КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2018 р. Справа№ 910/8657/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Гаврилюка О.М.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання : Стаховській А.І.

за участі представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2017 року (дата підписання повного тексту рішення 17.10.2017 року)

у справі № 910/8657/17 (суддя: Мудрий С.М.)

за позовом Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення

до Публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України"

про стягнення 1 232 453,63 грн.

Встановив

Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" (далі - відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача 1232453,63 грн.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що позивачем надавалися відповідачу телекомунікаційні послуги, проте контракт не був укладений.

Господарський суд міста Києва частково задовольнив позов Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення своїм рішенням 25.09.2017 року. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" на користь Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення основний борг в розмірі 555 357,56 грн та судовий збір в розмірі 8 330,15 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове, яким стягнути з відповідача на користь позивача 1232453,63 грн та судовий збір за подання позовної заяви в сумі 18486,80 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва неповно з'ясував обставини справи, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Так, скаржник вказав, що факт наявності заборгованості за надані позивачем послуги за період з 01.01.2017 року по 31.03.2017 року підтверджується матеріалами справи.

Також скаржник вказав, що враховуючи пред'явлення позивачем вимог з оплати вартості наданих послуг, строк виконання відповідачем даного зобов'язання на момент звернення позивача з позовом до суду настав.

Крім того, скаржник, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення вказав на неможливість надання телекомунікаційних послуг з використання передавачів меншої потужності.

Київський апеляційний господарський суд прийняв апеляційну скаргу Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення до провадження у складі колегії головуючого судді Суліма В.В., суддів: Майданевича А.Г., Гаврилюка О.М., та призначив розгляд справи № 910/8657/17 на 05.12.2017 своєю ухвалою від 03.11.2017 року.

У зв'язку з перебуванням головуючого судді Суліма В.В., на лікарняному, розгляд справи № 910/8657/17 не відбувся.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.12.2017 року розгляд справи № 910/8657/17 призначено на 25.01.2018 року.

Представник відповідача у відзиві на апеляційну скаргу заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін, зазначивши, що суд першої інстанції прийняв правомірне та обґрунтоване рішення.

Представники сторін у судове засідання 25.01.2018 року не з'явилися. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином, зокрема надсиланням ухвали від 11.12.2017 року на відповідні адреси.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов'язок суду відкласти апеляційний розгляд справи.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України строк для перегляду рішення місцевого господарського суду, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки рішення Господарського суду Черкаської області в апеляційному порядку за відсутності представників сторін, які були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2017 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статуту Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, затвердженого адміністрацією Державної служби спеціального зв'язку ти захисту інформації України, 2016 року, Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення є державним господарським об'єднанням підприємств, створеним наказом Державного комітету України по зв'язку від 04.10.1991 року №102 "Про створення Концерну РРТ", заснованим на державній власності і належить до сфери управління Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, ідентифікаційний код 01190043.

Діяльність Концерну РРТ, як оператора телекомунікаційних послуг здійснюється в порядку і спосіб, що визначені в Закону України "Про телекомунікації".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про телекомунікації" оператор телекомунікацій - суб'єкт господарювання, який має право на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій із правом на технічне обслуговування та експлуатацію телекомунікаційних мереж.

Згідно ст. 28 Закону України "Про телекомунікації" використання ресурсів телекомунікаційних мереж загального користування для потреб телебачення та радіомовлення здійснюється на договірних засадах відповідно до законодавства. Надання телекомунікаційних послуг для потреб телебачення і радіомовлення регулюється Законом України "Про телебачення і радіомовлення".

Послуги ефірного телерадіомовлення надаються операторами мереж ефірного телерадіомовлення за наявності ліцензії на надання послуг з технічного обслуговування і експлуатації таких мереж, виданої НКРЗІ (п. 150 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012 року).

Концерн РРТ включений до Реєстру операторів та провайдерів телекомунікацій згідно рішення НКРЗ від 07.12.2007 року № 1019 "Про введення реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій", реєстраційний № 898.

Як зазначено позивачем, Концерном РРТ надавались телекомунікаційні послуги ПАТ "Національна суспільна телерадіокомпанія України" (ПАТ "НСТУ") на виконання державного замовлення.

Концерн РРТ, як виконавець державного замовлення та, як оператор не має права відмовити у наданні телерадіоорганізаціям технічних засобів для користування каналами мовлення у разі наявності у нього технічної можливості та наявності ліцензії Національної ради з питань телебачення і радіомовлення у замовника.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.1998 року № 649 встановлено, що оренда ресурсу супутникових систем зв'язку та мовлення операторами і окремими користувачами здійснюється через державні підприємства "Укркосмос" або Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскільки Концерн РРТ є виконавцем державного замовлення, а ПАТ "НСТУ" замовником, Концерн РРТ не може відмовитись від його виконання. Останній зобов'язаний надавати послуги навіть якщо на момент надання послуг договір не був укладений.

Позивач зазначає, що як склалась багаторічна практика співпраці з ПАТ "НСТУ" (правонаступник НТКУ) спочатку Концерном РРТ надаються замовнику - ПАТ "НСТУ" телекомунікаційні послуги з трансляції програм замовника, а через деякий час (декілька місяців) після отримання ПАТ "НСТУ" бюджетних коштів на оплату вказаного замовлення/послуг укладаються контракти відповідно до, вимог чинного законодавства. Вказана обставина не заперечуються відповідачем.

Така ж ситуація склалась і на початку 2017 року. Концерном РРТ надавались ПАТ "НСТУ" телекомунікаційні послуги, а контракт не був укладений.

За результатами проведених 15.03.2017 року між нашими компаніями переговорів, Концерном РРТ була доведена ПАТ "НСТУ" загальна вартість послуг, які надаються Концерном РРТ у період з 01.01.2017 року по 31.03.2017 року обсягом 1285,3 годин. На підтвердження вказаної суми було надано переліки та вартість роботи технічних засобів, які фактично були задіяні для трансляції телепрограм ПАТ "НСТУ" у вищезазначений період відповідно до оголошеної відповідачем по справі процедури закупівлі.

Проте, як зазначив позивач, за результатами переговорів ПАТ "НСТУ" не проведено публікацію рішення про намір укласти договір, а також не направлено проект договору про закупівлю для підписання.

У зв'язку з цим, 03.04.2017 року Концерн РРТ своїм листом №1251/9-06 направив до ПАТ "НСТУ" два примірники проекту договору на закупівлю послуг Концерну РРТ для розповсюдження програм ПАТ "НСТУ".

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 10.04.2017 року позивач своїм листом №1381/4-06 направив до відповідача документи на оплату за фактично надані телекомунікаційні послуги за період січень - березень 2017 року на суму 1232 453,63 грн, а саме: переліки технічних засобів, рахунки за січень - березень 2017 року та акти виконаних робіт за січень - березень 2017 року. Проте, відповідачем жодних дій по оплаті за надані послуги не було.

Відповідач в відзивах на позовну заяву та апеляційну скаргу зазначив, що ПАТ "НСТУ" не погодився із запропонованою Концерном редакцією проекту договору, оскільки вказана в додатку до проекту договору потужність передавачів не відповідає дійсності та умовам діючих ліцензій на мовлення ПАТ "НСТУ".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" мовлення (телерадіомовлення) - створення (комплектування та/або пакетування) і розповсюдження програм, пакетів програм, передач з використанням технічних засобів телекомунікацій для публічного приймання за допомогою побутових теле- та радіоприймачів у відкритий спосіб чи за абонентну плату на договірних засадах.

Згідно з ч. 4 ст. 39 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" телерадіоорганізації здійснюють мовлення з використанням ресурсу багатоканальної телемережі відповідно до умов ліцензії на мовлення та угоди з оператором багатоканальної телемережі.

Ліцензія на мовлення - документ державного зразка, який видається Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення та засвідчує право ліцензіата відповідно до умов ліцензії здійснювати мовлення, використовувати канали мовлення, мережі мовлення, канали багатоканальних телемереж (ст. 1 Закону України "Про телебачення і радіомовлення").

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 28.07.2016 року Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення було прийнято рішення №1745 "Про заяву НТКУ, м. Київ, щодо переоформлення ліцензії на мовлення (НР №00383-м від 24.07.2009 року) (ефірне, логотип: "UA: ПЕРШИЙ")", пунктом 1 якого вирішено переоформити додаток 3 (дата видачі додатка 15.08.201 року) до ліцензії на мовлення НР №00383-м від 24.07.2009 року Національної телекомпанії України у зв'язку зі зміною потужності передавачів згідно з додатком до рішення.

Так, в рішенні Господарського суду міста Києва 12.04.2017 року у справі № 910/2337/17, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2017 року, встановлено, що листом вих.№02-08/2224 від 19.08.2016 року Телерадіокомпанія повідомила Концерн про прийняте Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення рішення про зміну ліцензійних умов, у зв'язку з чим просила позивача скоригувати вартість 1 години телекомунікаційних послуг для складання розрахунку загальної вартості тендерної закупівлі послуг аналогової трансляції з 01.08.2016 року.

Згідно з листом відповідача ( ПАТ "НСТУ") вих.№03-08/2325 від 31.08.2016 року та поясненнями позивача, рішення про продовження строку дії ліцензії на мовлення Телерадіокомпанії (який закінчився 25.07.2016 року) було прийнято Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення лише 31.08.2016 року.

Таким чином, як правильно встановлено судом першої інстанції, оскільки рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення №1745 від 28.07.2016 року набрало чинності з дня його прийняття, то, починаючи з 28.07.2016 року та до дати прийняття рішення про продовження дії ліцензії, ліцензія на мовлення Телерадіокомпанії продовжувала діяти зі змінами, внесеними вказаним рішенням уповноваженого органу, яке є чинним та обов'язковим до виконання.

З огляду на викладене, та враховуючі обов'язковість виконання вищевказаного рішення, Київський апеляційний господарський суд не приймає як обґрунтоване твердження скаржника, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення про неможливість надання телекомунікаційних послуг з використання передавачів меншої потужності.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 15.09.2016 року Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення прийнято рішення №1971 "Про заяву ТОВ "ТРК "ЕРА", м. Київ, щодо переоформлення ліцензії на мовлення (НР №1102-м від 30.04.2010 року) (ефірне, логотип: "ЕРА")", пунктом 1 якого вирішено переоформити ліцензію на мовлення №1102-м від 30.04.2010 року Товариству з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "ЕРА" у зв'язку зі зміною потужності передавачів згідно з додатком до рішення.

Листом вих.№4296/4-06 від 23.09.2016 року позивачем повідомлено відповідача, що на підставі рішень Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення №1745 від 28.07.2016 року та №1971 від 15.09.2016 року починаючи з 26.09.2016 року Концерн зменшує потужність 20 телевізійних передавачів на мережі Телерадіокомпанії відповідно до зазначених рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на час винесення оскаржуваного рішення) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В матеріалах справи наявний протокол переговорів позивача від 15.03.2017 року за участю представника Концерну РРТ щодо вибору процедури закупівлі, внесення змін до річного плану закупівель на 2017 рік та прийняття рішення про намір укладення договору під час застосування переговорної процедури закупівлі кодом ДК 021:2015:64220000-4 телекомунікаційні послуги, крім послуг телефонного зв'язку і передачі даних (телекомунікаційні послуги з трансляції програм замовника) - 1285,3 годи., з якого вбачається, що прийнято рішення про намір укласти договір з Концерном радіомовлення, радіозв'язку та телебачення та опублікувати повідомлення про намір укласти договір за результатами проведених переговорів з дотримання таких умов: предмет закупівлі: за кодом ДК 021:2015:64220000-4 телекомунікаційні послуги, крім послуг телефонного зв'язку і передачі даних, конкретне найменування послуг: телекомунікаційні послуги з трансляції програм замовника, очікувана вартість закупівлі 555 257,56 грн. з ПДВ, обсяг надання послуг: 1285,3 годин, місце надання послуг: територія України, орієнтовний термін (строк) надання послуг: з 1 січня 2017 року по 31.03.2017 року. даний протокол позивачем підписаний з зауваженням в якому зазначено, що по другому питанню порядку денного вартість послуг за кодом ДК 021:2015:64220000-4 з 01.01.2017 року по 31.03.2017 року обсягом 1285,3 годин згідно переліку, що додається, становить 1232543,63 грн. з ПДВ.

Факт надання послуг за період з 01.01.2017 року по 31.03.2017 року не заперечується.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд погоджується з твердженням скаржника, що матеріалами справи підтверджується факт наявності заборгованості за надані позивачем послуги за період з 01.01.2017 року по 31.03.2017 року.

Проте, Київський апеляційний господарський суд приймає до уваги, що відповідно до тарифів на телекомунікаційні послуги Концерну на 2017 рік, які опубліковані на веб-сторінці концерну, вартість послуг розраховується за годину роботи залежно від потужності передавача.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Враховуючи те, що позивачем надано телекомунікаційні послуги за період з 01.01.2017-31.03.2017 року, які отримані відповідачем та беручи до уваги те, що останнім повідомлено Концерн РРТ про зменшення потужності передавачів (відповідно до внесених до ліцензійних умов змін) та беручи до уваги те, телерадіоорганізації здійснюють мовлення з використанням ресурсу багатоканальної телемережі відповідно до умов ліцензії, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо часткового задоволення позовних вимог в розмірі 555 367,56 грн.

Вимоги позивача в частині стягнення з відповідача коштів в розмірі 677 096,07 грн є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки матеріали справи не містять, а позивачем не було надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів, які б підтверджували обов'язок відповідача щодо оплати послуг, саме в розмірі 1232 453,63 грн та право позивача на отримання такої оплати.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд не вважає обґрунтованим твердження скаржника, що строк виконання відповідачем даного зобов'язання на момент звернення позивача з позовом до суду настав.

Інші посилання апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції.

Так, скаржник, не надав суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження своїх доводів та вимог, заявлених в апеляційній скарзі.

При цьому, колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи та надано їм належну правову оцінку.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняте господарським судом рішення відповідає ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, вимогам щодо законності та обґрунтованості, підстав для скасування чи зміни рішення, в тому числі, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається.

За таких обставин, рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2017 року у справі №910/8657/17 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення - задоволенню не підлягає.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2017 року у справі №910/8657/17 - залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Матеріали справи №910/8657/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Гаврилюк

А.Г. Майданевич

повний текст судового рішення складено 30.01.2018 року