогами до боржника має бути задоволена в повному обсязі, а вимоги ПАТ "Дельта Банк" мають бути окремо внесені до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Опціон".

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 11.12.2017р. прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд скарги призначено на 20.12.2017р.

19.12.2017р. ліквідатором арбітражним керуючим Сисуном О.І. подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№13182), в якому заперечує проти вимог апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", просить залишити її без задоволення, ухвалу господарського суду Харківської області від 23.11.2017р. у справі №922/2391/16 залишити без змін.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.12.2017р. оголошено в судовому засіданні перерву до 24.01.18 о 12:15 год.

Після перерви судове засідання було продовжено 24.01.2018р. о 12:27год.

Представник кредитора - Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, ухвалу господарського суду Харківської області від 23.11.2017р. у справі №922/2391/16 залишити без змін.

Судова колегія зазначає, що 15.12.2017р. набрав чинності Закон України №2147-VIII від 03.10.2017р. "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

Відповідно до пункту 9 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у редакції, що діє з 15.12.2017р., справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Отже, розгляд господарськими судами справ здійснюється за правилами Господарського процесуального кодексу України у редакції, що діє з 15.12.2017р.

Відповідно до статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено до дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 3 цієї статті визначено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, учасники провадження у справі про банкрутство про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені завчасно належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень (т.4 а.с.163-166), колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.07.2016р. прийнято до розгляду заяву Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Опціон" в порядку загальних норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (т.1 а.с.2-3).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.08.2016р. (підготовче засідання) порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Компанія "Опціон"; визнано розмір безспірних вимог Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області у розмірі 739141,50грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Опціон" на 115 днів до 11.12.2016р.; призначено розпорядником майна боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Опціон" арбітражного керуючого Мішина С.І.: та зобов`язано не пізніше 29.09.2016р. подати до господарського суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, в порядку п. 5 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" подати письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду їх вимог та докази їх отримання кредиторами; скласти реєстр вимог кредиторів та подати його на затвердження до господарського суду; разом з боржником організувати та забезпечити проведення інвентаризації майна боржника та визначити його вартість, провести інвентаризацію майна боржника не пізніше 29.09.2016р. (т.1 а.с.172-179).

19.08.2016р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України, опубліковано оголошення про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Опціон", встановлено граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника: протягом 30 днів від дня офіційного оприлюднення про порушення провадження у справі про банкрутство (до 19.09.2016р.) (т.1 а.с.180).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.11.2016р. (попереднє засідання) затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Компанія "Опціон" в наступному складі:

- Центральна ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області на суму 739141,50грн. - 3 черга задоволення вимог кредиторів ТОВ "Компанія "Опціон", 353106,54грн. - 6 черга задоволення вимог кредиторів ТОВ "Компанія "Опціон", а також 13780,00грн. судових витрат - 1 черга задоволення вимог кредиторів ТОВ "Компанія "Опціон";

- ТОВ "КУА "Форвард" на суму 8682919,60грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів ТОВ "Компанія "Опціон" та 2756,00грн. судових витрат - 1 черга задоволення вимог кредиторів ТОВ "Компанія "Опціон".

Ухвалено визначити, що особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі, відповідне правило не поширюється на вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування (т.3 а.с.50-54).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.12.2016р. задоволено клопотання ТОВ "КУА "Форвард" про продовження процедури розпорядження майном ТОВ "Компанія "Опціон" та продовжено процедуру розпорядження майном ТОВ "Компанія "Опціон" строком на 2 місяці до 11.02.2017р.(т.3 а.с.100-102).

Постановою господарського суду Харківської області від 10.01.2017р. припинено процедуру розпорядження майном боржника та повноваження розпорядника майна; визнано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Опціон" банкрутом та відкрити ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором банкрута ТОВ "Компанія "Опціон" арбітражного керуючого Сисуна Олександра Ігоровича; зобов'язано ліквідатора в строк до 10.01.2018р. виконати ліквідаційну процедуру та надати суду обґрунтований звіт про виконану роботу, ліквідаційний баланс, а також всі докази, що свідчать про виконання ліквідаційної процедури (т.3 а.с.126-132).

Як вбачається з матеріалів справи, 21.09.2017р. Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" було подано до господарського суду Харківської області заяву з грошовими вимогами до боржника (вх.№30762) (т.4 а.с.3-68), в якій банк просив суд визнати ПАТ "Дельта Банк" заставним кредитором у справі № 922/2391/16 про банкрутство ТОВ "Компанія "Опціон" на загальну суму 5069548,70грн.; окремо внести до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Компанія "Опціон" вимоги ПАТ "Дельта Банк", які забезпечені заставою майна на суму 5069548,70грн., внести до реєстру вимог кредиторів витрати на оплату судового збору, понесені ПАТ "Дельта Банк" при поданні заяви.

В обґрунтування наявності підстав для задоволення вказаної заяви, банк посилався на укладення договору купівлі-продажу прав вимоги від 01.08.2014р. на підставі якого ПАТ "Дельта Банк" набуло права вимоги за кредитним договором № 07/059/06-КЛ, укладеним між ПАТ "Кредитпромбанк" та Закритим акціонерним товариством "Торговець цінними паперами "Восток-Маклер" (з усіма додатковими угодами до нього), іпотечним договором №07059/102/06-КЛТ від 18.12.2007р. та договором застави № 07/059/303/06-КЛТ від 18.12.2007р., які укладені в забезпечення виконання основного зобов'язання з ТОВ "Компанією "Опціон". Також, банк наголошував на тому, що грошові вимоги забезпечені заставою майна, отже наслідки пропуску строку звернення до суду з вимогами до банкрута не розповсюджуються на вимоги ПАТ "Дельта Банк" і розпорядник майна повинен був внести відповідні дані до реєстру вимог кредиторів.

07.11.2017р. до господарського суду Харківської області ліквідатором боржника арбітражним керуючим Сисуном О.І. було подано пояснення щодо розгляду заяви банку з грошовими вимогами до боржника (вх.№36600) (т.4 а.с.73-92), в яких ліквідатор заперечував проти задоволення вказаної заяви, просив суд відмовити в її задоволенні, посилаючись на відсутність будь-яких зобов'язань боржника - ТОВ "Компанія "Опціон", як перед ПАТ "Кредитпромбанк", так і перед АТ "Дельта-Банк", що витікають з кредитного договору № 07/059/06-КЛТ від 02.03.2006р., укладеного між ПАТ "Кредитпромбанк" та ЗАТ "ТЦП "Восток-Маклер", факт чого встановлено рішеннями господарського суду Харківської області; крім того, ліквідатором було зазначено про відсутність майна, визначеного в договорі іпотеки та застави під час проведення інвентаризації майна боржника.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.11.2017р. відхилено в повному обсязі вимоги ПАТ "Дельта Банк" за заявою (вх. № 30762) про визнання ПАТ "Дельта Банк" заставним кредитором у справі № 922/2391/16 про банкрутство ТОВ "Компанія "Опціон" на загальну суму 5069548,70грн. та про внесення окремо вимог ПАТ "Дельта Банк" до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Компанія "Опціон" в забезпеченій частині в розмірі 5069548,70грн., з підстав викладених вище (т.4 а.с.113-116).

Досліджуючи матеріали справи та з урахуванням норм законодавства України, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Відповідно до статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017р.) та частини 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній після 15.12.2017р.), господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон про банкрутство).

Грошове зобов'язання визначене законодавцем як зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Відповідно до статті 23 Закону про банкрутство, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Частиною 8 статті 23 Закону про банкрутство визначено, що вимоги конкурсних кредиторів, визнані боржником або господарським судом, вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Отже, в силу положень Закону про банкрутство, та незважаючи на визнання (невизнання) розпорядником майна боржника грошових вимог кредиторів, суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.

Згідно матеріалів справи, 02.06.2006р. між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" (надалі - банк) та Закритим акціонерним товариством "Торговець цінними паперами "Восток-Маклер" було укладено кредитний договір №07/059/06-КЛТ (надалі - кредитний договір ) (т. 4 а.с.18-19).

Відповідно до пункту 2.1 кредитного договору, банк надає позичальнику кредити, на умовах забезпеченості, цільового використання, строковості, повернення та платності наданих грошових коштів.

Пунктом 1.1. кредитного договору визначено, що цим договором встановлюється: процедура та умови надання банком у майбутньому кредитів (траншів) позичальнику; процедура та умови повернення позичальником отриманих кредитів, нарахування та сплати процентів за триманими кредитами;а також взаємні права та зобов'язання сторін, що виникнуть при наданні банком кредитів.

Відповідно до пункту 1.2. кредитного договору, зобов'язання банку щодо надання кредитів та зобов'язання позичальника щодо повернення кредитів сплати процентів, а також інші права та зобов'язання сторін, передбачені цим договором, виникають з моменту укладення сторонами додаткових угод про надання кредитів, які є невід'ємними частинами цього договору (надалі - додаткова угода) в сумах, зазначених в таких додаткових угодах. Строк користування кожним окремим кредитом в межах загальної суми, встановленої пунктом 1.1 цього договору, визначається додатковими угодами, але пізніше строку, встановленого пунктом 3.4.4 цього договору.

Відповідно до пункту 2.2. кредитного договору, кредити надаються на наступні цілі: для придбання цінних паперів на фондовому ринку України.

Пунктом 2.7.1. кредитного договору встановлено, що проценти нараховуються за кожним кредитом, наданим згідно з додатковою угодою, 25 числа кожного місяця, в останній робочий день місяця, у день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом та у день повного погашення заборгованості за кредитом, вказаній у відповідній додатковій угоді, виходячи із суми заборгованості за кредитом, яка обліковується на позичковому рахунку , та процентної ставки, яка встановлюється у відповідній додатковій угоді. Якщо 25 число припадає на вихідний або святковий день нарахування процентів здійснюється наступного робочого дня за вихідним (святковим) днем.

У разі непогашення заборгованості за кредитами, наданими згідно з додатковими угодами, у термін, встановлений у пункту 3.4.4 цього договору , останнє нарахування процентів за користування кредитами здійснюється наступного робочого дня за датою, вказаною у пункті 3.4.4 цього договору, в подальшому проценти за користування кредитами не нараховуються

Згідно пункту 3.1.6. кредитного договору, кредити надаються на наступні цілі: для придбання цінних паперів на фондовому ринку України.

Відповідно до пункту 3.1.6. кредитного договору, у разі порушення позичальником умов цього договору та додаткових угод вимагати дострокового повернення кредитів і сплати процентів за фактичний час користування кредитами та пені, у разі її наявності, і в разі невиконання позичальником цих вимог звернути стягнення на предмет іпотеки згідно з Іпотечним договором № 07/059/101/06-КЛТ від 02.06.2006р. та предмет застави згідно з Договором застави № 07/059/301/06-КЛТ від 02.06.2006р. та Договором застави №07/059/302/06-КЛТ від 02.06.2006р.

У подальшому сторонами вносились зміни до кредитного договору шляхом укладення договорів про внесення змін:

- додаткова угода від 05.06.2006р. №1 (т.4 а.с.24), від 17.05.2007р. №2 (т.24 на звороті), від 18.05.2007р. №3 (т.4 а.с.25), від 21.05.2007р. №4 (т.4 а.с.25 на звороті), від 22.05.2007р. №5 (т.4 а.с.26), від 223.05.2007р. №6 (т.4 а.с.26 на звороті), від 03.07.2007р. №7 (т.4 а.с.27), від 20.09.2007р. №8 (т.4 а.с.27 на звороті), від 01.10.2007р. №9 (т.4 а.с.28); додаткова угода від 18.12.2007р. №10 (т.4 а.с.20), якою зокрема сторонами було погоджено викласти пункт 3.1.6. кредитного договору в наступній редакції: у разі порушення позичальником умов цього Договору та Додаткових угод вимагати дострокового повернення кредитів і сплати процентів за фактичний час користування кредитами та пені, у разі її наявності, а виконання Позичальником цих вимог звернути стягнення на предмет іпотеки згідно з Іпотечним договором №059/102/06-КЛТ від 18.12.2007р. та предмет застави згідно з Договором застави №07/059/303/06-КЛТ від 18.12.2007р.; додаткова угода від 19.12.2007р. №11 (т.4 а.с. 29), від 24.12.2007р. №12 (т.4 а.с.29 на звороті), від 27.12.2007р. №13 (т.4 а.с.30), від 16.01.2008р. №14 (т.4 а.с.30 на звороті), від 28.01.2008р. №15 (т.4 а.с.31), від 06.02.2008р. №16 (т.4 а.с.31 на звороті), від 24.06.2008р. №19 (т.4 а.с.32), від 15.12.2008р. №20 (т.4 а.с.32 на звороті), від 16.12.2008р. №21 (т.4 а.с.33), від 17.12.2008р. №22 (т.4 а.с.33 на звороті), від 22.12.2008р. №23 (т.4 а.с.34), від 11.02.2008р. №24 (т.4 а.с.34 на звороті), від 11.02.2009р. №25 (т.4 а.с.35), від 11.02.2008р. №26 (т.4 а.с.35 на звороті), від 11.02.2008р. №27 (т.4 а.с.36), від 11.02.2008р. №28 (т.4 а.с.36 на звороті), від 11.02.2008р. №29 (т.4 а.с.37), від 11.02.2008р. №30 (т.4 а.с.37 на звороті), від 11.02.2008р. №31 (т.4 а.с.38).

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 18.12.2007р. між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" (надалі - іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Опціон" було укладено Іпотечний договір № 07/059/102/06-КЛТ (надалі - договір іпотеки) (т.4 а.с.39-41), відповідно до умов якого в забезпечення виконання зобов'язань боржника (Закритого акціонерного товариства "Торговець цінними паперами "Восток-Маклер") перед іпотекодержателем за кредитним договором іпотекодавець надає іпотекодержателю майно, а саме: нежитлова будівля, корпус Літ. "1-Б", загальною площею 12758,97кв.м, що знаходиться на земельній ділянці площею 1,3134 га за адресою: Харківська область, Дергачівський район, місто Дергачі, вулиця Петровського, будинок № 163-6, належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі - продажу від 15.10.2007р., посвідченого 15.10.2007р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гугель А.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1431, право власності зареєстроване Дергачівським комунальним підприємством технічної інвентаризації "Інвенрос" Харківської області згідно з Витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно № 16395002 від 24.10.2007 року, номер запису: 259 в книзі: 3, реєстраційний № 12786147. Згідно з Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 16775690 від 23.11.2007 року, загальна вартість нерухомого майна становить 4250000,00 грн. (пункт 1.1. договору іпотеки).

Заставна вартість майна за згодою сторін складає 4252000,00грн. (пункт 1.4 договору іпотеки).

Цей договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення та діє до повного виконання боржником зобов'язань перед іпотекодержателем за кредитним договором (пункт 2.1 договору іпотеки).

Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 18.12.2007р. між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" (надалі - заставодержатель) та майновим поручителем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Опціон" (надалі - заставодавець), було укладено договір застави № 07/059/303/06-КЛТ (надалі - договір застави) (т.4 а.с.42-43), відповідно до умов якого заставодавець передає в забезпечення виконання зобов'язань боржника (Закритого акціонерного товариства "Торговець цінними паперами "Восток-Маклер") за кредитним договором, а заставодержатель приймає у заставу майно, а саме: виробниче обладнання в кількості 422 одиниці для виробництва компресорів, що належать ТОВ "Компанія "Опціон" на праві власності та повний перелік якого наведено в Додатку № 1 до цього договору, який є його невід'ємною частиною (пункт 1.1. договору застави) перед заставодержателем

Заставне майно оцінюється сторонами в сумі 2570166,33грн. (пункт 1.4. договору застави).

Цей договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення та діє до повного виконання боржником зобов'язань перед іпотекодержателем за кредитним договором (пункт 2.1 договору застави).

В подальшому сторонами вносились зміни до договору застави шляхом укладення договорів про внесення змін, а саме:

- договір про внесення змін від 28.01.2008р. (т.4 а.с.44);

- договір про внесення змін від 24.04.2008р. (т.4 а.с.45), яким сторони, у зв'язку із внесенням змін до майна, домовились викласти 1.4. договору застави в наступній редакції:

"1.4. Заставлене майно оцінюється сторонами в сумі 2067362,63грн. ";

- договір про внесення змін від 23.06.2008р. №3 (т.4 а.с.46), яким було внесено зміни до майна, а саме: виробниче обладнання в кількості 375 одиниць для виробництва компресорів, що належать заставодавцю на праві власності, та повний перелік якого наведено в додатку №1 до цього договору (в редакції від 24.04.2008р.), який є його невід'ємною частиною.

Відповідно до приписів статей 512, 514 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні на обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 3 статті 512 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Інших обмежень права кредитора на укладення договору уступки вимог законодавство не містить.

Отже, за договором відступлення права вимоги (цеcії) не припиняються первісні зобов'язання сторін, а відбувається заміна однієї із сторін первісного зобов'язання на певних, визначених таким договором умовах. При цьому, цивільним законодавством не вимагається оплатного відступлення прав вимоги від первісного кредитора до набувача.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.2014р. між Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк" (надалі-продавець) та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (надалі - покупець) було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги (надалі - договір) (т.4 а.с.55-57), відповідно до умов якого продавець погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну.

Пунктом 2.1 договору було передбачено, що продавець погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну.

Пунктом 2.3 договору сторони погодили, що права вимоги переходять від продавця покупцю та обов'язки продавця вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання - передачі прав вимоги.

Наявним в матеріалах справи актом приймання - передачі прав вимоги, підписаним уповноваженими представниками сторін та скріпленим печатками сторін, підтверджується передача прав вимоги зазначених в додатку до цього акту від продавця до покупця - ПАТ "Дельта Банк" (який є його невід'ємною частиною), що посвідчує факт здійснення відступлення (т. 1 а.с.61).

Відповідно до додатку до цього акту, до складу вимог за договором купівлі-продажу прав вимоги від 01.08.2014р. було включено і право вимоги виконання Закритого акціонерного товариства "Торговець цінними паперами "Восток-Маклер" зобов'язань за кредитним договором від 02.06.2006р. №07/059/06-КЛТ (т.4 а.с.59).

Як було зазначено вище, 21.09.2017р. банком було подано до господарського суду Харківської області заяву з грошовими вимогами до боржника (вх.№30762) (т.4 а.с.3-68), в якій банк просив суд визнати ПАТ "Дельта Банк" заставним кредитором у справі № 922/2391/16 про банкрутство ТОВ "Компанія "Опціон" на загальну суму 5069548,70грн. та окремо внести до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Компанія "Опціон" вимоги ПАТ "Дельта Банк", які забезпечені заставою майна на суму 5069548,70грн.

В обґрунтування наявності підстав для задоволення вказаної заяви, банк посилався на укладення договору купівлі-продажу прав вимоги від 01.08.2014р. на підставі якого ПАТ "Дельта Банк" набуло права вимоги за кредитним договором № 07/059/06-КЛ, укладеним між ПАТ "Кредитпромбанк" та Закритим акціонерним товариством "Торговець цінними паперами "Восток-Маклер" (з усіма додатковими угодами до нього), іпотечним договором №07059/102/06-КЛТ від 18.12.2007р. та договором застави № 07/059/303/06-КЛТ від 18.12.2007р., які укладені в забезпечення виконання основного зобов'язання з ТОВ "Компанією "Опціон".

Відмовляючи в задоволенні вказаної заяви, місцевий господарський суд погодився з доводами розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Сисуна О.І., щодо відсутності будь-яких зобов'язань у боржника - ТОВ "Компанія "Опціон", як перед ПАТ "Кредитпромбанк", так і перед АТ "Дельта-Банк", що витікають з кредитного договору № 07/059/06-КЛТ від 02.03.2006р., укладеного між ПАТ "Кредитпромбанк" та ЗАТ "ТЦП "Восток-Маклер", факт чого встановлено рішеннями господарського суду Харківської області, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання та в силу приписів статті 35 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинні до 15.12.2017р.), не потребують доведення при розгляді заяви з грошовими вимогами ПАТ "Дельта Банк" до боржника.

Зокрема, господарським судом першої інстанції було встановлено, що рішенням господарського суду Харківської області від 01.10.2010р. у справі №27/369-09 за позовом ПАТ "Кредитпромбанк" до ТОВ "Компанія Опціон", 3-я особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ЗАТ "Торговець цінними паперами "Восток-Маклер" про звернення стягнення на рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ТОВ "Компанії "ОПЦІОН", а саме на предмет застави за договором застави № 07/059/303/06-КЛТ від 18.12.2007 р. та на предмет іпотеки за іпотечним договором № 07/059/102/06-КЛТ від 18.12.2007 р. в задоволенні позовних вимог ПАТ "Кредитпромбанк" відмовлено.

Вищевказаним рішенням суду було встановлено, що "зобов'язання ЗАТ "Торговець цінними паперами "Восток-Маклер" щодо виконання укладеного між ним та позивачем кредитного договору № 07/059/06-КЛТ від 02.06.2006 р. є припиненим та погашеним. Таким чином, зобов'язання ТОВ "Компанії "Опціон", що витікають з укладених між позивачем та відповідачем іпотечного договору № 07/059/102/06-КЛТ від 18.12.2007р. та договору застави рухомого майна № 07/059/303/06-КЛТ від 18.12.2007 р. є припиненими".

Крім того, рішенням господарського суду Харківської області від 11.04.2013р. у справі № 922/976-13 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алгоритм" до Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк" в особі Харківської філії ПАТ "Кредитпромбанк"; Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Опціон" про визнання недійсним договору визнано недійсним іпотечний договір № 07/059/І02/06-КЛТ від 18.12.2007р., із змінами та доповненнями, укладений між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" в особі Харківської філії ВАТ "Кредитпромбанк", та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Опціон", посвідчений 18.12.2007р. приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. та зареєстрований в реєстрі за № 5083.

Отже, з урахуванням встановлених обставин, місцевий господарський суд дійшов висновку, що за вищевказаним іпотечним договором у боржника відсутні будь-які зобов'язання та відповідно у банку відсутнє право як заставного кредитора на звернення до суду з відповідною вимогою.

Окрім іншого, господарським суд першої інстанції було зазначено, що за наслідками проведення інвентаризації майна, належного ТОВ "Компанія "Опціон", розпорядником майна, та в подальшому, ліквідатором не встановлено наявність у боржника будь-якого майна, визначеного умовами іпотечного договору та договору застави, у зв'язку з чим відповідні дані у реєстрі вимог кредиторів, затвердженому ухвалою суду від 29.11.2016р. відсутні.

Проте, колегія суддів відповідні висновки господарського суду першої інстанції вважає передчасними враховуючи наступне.

Як було зазначено вище, в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, 18.12.2007р. між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" (надалі - заставодержатель) та майновим поручителем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Опціон" (надалі - заставодавець), було укладено договір застави № 07/059/303/06-КЛТ (надалі - договір застави) (т.4 а.с.42-43), відповідно до умов якого заставодавець передає у забезпечення виконання зобов'язань боржника (Закритим акціонерним товариством "Торговець цінними паперами "Восток - Маклер") за кредитним договором, а заставодержатель приймає у заставу майно, а саме: виробниче обладнання в кількості 375 одиниці для виробництва компресорів, що належать ТОВ "Компанія "Опціон" на праві власності та повний перелік якого наведено в Додатку № 1 до цього договору, який є його невід'ємною частиною (пункт 1.1. договору застави) перед заставодержателем

Заставне майно оцінюється сторонами в сумі 2067362,63грн (пункт 1.4. договору застави).

Цей договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення та діє до повного виконання боржником зобов'язань перед іпотекодержателем за кредитним договором (пункт 2.1 договору застави).

Судова колегія зауважує, що даний договір застави є дійсним, в судовому порядку оскаржений не був, крім того, посилання місцевого господарського суду на встановлені рішенням господарського суду Харківської області від 01.10.2010р. у справі №27/369-09 обставини щодо припинення та погашення додаткових зобов'язань, укладених в забезпечення кредитного договору, зокрема договору застави рухомого майна № 07/059/303/06-КЛТ від 18.12.2007р., у зв'язку з тим, що боржник, як юридична особа припинив свою діяльність, є безпідставними та такими, що не узгоджується з правовою позицією викладеною у постановах Верховного Суду України від 10.02.2016р. у справі №6-216цс14, від 10.02.2016р. у справі №6-84цс15, від 06.07.2016р. у справі № 3-578гс16.

Так, відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 572 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 1 Закону України "Про заставу" передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно статті 1 Закону України "Про заставу" застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом.

За змістом положень пункту 1 частини першої статті 593 Цивільного кодексу України, право застави припиняється, зокрема, у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Відповідно до частини першої статті 609 цього Кодексу зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Разом із тим згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Інститут забезпечення виконання зобов'язання спрямований на підвищення гарантій забезпечення майнових інтересів сторін зобов'язання, насамперед інтересів кредитора, належного його виконання, а також усунення можливих негативних наслідків неналежного виконання зобов'язання.

За змістом частини першої статті 589 Цивільного кодексу України, правовим наслідком невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, є виникнення у заставодержателя права звернення стягнення на предмет застави, заставодавцем якого відповідно до частини першої статті 583 Цивільного кодексу України і частини другої статті 11 Закону України "Про заставу" може бути як сам боржник, так і третя особа (майновий поручитель). При цьому майновий поручитель несе відповідальність перед заставодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета застави.

Таким чином, укладаючи договір застави, заставодавець бере на себе всі ризики, пов'язані з невиконанням зобов'язання боржником (у межах вартості предмета застави), у тому числі й ті, що виникають унаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із відповідного Єдиного державного реєстру. Оскільки покладення цих ризиків на особу, яка видала забезпечення, відбулося за договором, укладеним заставодавцем саме із кредитором, то всі узяті ризики слід покладати на особу, яка видала забезпечення, і після припинення існування боржника. Отже, ліквідація боржника не повинна припиняти обов'язку заставодавця із несення цих ризиків. Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка видала забезпечення, тобто звільнення останньої від таких ризиків має бути предметом спеціальної домовленості між нею і кредитором.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що сам факт ліквідації боржника за основним договором із внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором, яка не була погашена у процедурі ліквідації, не є підставою для припинення договору застави, укладеного на забезпечення виконання боржником основного зобов'язання, та звільнення заставодавця від відповідальності перед кредитором.

Враховуючи вищевикладене, та з урахуванням правової позиції Верховного Суду України, судова колегія вважає, що висновки місцевого господарського суду щодо припинення та погашення додаткового зобов'язання, укладеного в забезпечення кредитного договору, зокрема договору застави рухомого майна № 07/059/303/06-КЛТ від 18.12.2007р., є необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно зі статтею 15 Закону України "Про заставу", застава рухомого майна може бути зареєстрована відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна.

Згідно вимог статті 5 даного Закону, предметом обтяження може бути рухоме майно, не вилучене з цивільного обороту, на яке згідно із законодавством може бути звернене стягнення. Залежно від змісту обтяження предмет обтяження повинен належати боржнику або обтяжувачу на праві власності чи на праві господарського відання. Відносини щодо рухомого майна, яке належить особі на праві господарського відання, регулюються за правилами, встановленими для регулювання відносин щодо рухомого майна, яке належить особі на праві власності.

Відповідно до змісту статті 11 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 16 Закону України "Про заставу" визначено, що право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Реєстрація застави не пов'язується з моментом виникнення права застави та не впливає на чинність договору застави.

Як було зазначено вище, господарський суд першої інстанції, посилаючись на проведену ліквідатором у межах даної справи інвентаризацію, за результатами якої не було встановлено наявність у боржника будь-якого майна, визначеного умовами, зокрема договору застави, дійшов висновку, що вимоги банку не є забезпеченими.

Проте, такі висновки місцевого господарського суду на думку судової колегії є передчасними, оскільки судом першої інстанції, всупереч приписам господарського процесуального законодавства не було надано належної правової оцінки наявному у матеріалах справи Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 18.09.2017р. №53449390, який було додано банком до заяви з грошовими вимогами до боржника (т.4 а.с.15-17).

З вказаного витягу вбачається, що застава майна боржника, а саме: виробничого обладнання в кількості 375 одиниць, згідно Додатку №1 до Договору застави №07/059/303/06- КТЛ від 18.12.2007р. (в редакції від 24.04.2008р.), яких є його невід'ємною частиною . Заставна вартість - 2067362,63грн. є дійсною, обтяжувачем зазначено ПАТ "Дельта Банк", на підставі договору купівлі- продажу права вимоги, 975, 01.08.2014р.

Судова колегія також зазначає, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, проте, судом першої інстанції не було з'ясовано чи були вимоги банку забезпечені заставою на момент звернення кредитора до боржника із грошовими вимогами, та не мотивовано своїх висновків про незабезпечення вимог банку у зв'язку з відсутністю заставного майна, зокрема, не зазначено, чому витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна не є належним та допустимим доказом у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, який свідчить про наявність та дійсність застави рухомого майна.

Враховуючи вищевикладене, що договір застави рухомого майна №07/059/303/06-КЛТ від 18.12.2007р. не є припиненим, матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що майно за вказаним договором відсутнє, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали господарського суду Харківської області від 23.11.2017р. в частині відмови у визнанні вимог ПАТ "Дельта Банк" щодо окремого внесення до реєстру вимог кредиторів вимог, які забезпечені заставою майна боржника на підставі договору застави №07/059/303/06- КТЛ від 18.12.2007р. на суму 2067362,63грн.

Таким чином, загальна сума кредиторських вимог, забезпечених заставою майна боржника становить 2067362,63грн.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відмови в задоволенні заяви банку в частині відмови у визнанні вимог ПАТ "Дельта Банк" щодо окремого внесення до реєстру вимог, які забезпечені заставою майна боржника на підставі договору іпотеки № 07/059/І02/06-КЛТ від 18.12.2007р., оскільки вказаний договір було визнано в судовому порядку недійсним.

Також, банком заявлено до стягнення судовий збір за подання заяви про визнання кредиторських вимог у розмірі 3200,00грн.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону про банкрутство, до першої черги задоволення вимог кредиторів законодавцем віднесено витрати, пов'язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді та роботою ліквідаційної комісії, у тому числі: витрати на оплату судового збору.

Таким чином, судовий збір у розмірі 3200,00грн. за подачу заяви про визнання кредиторських вимог у даній справі слід віднести до першої черги задоволення вимог кредиторів.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 31 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських судів про якість судових рішень, щоб мати ознаки високої якості, судове рішення повинно сприйматися сторонами по справі та суспільством у цілому як результат правильного застосування юридичних норм, справедливого судового процесу та належної оцінці фактів, а також як таке, що може бути ефективно виконаним. Лише в цьому випадку сторони будуть упевнені, що їхню справу розглянуто й вирішено належним чином, а громадськість сприйме ухвалене рішення як фактор відновлення суспільної злагоди.

Пунктом 38 Висновку визначено, що при викладені мотивів прийняття рішення слід відповісти на аргументи сторін, тобто окремий пункт вимог та аргументи захисту. Це є важливою гарантією, яка дає можливість сторонам переконатись в тому, що їхні доводи були вивчені, а отже, суддя взяв їх до уваги.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що господарським судом першої інстанції при розгляді даної справи та постановленні оскаржуваної ухвали не було прийнято до уваги та не надано належної правової оцінки всім доказам у справі в їх сукупності, що, враховуючи суть даного спору, свідчить про не з'ясування судом всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами процесуального законодавства рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

З огляду на вищевикладене, оскільки місцевий господарський суд не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" підлягає частковому задоволенню, а ухвала господарського суду Харківської області від 23.11.2017р. у справі №922/2391/16 підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст. 254,255, 269, 270, 273, п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 3 ч. 1 ст. 277, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 23.11.2017р. у справі №922/2391/16 скасувати частково, в частині невнесення грошових вимог Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на суму 2067362,63грн.

Задовольнити заяву Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" з грошовими вимогами до боржника (вх.№30762 від 21.09.2017р.) частково.

Окремо внести вимоги, що забезпечені заставою, до першої черги, а саме вимоги :

- Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в сумі 2067362,63грн.

Окремо внести відомості щодо майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Опціон", яке є предметом застави, а саме:

- виробниче обладнання в кількості 375 одиниць, згідно Додатку №1 до Договору застави №07/059/303/06- КТЛ від 18.12.2007р. (в редакції від 24.04.2008р.), яких є його невід'ємною частиною. Заставна вартість - 2067362,63грн.

Внести до першої черги задоволення вимог кредиторів судовий збір за подання заяви з грошовими вимогами до боржника у розмірі - 3200,00грн.

В іншій частині ухвалу господарського суду Харківської області від 23.11.2017р. у справі №922/2391/16 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 25 січня 2018р.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя Плахов О.В.

Суддя Здоровко Л.М.

Суддя Шутенко І.А.