ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2018 р.Справа № 922/3660/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Семенову О.Є.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м.Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатон-Харків", м.Харків
про визнання грошових вимог
за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №2319-К-О від 11.01.2017

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі за текстом - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатон-Харків" (далі за текстом - відповідач) про визнання грошових вимог у розмірі 850733,71грн. та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що за відповідачем існує заборгованість в розмірі 850733,71грн. Враховуючи те, що відповідач перебуває в процесі припинення, позивач звертався до ліквідаційної комісії відповідача із заявою про визнання грошових вимог кредитора, однак відповідне рішення відповідача щодо даної заяви позивачем не отримано. У зв'язку з цим, позивач на підставі статті 112 ЦК України звернувся до суду за захистом своїх прав.

27 грудня 2017 року до канцелярії суду позивачем надано доказ доплати судового збору в розмірі 1600,00грн.

При цьому, позивач наполягає на тому, що заявлені ним вимоги мають немайновий характер, оскільки стосуються лише питань визнання грошових вимог у розмірі 850733,71грн. та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу.

Суд не погоджується з даними твердженнями позивача, з огляду на наступне.

Грошові вимоги, які позивач просить зобов'язати відповідача визнати, складаються з наступних сум грошових коштів:

- заборгованості за послугою "Кредитний ліміт на поточний рахунок" у розмірі 242619,98грн., яка виникла станом на 28.08.2017. При цьому, до даної суми позивачем включено заборгованість, що вже стягнута за рішенням господарського суду Харківської області від 23.09.2014 у справі №922/3257/14 в загальній сумі 50812,40грн. (станом на 19.06.2014);

- заборгованості за послугою "Гарантований платіж" у розмірі 607784,92грн., яка виникла станом на 28.08.2017. При цьому, до даної суми позивачем включено заборгованість, що вже стягнута за рішенням господарського суду Харківської області від 29.04.2015 у справі №922/1558/15 в загальній сумі 197273,31грн. (станом на 27.01.2015);

- заборгованості за надані послуги розрахунково-касового обслуговування в розмірі 328,81грн.

У зв'язку з цим, суд зазначає, що для вирішення питання про зобов'язання відповідача визнати вищевказані суми заборгованостей, в частинах, що не охоплені рішеннями у справах №922/3257/14 та №922/1558/15, слід встановити дійсні обставини та правовідносини сторін, надати оцінку правомірності здійснених позивачем нарахувань, тобто вирішити майновий спір про наявність чи відсутність заборгованості.

За таких обставин, позивач, заявляючи позовну вимогу про зобов'язання визнати грошові вимоги, мав сплатити судовий збір саме як за вимогу майнового характеру, виходячи з загальної суми грошових вимог до позивача, тобто 12761,01грн. (850733,71грн. х 1,5%). Проте, позивачем сплачено лише 1600,00грн., тобто в меншому розмірі.

Пунктом 8 частини 1 статті 226 ГПК України встановлено, що суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Зокрема, згідно пункту 2 частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач при зверненні з даним позовом сплатив судовий збір у розмірі 1600,00грн., а також додатково доплатив судовий збір в сумі 1600,00грн. під час підготовчого провадження. При цьому, як пояснив представник позивача в судовому засіданні, судовий збір сплачено ним за дві вимоги: про зобов'язання відповідача визнати грошові вимоги у розмірі 850733,71грн. та про зобов'язання відповідача включити ці грошові вимоги до проміжного ліквідаційного балансу, які на його думку є немайновими.

Однак, як зазначалося вище, позовні вимоги про зобов'язання відповідача визнати грошові вимоги у розмірі 850733,71грн. мають майновий характер.

Разом із тим, оскільки частина з заявлених позивачем грошових вимог до позивача вже встановлена судовими рішеннями у справах №922/3257/14 та №922/1558/15, суд вважає за можливе розглянути позовні вимоги про зобов'язання відповідача визнати та включити грошові вимоги до проміжного балансу саме в межах сум заборгованостей, що були визнані даними рішеннями, а саме: заборгованості за послугою "Кредитний ліміт на поточний рахунок" в розмірі 50812,40грн. та заборгованості за послугою "Гарантований платіж" в розмірі 197273,31грн.

В іншій частині позов слід залишити без розгляду у зв'язку з ненаданням позивачем доказів сплати судового збору в установлених порядку та розмірі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити.

Відповідач наданим йому правом не скористався, представника в судове засідання не направив, відзиву не надав.

Господарським судом перевірено місцезнаходження відповідача. У відповідності до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою відповідача є: 61111, АДРЕСА_1. Вказана адреса зазначена позивачем і у позовній заяві.

За даною адресою відповідачу направлялись копії ухвал у даній справі, у тому числі копія ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті в судовому засіданні від 27.12.2018, які повернуті до суду з відміткою поштової установи про закінчення терміну зберігання.

Згідно частини 4 статті 120 ГПК України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п'ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

При цьому, відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи приписи чинного законодавства, копія ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті в судовому засіданні від 27.12.2018 є врученою відповідачу 11.01.2018 (дата відмітки відповідної поштової установи), а тому суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання.

Згідно статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 9 статті 165 ГПК України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши представника позивача, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.09.2014 у справі №922/3257/14 за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ТОВ "Мегатон-Харків" про стягнення заборгованості за Договором №б/н від 08.08.2013 (послуга "Кредитний ліміт") позов задоволено. З відповідача а користь позивача стягнуто 50812,40 грн., з яких: 40000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 6773,31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1879,09 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 2160,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом.

Рішенням господарського суду Харківської області від 29.04.2015 у справі №922/1558/15 за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ТОВ "Мегатон-Харків" про стягнення заборгованості за договором № б/н від 29.08.2013 (послуга "Гарантований платіж") позов задоволено. З відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість в розмірі 197273,31грн., з яких 109980,00 грн. - заборгованість за кредитом, 66601,31 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 20692,00 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань TOB "Мегатон-Харків" () перебуває в стані припинення.

01 вересня 2017 року позивач направив на адресу відповідача заяву з кредиторськими вимогами, до яких було включено і суми заборгованості, стягнуті судовими рішеннями у справах №922/3257/14 та №922/1558/15.

Однак, рішення щодо визнання цих вимог позивач від відповідача не отримав, а вищевказана заява була повернута за закінченням встановленого терміну зберігання.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 104 ЦК України передбачено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Частиною 1 статті 110 ЦК України визначено, що юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Згідно статті 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи. Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Згідно інформації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач з 06.08.2015 перебуває у стані припинення. Керівником юридичної особи є ОСОБА_2 - голова комісії з припинення або ліквідатор. Засновниками відповідача було визначено 10.10.2015 як останній день строку для заявлення кредиторами своїх вимог.

Згідно частини 8 статті 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

При цьому згідно положень частини 4 статті 112 ЦК України вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Однак, як зазначає позивач, рахунки TOB "Мегатон-Харків" () відкриті в Приватбанку, не закриті ліквідаційною комісією й відсутня інформація про складання й затвердження проміжного ліквідаційного балансу, що свідчить про те, що проміжний ліквідаційний баланс не складено.

Матеріали справи свідчать, що відповідач рішення щодо заяви позивача не прийняв та грошові вимоги, що стягнуті судовими рішеннями у справах №922/3257/14 в розмірі 50812,40 грн. та №922/1558/15 в розмірі 197273,31грн., до проміжного балансу не включив.

У відповідності до інформації, розміщеної на інтернет-сайті ПАТ "Укрпошта", вбачається, що заява позивача з кредиторськими вимогами не була вручена відповідачу під час доставки та повернута позивачу 06.10.2017 у зв'язку із закінченням встановленого терміну зберігання.

Суд наголошує, що відповідач зобов'язаний отримувати поштову кореспонденцію, яка надходить на його ім'я за адресою місцезнаходження. Дії щодо неотримання такої кореспонденції можуть свідчити, зокрема, про ухилення відповідача від обов'язку щодо отримання та розгляду заяв кредиторів в процедурі ліквідації.

Відповідач жодних заперечень щодо позовних вимог, у тому числі пояснень щодо причин неотримання заяви позивача з кредиторськими вимогами, суду не надав.

В той же час, відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 3 статті 112 ЦК України встановлено, що у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Таким чином, враховуючи законність та обґрунтованість грошових вимог позивача до відповідача, підтверджених судовими рішеннями у справах №922/3257/14 та №922/1558/15, а також те, що позивач звернувся з даним позовом 24.10.2017, тобто в межах передбаченого частиною 3 статті 112 ЦК України строку, суд вважає позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача в особі ліквідаційної комісії визнати грошові та включити кредиторські вимоги позивача у загальному розмірі 248085,71грн., що складаються з заборгованості за послугою "Кредитний ліміт на поточний рахунок" в розмірі 50812,40грн. та заборгованості за послугою "Гарантований платіж" в розмірі 197273,31грн., такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 226, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегатон-Харків" (61111, АДРЕСА_2, код 38772320) в особі ліквідаційної комісії визнати грошові та включити кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м.Київ, вул.М.Грушевського, буд. 1Д, код 14360570) у загальному розмірі 248085,71грн., що складаються з заборгованості за послугою "Кредитний ліміт на поточний рахунок" в розмірі 50812,40грн. та заборгованості за послугою "Гарантований платіж" в розмірі 197273,31грн.

В іншій частині позов залишити без розгляду.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатон-Харків" (61111, АДРЕСА_2, код 38772320) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м.Київ, вул.М.Грушевського, буд. 1Д, код 14360570) 3200,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в установленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 29.01.2018 р.

Суддя ОСОБА_3