ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Одеса

"30" січня 2018 р. Справа № 916/2890/17
Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Цісельський К.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: не зявився,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „МЛ Форест до Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна фірма КМП Моноліт про стягнення 101224,28 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.11.2017 р. прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „МЛ Форест, порушено провадження у справі № 916/2890/17 та призначено її до розгляду в засіданні суду на 18.12.2017 р.

У звязку з набранням чинності новою редакцією ГПК України ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.12.2017 р. постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, останнє призначено на 10.01.2018 р.

Протокольною ухвалою від 10.01.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 30.01.2018 р.

Відповідач повідомлений про час і місце проведення підготовчого засідання господарського суду, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення відповідача. Копія ухвали Господарського суду Одеської області від 10.01.2018 р., надіслана на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна фірма КМП Моноліт, зазначену у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду з відміткою поштової установи про закінчення терміну зберігання та про те, що товариство переїхало в м. Чорноморськ. З урахуванням змісту п.5 ч.6 ст.242 ГПК України та відсутністю повідомлення про іншу адресу ухвала, якою відповідач повідомлявся про час і місце судового засідання для розгляду спору по суті, вважається врученою належним чином, тому неявка в судове засідання не перешкоджає його проведенню.

Згідно із приписами ст.ст.233,240 ГПК України в судовому засіданні 30.01.2018 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю „МЛ Форест (далі ТОВ „МЛ Форест) звернулось в Господарський суд Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна фірма КМП Моноліт (далі ТОВ „Будівельна фірма КМП Моноліт) про стягнення заборгованості за договором поставки від 20.03.2017 р. № 18/3 у розмірі 101224,28 грн., з яких: 84187,67 грн. основного боргу, 1337,74 грн. 3% річних, 11274,25 грн. пені, 4424,62 грн. інфляційних нарахувань, вказуючи на часткову неоплату відповідачем вартості поставленого йому товару.

Обґрунтовуючи позов, ТОВ „МЛ Форест посилається на ст.193 ГК України, ст.625 ЦК України, умови договору поставки від 20.03.2017 р. № 18/3, видаткові накладні: від 27.03.2017 р. № РН-0000073, від 12.05.2017 р. № РН-0000121, від 18.05.2017 р. № РН-0000125, від 08.06.2017 р. № РН-0000157, акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2017 р. по 30.09.2017 р., банківські виписки в підтвердження часткового проведення розрахунків.

Відповідач відзив на позов не подав та жодного разу з невідомих причин не скористався наданим ст.42 ГПК України правом на участь у засіданнях суду, тому розгляд справи здійснено за відсутності його представника та за наявними у ній доказами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши відповідність його доводів фактичним обставинам справи та нормам українського законодавства, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

20.03.2017 р. між ТОВ „МЛ Форест (Продавець) та ТОВ „Будівельна фірма КМП Моноліт (Покупець) укладено договір № 18/3, згідно якого Продавець зобовязується поставляти Покупцеві товар у встановлені строки, а Покупець зобовязується прийняти такий товар і сплатити за нього на умовах даного Договору (п.1.1. Договору).

Товар вважається зданим Продавцем і прийнятим Покупцем з моменту підписання уповноваженими представниками сторін накладних (п.3.5 Договору).

Сума Договору складається з суми вартості партій товарів, поставлених Продавцем протягом строку дії Договору та вказаних у накладних (п.5.4 Договору).

Оплата за поставлений Продавцем товар здійснюється шляхом перерахування авансового платежу в розмірі 70% від вартості реалізованого товару. Решта боргу оплачується Покупцем протягом 10 днів після факту поставки товару (п.6.3 Договору).

Договір вступає в дію з дати його укладання обома сторонами і діє до 31.12.2017 р… (п.9.1 Договору).

На виконання Договору Продавцем поставлено, а Покупцем прийнято товар (радіатори) на загальну суму 374422,20 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними: від 27.03.2017 р. № РН-0000073 на суму 117142,06 грн., від 12.05.2017 р. № РН-0000121 на суму 161873,09 грн., від 18.05.2017 р. № РН-0000125 на суму 49765,77 грн., від 08.06.2017 р. № РН-0000157 на суму 45641,28 грн. та актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2017 р. по 30.09.2017 р.

Договір, акт звірки взаємних розрахунків та видаткові накладні підписано уповноваженими представниками та скріплено печатками контрагентів.

З метою оплати вартості товару Покупцем перераховано Продавцю грошові кошти у розмірі 290234,53 грн., про що свідчать банківські виписки та названий вище акт звірки взаємних розрахунків, а саме: 24.03.2017 р. сплачено 43000,00 грн. за рахунком-фактурою від 24.03.2017 р. № ЮМ-ТС/0129 по видатковій накладній від 27.03.2017 р. № РН-0000073, 27.03.2017 р. 37000,00 грн. за рахунком-фактурою від 24.03.2017 р. № ЮМ-ТС/0129 по видатковій накладній від 27.03.2017 р. № РН-0000073, 03.04.2017 р. 37142,06 грн. за рахунком-фактурою від 24.03.2017 р. № ЮМ-ТС/0129 по видатковій накладній від 27.03.2017 р. № РН-0000073, 12.05.2017 р. 49765,77 грн. за рахунком-фактурою від 03.04.2017 р. № ЮМ-ТС/0140 по видатковій накладній від 18.05.2017 р. № РН-0000125, 12.05.2017 р. 70000,00 грн. за рахунком-фактурою від 11.05.2017 р. № ЮМ-ТС/0207 по видатковій накладній від 12.05.2017 р. № РН-0000121, 16.05.2017 р. 20000,00 грн. за рахунком-фактурою від 11.05.2017 р. № ЮМ-ТС/0207 по видатковій накладній від 12.05.2017 р. № РН-0000121, 21.07.2017 р. 8326,70 грн. за рахунком-фактурою від 11.05.2017 р. № ЮМ-ТС/0207 по видатковій накладній від 12.05.2017 р. № РН-0000121, 04.08.2017 р. 25000,00 грн. за рахунком-фактурою від 11.05.2017 р. № ЮМ-ТС/0207 по видатковій накладній від 12.05.2017 р. № РН-0000121.

Неоплата ТОВ „Будівельна фірма КМП Моноліт усієї вартості прийнятого товару спричинила звернення ТОВ „МЛ Форест до господарського суду з позовом у рамках провадження у даній справі.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно із приписами ч.ч.1 та2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В ч.1 ст.692 ЦК України закріплено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли господарські зобовязання, підставою яких письмовий Договір поставки.

При цьому ТОВ „МЛ Форест як Продавцем виконано належним чином взяті на себе обовязки та поставлено товар на загальну суму 374422,20 грн., що підтверджується дослідженими в описовій частині рішення видатковими накладними та актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2017 р. по 30.09.2017 р.

В свою чергу ТОВ „Будівельна фірма КМП Моноліт в порушення приписів ст.ст.525,526,610,629,692,712 ЦК України, ст.193 ГК України та умов Договору оплатило вартість отриманого товару на суму 290234,53 грн., не дивлячись на те, що з урахуванням ч.1 ст.530 ЦК України, ч.1 ст.692 ЦК України та п.6.3 Договору строк виконання зобовязання на суму 84187,67 грн. також настав.

Враховуючи викладене, господарський суд задовольняє позовну вимогу про стягнення основного боргу в сумі 84187,67 грн.

Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК України виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

В силу ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

В ст.549 ЦК України надано визначення неустойки (штрафу, пені), під якою слід розуміти грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

За змістом п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За необґрунтовану відмову від розрахунку за товар Покупець виплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, за кожний день прострочення (п.7.2 Договору).

Крім того, згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням наведеного та того, що матеріалами справи підтверджено факт неналежного виконання відповідачем грошового зобовязання по оплаті вартості поставленого товару, господарський суд дійшов висновку, що ТОВ „Будівельна фірма КМП Моноліт має сплатити:

- 11181,58 грн. пені, з яких: 1033,79 грн. нараховано на суму 71873,09 грн. за період з 29.05.2017 р. по 18.06.2017 р., 2575,66 грн. нараховано на суму 117514,37 грн. за період з 19.06.2017 р. по 20.07.2017 р., 1047,01 грн. нараховано на суму 109187,67 грн. за період з 21.07.2017 р. по 03.08.2017 р., 4843,67 грн. нараховано на суму 84187,67 грн. за період з 04.08.2017 р. по 26.10.2017 р., 1681,45 грн. нараховано на суму 84187,67 грн. за період з 27.10.2017 р. по 22.11.2017 р.;

- 1326,84 грн. 3% річних, з яких: 124,05 грн. нараховано на суму 71873,09 грн. за період з 29.05.2017 р. по 18.06.2017 р., 309,08 грн. нараховано на суму 117514,37 грн. за період з 19.06.2017 р. по 20.07.2017 р., 125,64 грн. нараховано на суму 109187,67 грн. за період з 21.07.2017 р. по 03.08.2017 р., 768,07 грн. нараховано на суму 84187,67 грн. за період з 04.08.2017 р. по 22.11.2017 р.;

- 3451,42 грн. інфляційних втрат, з яких: 689,98 грн. нараховано на суму 71873,09 грн. за період з 01.06.2017 р. по 18.06.2017 р. (фактично інфляційні втрати за вказаний період становлять 1149,97 грн., проте позивач просить менше, що є його правом), 151,63 грн. нараховано на суму 117514,37 грн. за період з 01.07.2017 р. по 20.07.2017 р. (фактично інфляційні втрати за вказаний період становлять 235,03 грн., проте позивач просить менше, що є його правом), -84,19 грн. (дефляція, врахована в розрахунку ціни позову) нараховано на суму 84187,67 грн. за період з 04.08.2017 р. по 31.08.2017 р., 1683,75 грн. нараховано на суму 84187,67 грн. за період з 01.09.2017 р. по 30.09.2017 р., 1010,25 грн. нараховано на суму 84187,67 грн. за період з 01.10.2017 р. по 31.10.2017 р.

Суд відмовляє в стягненні пені, 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму 22107,32 грн. за період з 23.05.2017 р. по 28.05.2017 р., оскільки правомірність виникнення боргу в сумі 22107,32 грн. з тексту позовної заяви встановити неможливо. При цьому в судовому засіданні представник позивача повідомив, що вказаний розмір боргу визначено ним помилково та усно погодився з відмовою в позові в цій частині.

Крім того, суд відмовляє в стягненні з відповідача інфляційних втрат за періоди з 29.05.2017 р. по 31.05.2017 р., з 19.06.2017 р. по 30.06.2017 р., з 21.07.2017 р. по 31.07.2017 р., з 01.08.2018 р. по 03.08.2017 р., оскільки заявлені позивачем періоди прострочення складають менше половини місяця.

Відтак, у звязку з допущеними арифметичними та методологічними помилками в розрахунку, позов про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат слід задовольнити частково.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.129,232,233,238,240,241 ГПК України, вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна фірма КМП Моноліт (67832, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Великодолинське, пров. Ентузіастів, 1, код 13914983) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „МЛ Форест (65029, АДРЕСА_1, код 37421615) 84187/вісімдесят чотири тисячі сто вісімдесят сім/ грн. 67 коп. основного боргу, 11181/одинадцять тисяч сто вісімдесят одну/ грн. 58 коп. пені, 3451/три тисячі чотириста пятдесят одну/ грн. 42 коп. інфляційних нарахувань, 1326/одну тисячу триста двадцять шість/ грн. 84 коп. 3% річних, 1582/одну тисячу пятсот вісімдесят дві/ грн. 98 коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання його повного тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02 лютого 2018 р.

Суддя Л.В. Лічман