ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2018р. Справа №914/2812/16

За позовом: Приватного підприємства «СИМПАТІК-ЕЛЕКТРО» (50029, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ногіна, 21/3; ідент.код 34488991)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 15; ідент.код 23269555)

про: зобовязання прийняти продукцію виробничо-технічного призначення (визначену умовами Договору) та стягнення вартості продукції у сумі 134400,00грн. (відповідно до умов п.п.1.1, 1.2, 6.1 Договору поставки).

Cуддя: Стороженко О.Ф.

Секретар: Мазуркевич М.Р.

Представники:

Позивача: ОСОБА_1 Довіреність №18 від 12.12.2017; ОСОБА_2 директор;

Відповідача: ОСОБА_3 Довіреність №229 від 29.12.2017; ОСОБА_4 Довіреність №179 від 29.12.2017.

Процесуальнії дії вчинено судом у приміщенні Господарського суду Львівської області: зал судового засідання №3.

Приватним підприємством «СИМПАТІК-ЕЛЕКТРО» заявлено позов до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» з вимогами (які частково змінені Позивачем та прийняті судом Ухвалою від 14.12.2017):

« 1.Зобовязати відповідача виконати умови п.1.1, п.1.2, п. 6.1 Договору від 18.05.2015 року № 152-ЗЭ-БуТЭС, а саме: прийняти продукцію виробничо-технічного призначення, визначену у специфікації до Договору поставки від 18.05.2015 року № 152-ЗЭ-БуТЭС у кількості 9 одиниць (у т.ч. 8 шт. електромагніти КМП-4 та 1 шт. електромагніт ЕМТ 2-37М) на загальну суму 134400 грн.;

2.Стягнути з відповідача ПАТ ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО на користь позивача ПП СИМПАТІК-ЕЛЕКТРО вартість 9 одиниць продукції виробничо-технічного призначення у сумі 134400,00грн., відповідно до п.1.1, п.1.2, п.6.1 Договору поставки від 18.05.2015 року № 152-ЗЭ-БуТЭС.».

Постановою Вищого господарського суду України від 11.10.2017 справу направлено на новий розгляд. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 27.11.2017 дану справу прийнято до розгляду.

Підстави заявлених Позивачем вимог викладено у Позовній заяві, Поясненнях (від 28.11.16, 17.12.16), ОСОБА_5 (від 12.12.17) та Відповіді на відзив (від 12.01.18), у яких, зокрема, зазначено:

-згідно з умовами п.4.15.1 двостороннього Договору від 18.05.15, уповноваженою Відповідачем особою (Відокремленим підрозділом) надіслано Позивачу ОСОБА_6 від 20.07.15 із заявкою на поставку обумовленої продукції (електромагнітів: КМП-4 10 шт., ЕМТ2 37-М 4 шт.);

-на виконання умов п.4.10 Договору, Позивач, ОСОБА_7 від 27.07.15, повідомив Відповідача про готовність до здійснення поставки продукції у повному обсязі, а також про необхідність надання довіреності для підтвердження уповноваження певної особи на отримання товару;

-Відповідач відповіді на ОСОБА_7 від 27.07.15 не надав, що зумовило додаткове надіслання йому ОСОБА_7 від 12.08.15 та 24.09.15 (з відповідними повідомленнями), на які відповіді не надано;

-жодних дій, спрямованих на отримання продукції, Відповідачем не вчинено;

-27.11.2015 Сторонами укладено Додаткову угоду до Договору, якою продовжено строк його дії (що первинно встановлювався до 31.12.2015) до 30.06.2016;

-19.01.2016 Відповідачем видано ОСОБА_2, яким уповноважено визначену у ньому особу на отримання продукції, проте, - у меншій кількості, ніж передбачено Договором;

-відповідно до Наряду Відповідача, Позивачем поставлено продукцію у кількості, яка ним визначена: електромагніти КМП-4 2шт., ЕМТ 2 37-М 3шт., і даний товар Відповідачем оплачено;

-Наряду (довіреності) на отримання решти продукції (обумовленої Договором) Відповідачем не видано, про причини не повідомлено;

-вартість замовленої, але не отриманої Відповідачем (з його вини) продукції складає 134400,00грн.;

-на момент отримання ОСОБА_5 Відповідача (від 20.07.2015) у Позивача була можливість здійснення поставки обумовленої Договором продукції (у повному обсязі), так як вона була в наявності у Фізичної особи-підприємця, який, за Договором від 15.06.15 (укладеним ним та Позивачем), зобовязався поставити вказані електромагніти Підприємству «Симпатік-Електро»;

-Позивач у 2015 році не отримував у свого постачальника визначені Договором електромагніти, оскільки визнав за недоцільне зберігати їх на Підприємстві і очікував моменту уповноваження Відповідачем певної особи на отримання продукції (моменту видачі довіреності), що було необхідним для здійснення поставки;

-Позивач, після видачі Відповідачем 19.01.2016 Наряду, отримав від свого постачальника електромагніти: 28.01.2016 пять одиниць, які у той самий день поставлено Відповідачу, 03.02.2016 девять одиниць, на отримання яких Відповідачем не видано наряду (довіреності), що перешкодило Позивачу здійснити їх поставку;

-16.12.2016 (у ході судового процесу) Позивачем, через перевізника, здійснено доставку спірних девяти електромагнітів, які Відповідачем повернуто (через перевізника), - без повідомлення причин;

-електромагніти, визначені Договором, виготовлялись на замовлення Відповідача і є специфічним товаром, що унеможливлює Позивачу їх реалізацію на ринку;

-вартість електромагнітів (у кількості девяти одиниць), які залишились у Підприємства «Симпатік-Електро», сплачено відповідному постачальнику;

-Відповідач діяв з умислом та ухилився від належного виконання договірних зобовязань з прийняття і оплати продукції.

Відповідач, у поданих суду Відзивах (від 14.12.16, 13.12.17 та 11.01.18), навів обгрунтування відсутності підстав для задоволення позову, при цьому, зокрема, зазначив:

-Додатковою угодою до Договору (від 27.11.2015) строк дії Договору поставки було продовжено до 30.06.2016 (без зміни основних умов Договору), тому, - строк дії правочину закінчився 29.06.2016;

-«у межах дії та умов Договору, 19.01.2016 Позивачем було поставлено, а Відповідачем прийнято та оплачено партію передбаченої Договором продукції на загальну суму 69504,00грн.»;

-«із закінченням строку дії Договору часу його чинності й обовязковості, закінчився строк, протягом якого Позивач міг поставити, а Відповідач прийняти недопоставлену за Договором продукцію», так як «строк чинності Договору обумовлює строк чинності зобовязання, що виникло з цього Договору, а припинення Договору має наслідком припинення існування прав і обовязків його учасників, які складають зміст Договору»;

-після закінчення строку дії Договору «у Відповідача немає обовязку щодо прийняття та оплати продукції за ним»;

-передбачена умовами п.5.4 Договору Податкова накладна на спірну продукцію Позивачем не зареєстрована, тому, - відсутні підстави для розрахунку;

-відсутня вина Відповідача у непоставці Позивачем спірної продукції;

-надання Відповідачем «нарядів на отримання від постачальника ТМЦ не передбачено умовами Договору»;

-Позивач, ОСОБА_7 №096 від 27.07.2015, повідомив Відповідача, що готовий, згідно з умовами п.4.10 Договору, здійснити поставку в обсягах, визначених у Договорі, тому, - поставка повинна була відбутись по 26.08.2015 включно (у 30-денний строк після отримання ОСОБА_5) і невиконання Позивачем такого обовязку є порушенням умов Договору (розділу 4);

-спірні електромагніти, станом на 01.07.2015, у Позивача були відсутні, хоча умовами п.1.3 Договору зазначено, що Постачальник гарантує, що продукція, яка поставляється за Договором, належить йому на праві власності і він має право нею розпоряджатись.

Суд, розглядаючи спір, що виник між Сторонами, дослідив усі обставини, про які зазначено Учасниками справи, та подані ними докази, а в судовому засіданні 23.01.2018, згідно з вимогами статей 210, 211 ГПК України, здійснив повторне безпосереднє дослідження обставин та доказів.

У ході дослідження обставин спору та поданих (Учасниками справи) доказів, - суд встановив:

18.05.2015 Сторонами укладено Договір №152-ЗЕ-БуТЕС, згідно з умовами якого:

-Позивач (Постачальник) зобовязався здійснити Відповідачу (Покупцю) поставку (передати у власність) продукцію виробничо-технічного призначення, асортимент, кількість та вартість якої визначені Специфікацією (яка наведена у п.1.1 Договору), а саме: електромагніти КМП-4 (у кількості десяти одиниць) вартістю 12640,00грн. (за 1 шт.), та ЕМТ 2 37-М (у кількості чотирьох одиниць) вартістю 10880,00грн. (за 1 шт.);

-Відповідач (Покупець) зобовязався прийняти і оплатити продукцію відповідно до умов Договору (п.1.2);

-Позивач (Постачальник) гарантував, що продукція, яка поставляється за Договором, належить йому на праві власності, не обтяжена (на дату набуття чинності Договором) правами третіх осіб, і що Постачальник має право розпорядження цією продукцією (п.1.3);

-поставка продукції здійснюється партіями і в строки, погоджені Сторонами у Договорі (п.4.1);

-місце доставки продукції Бурштинська теплова електрична станція (п.4.2), яка є Відокремленим підрозділом ПАТ «ДТЕК Західенерго» та діє на підставі Положення (затвердженого 29.07.14);

-датою поставки продукції є дата її передачі Покупцеві (п.4.7);

-«строк поставки товару 2015р., упродовж тридцяти календарних днів після отримання Постачальником письмової заявки, яка направляється Покупцем за допомогою технічних засобів звязку з обовязковим наступним надісланням рекомендованого письмового повідомлення поштою, і вважається отриманою Постачальником на пятий день з дати реєстрації рекомендованого листа у відділенні поштового звязку» (п.4.15);

-строк дії Договору до 31.12.2015 (п.8.1);

-Договір може бути розірваний Покупцем в односторонньому порядку, про що він письмово повідомляє Постачальника за десять днів (п.8.8);

-невід`ємною частиною Договору є Додаток №1 Зразок довіреності (п.9.1), проте, такого Додатку суду не надано.

На підставі зазначеного Договору поставки між Сторонами виникли майново-господарські зобовязання, які, відповідно до норми ч.1 ст.175 Господарського кодексу України, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом. Відповідно, до спірних господарських відносин необхідно застосовувати, зокрема, норми:

-статей 11, 509, 530, 532, 610-615, 626-629, 631, 655, 656, 658, 662-664, 669, 689, 692, 712 ЦК України;

-статей 173-175, 179, 193, 197, 220, 221, 264-267 ГК України.

На виконання умов п.4.15 Договору, Відокремленим підрозділом Відповідача - Бурштинською ТЕС (визначеною у Договорі вантажоодержувачем) подано Позивачу ОСОБА_5 (№110/1190 від 20.07.15) на поставку Позивачем обумовленої Договором продукції у повному обсязі.

Тобто, - Відповідачем подано ОСОБА_5 на поставку Позивачем усіх чотирнадцяти електромагнітів, вказаних у Специфікації до Договору (зазначена у п.1.1 Договору).

При цьому, доказу виконання Відповідачем обовязку (передбаченого умовами пункту 4.15 (підп.4.15.1) Договору) щодо надіслання ОСОБА_5 Позивачу рекомендованою кореспонденцією (засобом поштового звязку), - не надано. За ствердженням Позивача, вказана ОСОБА_5 надійшла виключно електронною поштою.

Зазначене унеможливлює чітке визначення строку поставки, встановленого умовами п.4.15 Договору, так як він вираховується з моменту «отримання» Постачальником ОСОБА_5 на поставку. При цьому, ОСОБА_5 «вважається отриманою Постачальником на пятий день з дати реєстрації рекомендованого листа у відділенні поштового звязку».

Проте, Відповідачем, усупереч умовам п.4.15 Договору, ОСОБА_5 (на поставку) засобом поштового звязку не надіслано.

За ствердженням Позивача, факт порушення Відповідачем договірного зобовязання з належного надіслання ОСОБА_5 (на поставку) залишено ним поза увагою, так як Підприємство було зацікавлене у здійсненні поставки у найкоротший строк.

Тому, Позивач прийняв до виконання ОСОБА_5 Відповідача, надіслану йому лише за допомогою технічного засобу звязку (електронною поштою).

При цьому, за ствердженням Позивача (не спростованим Відповідачем), така ОСОБА_5 (на поставку) надійшла до Підприємства 27.07.2015.

Позивачем, після отримання ОСОБА_5, відразу надіслано Відповідачу ОСОБА_6 №096 від 27.07.15 з підтвердженням готовності до здійснення поставки продукції (обумовленої Договором) у повному обсязі. Факт отримання Відповідачем зазначеного ОСОБА_7 підтверджено у поданому Відзиві.

ОСОБА_7 Позивач повідомив Відповідача про адресну доставку продукції через перевізника та про необхідність надання довіреності.

За ствердженням Позивача, яке підтверджено і представником Відповідача, - у Бурштинській ТЕС (Вантажоодержувач) встановлено певний внутрішньогосподарський порядок, який передбачає обовязкове уповноваження певної особи на отримання поставленого товару, - шляхом видачі відповідної довіреності.

Виходячи з умов п.9.1 Договору, зазначене ствердження повністю обґрунтоване, так як Додаток №1 до Договору встановлював зразок довіреності.

Проте, Додаток №1 до Договору (із зразком довіреності) не надано, а фактично Відповідачем (його Відокремленим підрозділом) було уповноважено (визначену особу) на отримання продукції шляхом видачі Наряду, який, за своїм змістом, є довіреністю (передбаченою нормою ст. 1003 ЦК України).

За ствердженням Позивача (не спростованим Відповідачем), відсутність факту уповноваження Відповідачем (певної особи) на отримання продукції, - шляхом видачі довіреності (наряду), - була перешкодою для здійснення Підприємством відвантаження продукції (для доставки), оскільки у перевізника не було б можливості здійснити вручення вантажу у місці призначення.

Відповіді на зазначений ОСОБА_8 (від 27.07.2015) Відповідачем - не надано.

Також, Відповідачем не надано відповіді і на інші, аналогічні за змістом, ОСОБА_8 №106 від 12.08.2015 та №110 від 24.09.2015, які надіслано Підприємством «Симпатік-Електро» з метою погодження і вирішення усіх питань, необхідних для належного виконання договірного зобовязання із здійснення поставки.

Отже, Позивачем вжито усі належні заходи щодо забезпечення виконання обовязку з поставки, так як вчинено дії, які, виходячи з обставин, були необхідними (з його боку) для забезпечення передання товару.

У даному випадку, враховуючи наведене, - наявний факт прострочення Відповідача (як кредитора), що підтверджується наступним:

1)Згідно з нормами ч.1 ст.613 ЦК України та ч.1 ст.221 ГК України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо ним не вчинено дій, що випливають із суті зобовязання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обовязку.

Тому, факти ухилення Відповідачем від погодження важливого питання, про яке зазначено Позивачем у трьох ОСОБА_8 і до вирішення якого Підприємство не могло здати перевізнику вантаж (для доставки у місце призначення), - у звязку з відсутністю факту уповноваження Відповідачем певної особи на отримання товару (шляхом видачі довіреності), - є підтвердженням прострочення Відповідача.

2)Згідно з нормами ст. 689 ЦК України, Покупець зобовязаний прийняти товар, а також вчинити дії, які, відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару.

Проте, Відповідач ухилився від вчинення дій, спрямованих на погодження з Позивачем важливого питання, повязаного з поставкою продукції, до вирішення якого Постачальник не міг здати товар перевізнику для здійснення його доставки Вантажоодержувачу. Тобто, Покупець не вчинив дій, необхідних для забезпечення передання та одержання товару (що є порушенням вимог ст. 689 ЦК).

3)Згідно з нормою ч.2 ст.193 ГК України, - кожна Сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої Сторони та необхідність забезпечення загальногосподарського інтересу.

Проте, ухилення Відповідачем від погодження з Позивачем важливого питання щодо доставки товару у місце призначення, складовою частиною якої є вручення його уповноваженій особі Покупця, є фактом невжиття необхідних заходів щодо належного виконання договірного зобовязання із забезпечення прийняття продукції.

Оскільки наявний факт прострочення Відповідача (Покупця), тому, виходячи з норм ч.4 ст.612 ЦК України та ч.3 ст.220 ГК України, прострочення Позивача (Постачальника), - не настало, так як зобовязання з поставки не могло бути виконане внаслідок прострочення Покупця (яке полягало у невчиненні дій, до часу вчинення яких Постачальник не міг виконати свого обовязку).

Отже, згідно з нормою ч.2 ст.613 ЦК України, наявні були підстави для відстрочення Позивачу виконання зобовязання з поставки на час прострочення Відповідача, і таке відстрочення було погоджено Сторонами, що підтверджує факт укладення ними 27.11.2015 Додаткової угоди до Договору, якою:

-продовжено дію Договору до 30.06.2016;

-інші умови Договору залишено без змін.

Проте, враховуючи зазначений факт прострочення Відповідача, а також факт погодження Сторонами (Додатковою угодою) відстрочення виконання Позивачем обовязку з поставки, умова пункту 4.15 Договору щодо поставки продукції у 2015 році була фактично змінена, оскільки Додатковою угодою продовжено дію Договору до 30.06.2016.

Фактично, прострочення Відповідача (у певній частині) тривало до часу уповноваження ним визначеної особи на отримання частини продукції, передбаченої Договором, - шляхом видачі 19.01.2016 Наряду на отримання від Позивача електромагнітів у кількості пяти одиниць: КМП-4 2 шт., ЕМТ2 37-М 3 шт.

Поставка зазначених електромагнітів здійснена Позивачем 28.01.2016, що підтверджує Видаткова накладна №СЕ-0000001, підписана двома Сторонами. Податкова накладна на таку поставку зареєстрована.

Оплату вартості поставленої продукції у сумі 69504,00грн. Відповідачем здійснено 29.04.2016.

При цьому, важливо, що Відповідач, після укладення 27.11.2016 Додаткової угоди до Договору, визнав наявність підстав для здійснення Позивачем поставки відповідно до ОСОБА_5 від 20.07.2015 (надісланої Вантажоодержувачем), яка передбачала поставку усієї кількості продукції, обумовленої Договором.

Тому, видаючи ОСОБА_2 на отримання частини продукції, обумовленої Договором, Відповідач порушив своє зобовязання з прийняття продукції відповідно до умов Договору (передбачене пунктом 1.2), - так як зазначений ОСОБА_2 видано Покупцем усупереч поданій ним ОСОБА_5 на поставку усієї продукції (передбаченої Договором).

Отже, Відповідачем обовязок з прийняття продукції, обумовленої Договором, виконано лише частково (та несвоєчасно).

Відсутність факту уповноваження Відповідачем певної особи на отримання (до 30.06.2016) решти продукції, визначеної Договором та замовленої шляхом подання ОСОБА_5 (від 20.07.2015), підтверджує те, що факт прострочення Покупця, - щодо належного виконання договірного зобовязання з прийняття товару у повному обсязі, - тривав упродовж усього строку дії Договору: до 30.06.2016 (обґрунтування висновку про прострочення Відповідача уже наведено).

Відповідач ухилився від погодження з Позивачем питання щодо поставки решти продукції, - до вирішення якого Постачальник не міг здати перевізнику товар для здійснення доставки Вантажоодержувачу, - так як Покупець не видав довіреності (наряду) на отримання такої продукції і не надав відповіді на ОСОБА_8 №57 від 17.06.2016, у якому Постачальник зазначив про необхідність виконання Договору у повному обсязі, передумовою якого є видача Відповідачем довіреності на отримання товару.

Отже, саме з вини Відповідача не здійснено поставки електромагнітів у кількості девяти одиниць, так як факт прострочення Покупця (що полягав у невчиненні дій, необхідних для погодження і вирішення питання щодо доставки) перешкоджав виконанню Постачальником свого обовязку (обґрунтування такого висновку уже наведено).

Важливо також, що Відповідач, ухиляючись від погодження з Позивачем важливих питань, повязаних з поставкою, жодним чином не повідомляв Постачальника про причини своєї протиправної бездіяльності, а також не заявляв про розірвання Договору в односторонньому порядку, хоча таке право передбачено умовами п.8.8 Договору.

Крім цього, важливо, що Відповідачем не вчинялось жодних дій, спрямованих на прийняття решти продукції. Тобто, - наявний факт протиправної бездіяльності.

Наведене Відповідачем (у Відзиві) обґрунтування невиконання обовязку з прийняття продукції, - безпідставне, що підтверджується наступним:

1)Факт відсутності у Позивача обумовленої продукції на час укладення Договору (18.05.2015) жодним чином не перешкоджав здійсненню поставки після отримання ОСОБА_5 Відповідача (від 20.07.2015), так як на той час дана продукція була (в наявності) в особи постачальника за Договором (№1/15 від 15.06.2015), укладеним ним та Позивачем, відповідно до умов якого він зобовязався здійснити поставку Підприємству «Симпатік-Електро» електромагнітів (які були призначені для наступної поставки Відповідачу). Факт наявності у зазначеної особи-підприємця необхідних електромагнітів підтверджує його ОСОБА_8 №36 від 27.07.15, надісланий Позивачу.

2)Факт відстрочення Позивачем отримання електромагнітів у свого постачальника зумовлювався виключно бездіяльністю Відповідача (про яку вже зазначено), так як Позивач визнав за недоцільне здійснювати зберігання продукції на Підприємстві і, залишаючи продукцію у свого постачальника, очікував вчинення Відповідачем необхідних дій, відсутність яких унеможливлювала здійснення поставки.

Зазначене викладено Позивачем у ОСОБА_8 №099 від 31.07.15, надісланому особі-постачальнику за Договором від 15.06.2015.

3)Позивач вживав необхідні заходи для погодження з Покупцем усіх питань, повязаних з поставкою, і, відповідно, прострочення виконання обовязку з поставки було зумовлене виключно простроченням Відповідача (про що вже зазначено).

Тобто, враховуючи наведене, - наявна вина Відповідача у неналежному виконанні умов Договору.

Відповідач, при відсутності підстав, ухилявся від погодження з Позивачем важливих питань, повязаних з поставкою (про це вже зазначено), що підтверджує наявність фактичної протиправної відмови Покупця від прийняття продукції, обумовленої Договором.

Неналежне виконання Покупцем обовязку з прийняття продукції зумовлює настання певних наслідків, передбачених нормою ч.4 ст.692 ЦК України, згідно з якою у Позивача (Постачальника) виникло право вимагати у Відповідача оплати вартості продукції у звязку з відмовою від її прийняття та оплати.

Отже, позовна вимога про стягнення з Відповідача вартості девяти одиниць електромагнітів у сумі 134400,00грн. (від отримання яких Товариство «ДТЕК Західенерго» фактично відмовилось при відсутності належних підстав) повністю обґрунтована та відповідає нормі ч.4 ст.692 ЦК України.

При цьому, необхідно також враховувати важливу обставину: спірні електромагніти виготовлено Акціонерним товариством «ОСОБА_9 автоматизованих систем», виходячи з технічних вимог Бурштинської ТЕС (про що зазначено у ОСОБА_9 №170 від 07.05.2015), що, за ствердженням Позивача (не спростованим Відповідачем), унеможливлює Підприємству «Симпатік-Електро» їх реалізацію на ринку.

Обґрунтування Відповідачем заперечення щодо позовної вимоги про оплату вартості спірної продукції фактом відсутності видачі Позивачем (та реєстрації) відповідної Податкової накладної безпідставне, оскільки відсутність такої Накладної зумовлена обєктивними причинами: відсутністю певної події (поставки або оплати), що зумовлює видачу Податкової накладної.

Позовна вимога про зобовязання Відповідача прийняти електромагніти у кількості девяти одиниць безпідставна, так як:

-норма ч.4 ст.692 ЦК України та умови Договору не передбачають права Постачальника на таку вимогу;

-виходячи з норм ч.1 ст.631 ЦК України та ч.7 ст.180 ГК України, застосування заходів, спрямованих на виконання Відповідачем обовязку з прийняття продукції, можливе лише у межах строку дії Договору, який закінчився 30.06.2016.

При цьому, важливо, що у ході судового процесу Позивачем було вчинено дії, спрямовані на поставку Відповідачу спірних електромагнітів, так як 16.12.2016 продукцію було здано перевізнику (ТзОВ «Ін-Тайм») для доставки, що підтверджує Декларація про прийняття вантажу №. Проте, отриману продукцію Відповідачем повернено 23.12.2016 (що підтверджує Декларація №).

За ствердженням Відповідача, відмова від прийняття поставленої продукції зумовлена закінченням строку дії Договору та втратою інтересу до товару.

Враховуючи, що зазначена поставка здійснювалась після закінчення строку дії Договору (у ході судового процесу), тому, - зазначений факт не впливає на вирішення спору у даній справі.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій Відповідача (про що вже зазначено), тому, згідно з нормою ч.9 ст. 129 ГПК України, - наявні підстави для покладення на нього у повному обсязі судових витрат (11418,00грн.), понесених Позивачем у ході всього судового процесу, а саме:

-судового збору за подання Позовної заяви у загальній сумі 3460,00грн.;

-судового збору за подання Апеляційної скарги у сумі 3806,00грн.;

-судового збору за подання Касаційної скарги у сумі 4152,00грн.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 11, 509, 530, 532, 610-615, 626-629, 631, 655, 656, 658, 662-664, 669, 689, 692, 712 Цивільного кодексу України; статей 173-175, 179, 193, 197, 220, 221, 264-267 Господарського кодексу України; статей 2, 12-14, 46, 73, 74, 76, 80, 86, 91, 123, 129, 161, 162, 163, 165, 209, 210, 232, 233, 236- 238 Господарського процесуального кодексу України, -суд

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позову відмовити частково: у частині вимог про зобовязання Публічного акціонерного товариства «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» прийняти електромагніти у кількості 9 одиниць.

2.Позов, у частині майнових вимог, задовольнити.

3.Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 15; ідент.код 23269555) на користь Приватного підприємства «СИМПАТІК-ЕЛЕКТРО» (50029, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ногіна, 21/3; ідент.код 34488991) грошові кошти у сумі 134400,00грн. (вартість восьми одиниць Електромагнітів КМП-4 та одного Електромагніту ЕМТ2 37-М).

4.Судові витрати у справі покласти на Відповідача.

5.Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 15; ідент.код 23269555) на користь Приватного підприємства «СИМПАТІК-ЕЛЕКТРО» (50029, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ногіна, 21/3; ідент.код 34488991) судовий збір у сумі 11418,00грн.

ОСОБА_3 Рішення набирає законної сили відповідно до норм статей 240, 241, 254, 256, 257 ГПК України, а саме:

- у випадку відсутності апеляційного оскарження після закінчення 20-денного строку, встановленого на подання апеляційної скарги (безпосередньо до Львівського апеляційного господарського суду), який обчислюється з дня складення повного Рішення.

- у випадку апеляційного оскарження і відсутності факту скасування після ухвалення Львівським апеляційним господарським судом відповідного судового рішення.

Повне Рішення складено 02.02.2018р.

Суддя Стороженко О.Ф.