Суд
УХВАЛА

31 січня 2018 року

м. Київ

справа № 910/22435/16

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду :

Булгакової І.В,

розглянувши матеріали касаційної скарги Міністерства фінансів України

на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2017

за позовом публічного акціонерного товариства "Укргазбанк"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Укрконцепт"

про визнання відсутнім права вимоги,

ВСТАНОВИВ:

02.01.2018 (згідно з відміткою канцелярії апеляційного суду) Міністерство фінансів України звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2017 зі справи № 910/22435/16.

Проте, вказана касаційна скарга підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України (далі - ГПК України, Кодекс; в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, чинній з 15.12.2017) до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок і розмір сплати судового збору, встановлений Законом України "Про судовий збір".

За приписами підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставку судового збору за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду встановлено в 1 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" з 1 січня установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1762 грн.

Предметом даної касаційної скарги є перегляд ухвали Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2017 про повернення апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, судовий збір з касаційної скарги мав обчислюватись та сплачуватись до спеціального фонду Державного бюджету України з врахуванням вимог вказаних норм Закону України "Про судовий збір", а саме у розмірі 1762 грн.

Проте Міністерством фінансів України не додано до матеріалів касаційної скарги доказів про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Натомість, Міністерством фінансів України заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтоване тим, що платіжне доручення на сплату судового збору було передано до органів Казначейської служби, однак на момент звернення з касаційною скаргою оплата не була проведена.

За приписами статті 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, однак, доказів підтвердження даних обставин, скаржником не надано, а невчасне проведення оплати органом Казначейства не є підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд касаційної інстанції зазначає, що Міністерству фінансів України необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1762 грн.

З урахуванням наведеного касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу Міністерства фінансів України на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Міністерства фінансів України на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2017 зі справи № 910/22435/16 залишити без руху.

2. Надати Міністерству фінансів України строк для усунення недоліків касаційної скарги до 20 лютого 2018 року.

3. Роз'яснити Міністерству фінансів України, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарження не підлягає.

Суддя Верховного Суду І. В. Булгакова