УХВАЛА

м. Київ

25.01.2018Справа № 910/20004/15

За поданням державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про зміну порядку та способу виконання рішення суду

у справі № 910/20004/15

за позовом комунального підприємства «Київський метрополітен»;

до товариства з обмеженою відповідальністю «ДА»;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ;

про виселення з орендованого приміщення.

Суддя Привалов А.І.

Представники сторін: не з'явились.

обставини справи:

Комунальне підприємство "Київський метрополітен" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом (із урахуванням заяви про зміну предмету позову від 08.10.2015р.) до товариства з обмеженою відповідальністю "ДА" (далі, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (далі, третя особа) про виселення з орендованого майна, а саме: частини переходу загальною площею 115,5 кв.м., що знаходиться за адресою: станція метро "Нивки" (східний вестибюль №1) та зобов'язання відповідача демонтувати тимчасові огороджуючі конструкції Товариства з обмеженою відповідальністю "ДА", що знаходяться в частині переходу за адресою: станція метро "Нивки" (східний вестибюль №1) загальною площею 115,5 кв.м.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.03.2016р. у справі №910/20004/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.10.2016р. та постановою Вищого господарського суду України від 29.11.2016р., позов комунального підприємства "Київський метрополітен" задоволено у повному обсязі. Вирішено виселити товариство з обмеженою відповідальністю "ДА" з орендованого майна, а саме: частини переходу загальною площею 115,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, станція метро "Нивки" (східний вестибюль № 1) та зобов'язано товариство з обмеженою відповідальністю "ДА" демонтувати свої тимчасові огороджуючі конструкції, що знаходяться в частині переходу за адресою: м. Київ, станція метро "Нивки" (східний вестибюль № 1), загальною площею 115,5 кв.м. Присуджено до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ДА" на користь Комунального підприємства "Київський метрополітен" витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 436 грн. 00 коп.

17.01.2017 р. та 27.02.2017р. на виконання вказаного рішення були видані відповідні накази.

15.01.2018р. на адресу Господарського суду міста Києва Шевченківським районним відділом Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві направлено заяву (подання) державного виконавця про зміну порядку та способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2017 у справі №910/20004/15. При цьому, державний виконавець просить розглянути подання без участі представника Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва від 20.11.2017 р. №05-23/62 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи №910/20004/15, у зв'язку із закінченням повноважень у судді Нечая О.В., в провадженні якого перебувала справа.

За результатами повторного автоматизованого розподілу матеріалів судової справи, зазначену заяву (подання) передано на розгляд судді Привалову А.І.

15.12.2017р. набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 03.10.2017, яким Господарський процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання цинності цією редакцією Кодексу.

Приписами статті 331 ГПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2018р. заяву (подання) державного виконавця про зміну порядку та способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2016р. у справі №910/20004/15 призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням учасників справи на 25.01.2018р. о 10 год. 30 хв.

Представники стягувача, боржника та державний виконавець в судове засідання не з'явились, про причини неявки господарський суд не повідомили.

Дослідиши матеріали справи та заяву (подання) державного виконавця про зміну порядку та способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2016р. у справі №910/20004/15 з доданими до неї доказами, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

У Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче про вадження № 53567572 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.02.2017р., виданого на виконання Господарського суду міста Києва від 30.03.2016р. у справі №910/20004/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.10.2016р. та постановою Вищого господарського суду України від 29.11.2016р., яке набрало законної сили 04.10.2016р., в частині виселення товариства з обмеженою відповідальністю "ДА" з орендованого майна, а саме: частини переходу загальною площею 115,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, станція метро "Нивки" (східний вестибюль №1).

Як вбачається з акту державного виконавця від 29.09.2017р., складеного під час виходу за адресою: м. Київ, станція метро "Нивки" (східний вестибюль №1), для вручення боржнику вимог про призначення примусового виконання рішення суду, за вказаною у наказі суду аресою знаходяться треті особи, які не є боржниками за виконавчим документом: «Електротовари», ФОП Ромашкін С.Ф., ФОП Ісяк.

Таким чином, державний виконавець у своєму поданні вказує на те, що оскільки в ч. 3 ст.66 Закону України «Про виконавче провадження» чітко визначено, що виселенню підлягають тільки особи, зазначені у виконавчому документі, виконати рішення суду у спосіб та порядок визначений виконавчим документом не виявляється можливим, у зв'язку з чим порушуються законні права стягувача.

Отже, державний виконавець просить господарський суд змінити порядок та спосіб виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2016р. у справі №910/20004/15, на виконання якого був виданий наказ Господарського суду міста Києва № 910/20004/15 від 27.02.2017р., шляхом звільнення з орендованого майна, а саме: частини переходу загальною площею 115,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, станція метро «Нивки» (східний вестибюль № 1) від осіб, які знаходяться за вказаною адресою.

Положеннями ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" внормовано, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

У відповідності до положень ст. 331 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України), за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

В силу ст. 124 Конституції України та ст.ст. 18, 326 ГПК України, рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Аналогічні положення містить ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

При цьому, як роз'яснено в п. 7.1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Згідно наказу Господарського суду міста Києва від 27.02.2017 у справі № 910/20004/15 стягувачем за ним є: комунальне підприємство «Київський метрополітен», а боржником - товариство з обмеженою відповідальністю «ДА».

Статтею 15 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що боржником є визначена виконавчим документом юридична особа, на яку покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та у забороні боржнику користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Як вбачаєть з рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2016р. у справі № 910/20004/15, яке у встановленому законом порядку набрало законної сили, обов'язок щодо виконання рішення в частині звільнення орендованого приміщення покладено саме на товариство з обмеженою відповідальністю «ДА», тоді як державний виконавець у своєму поданні фактично просить замінити відповідача по справі та покласти зобов'язання по виконанню рішення у справі № 910/20004/15 на невизначених осіб, у яких до того ж відсутні договірні відносини зі стягувачем та факт їх місцезнаходження в орендованому приміщенні під час винесення рішення від 30.03.2016р. у справі № 910/20004/15 судом не встановлювався.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 25.11.2015 року у справі № 6-1829цс15, який відповідно до ст. 316 ГПК України, є обов'язковим у правозастосовній практиці для всіх судів України, поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Таким чином, проаналізувавши подану заяву про зміну способу виконання рішення суду, суд дійшов висновку, що зазначена заява фактично спрямована на зміну рішення по суті, а не на зміну його способу та порядку виконання.

Відтак, заяви (подання) державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зміну порядку та способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2016р. у справі №910/20004/15 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви (подання) державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Сімерецького В.С. про зміну порядку та способу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2016р. у справі №910/20004/15, на виконання якого був виданий наказ Господарського суду міста Києва № 910/20004/15 від 27.02.2017р.

2. Згідно ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 29.01.2018р.

Суддя А.І. Привалов