ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2018 р. Справа № 917/1716/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А., суддя Тарасова І. В.

за участі секретаря судового засідання Марченко В.О.

за участі представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - Борисова Д.В. (наказ №24 від 12.01.2018),

третіх осіб - не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №3632 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 06.11.2017 у справі № 917/1716/16 (повне рішення складено та підписано 10.11.2017, колегія суддів у складі: головуючий суддя Безрук Т.М., суддя Киричук О.А., суддя Ореховська О.О., повне рішення складено 10.11.2017)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування", м.Київ,

до Приватного підприємства "Білоцерківська агропромислова група", с.Білоцерківка, Полтавська область,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1) Приватне підприємство "Агрофірма Баса", с.Драниця, Чернівецька область,

2) Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", м.Київ,

3) ОСОБА_2 с.Старомлинівка, Донецька область,

про стягнення 963546,00 грн,

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2016 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Білоцерківська агропромислова група" 963 546,00 грн страхового відшкодування в порядку регресу та 14 453,20 грн судового збору.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 06.11.2017 позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 963 546,00 грн страхового відшкодування в порядку регресу, 14 453,19 грн судового збору.

Відповідач з рішенням місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Скарга обґрунтована тим, що позивачем при досудовому врегулюванні спору та при поданні позовної заяви використовувався договір добровільного страхування наземного транспорту №гк62289а5ф.15, в редакції якого ліміт відповідальності згідно з умовами договору встановлено 1 445 676,80 грн. Оригінальний примірник даного договору позивачем було надано до суду для огляду в ході розгляду справи. В судовому засіданні 18.10.2017 позивачем було надано інший оригінальний примірник договору добровільного страхування наземного транспорту №гк62289а5ф.15, в редакції якого ліміт відповідальності згідно з умовами договору встановлено вже в розмірі 1 807 096,00 грн. Судом не встановлено причин і неможливість дії двох договорів з одного і того предмету страхування під одним номером та однією датою, а також відсутності чи наявності додаткових угод, які б припиняли чи змінювали умови договору №гк62289а5ф.15.

Також, посилається на те, що страхова премія у визначеному договором розмірі на момент виникнення страхового випадку (10.02.2016) не надійшла в повному обсязі, а відповідно і відсутні підстави для проведення страхової виплати. В разі настання страхового випадку страховиком повинен застосовуватись пропорційний принцип розрахунку розміру страхового відшкодування враховуючи суму внесеної страхової премії. Натомість страховиком дані умови не застосовувались, відповідно невірно зроблений розрахунок страхової суми та проведена її виплата.

Крім того зазначає, що судом не взято до уваги результати судової експертизи №121 від 20.06.2017, згідно якої експертом встановлено, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля Volkswagen Touareg, пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 10.02.2016, на дату настання події згідно матеріалів справи становить 1 015 771,42 грн, а розмір завданого матеріального збитку становить 1 129 810,87 грн. Дані результати експертизи свідчать, що вартість відновлення пошкоджень транспортного засобу за результатами ДТП не складають 70%.

19.12.2017 до суду від відповідача надійшло клопотання (вх.№13132), в якому відповідач просив: призначити у справі №917/1716/16 судову технічну експертизу документів, а саме, договору добровільного страхування наземного транспорту №гк62289а5ф.15, в редакції якого ліміт відповідальності згідно з умовами договору встановлено в розмірі 1 807 096,00 грн. Проведення технічної експертизи документів доручити Харківському НДІ судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса (Україна, м. Харків, вул. Золочівська, 8а). На розгляд та вирішення судової експертизи поставити наступні питання: чи відповідає давність виконання документа, вказаній на ньому даті?; яка давність нанесення відбитків печатки в документі ПрАТ "Страхова Компанія" та ПП "Агрофірма Баса"?. На час проведення судової технічної експертизи документів зупинити провадження у справі № 917/1716/16. Оплату судової технічної експертизи документів гарантує.

20.12.2017 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№13243), в якому позивач проти апеляційної скарги заперечував, посилаючись на те, що доводи апелянта щодо звіту, складеного ФОП Румянцевим С.Л., він вважає недоречними через те, що під час розгляду справи була проведена судова експертиза, яка по своїй суті не суперечить експертизі, проведеною позивачем під час розрахування суми збитку.

Відповідно до експертизи, проведеною ФОП Румянцевим С.Л., відношення вартості відновлювального ремонту до дійсної вартості становить 1303555,42/1807096*100 = 72%. Що підпадає під пп.1 п. 20 і визначає як повну загибель ТЗ.

Відповідно до судової експертизи, проведеної під час судового розгляду, вартість відновлювального ремонту становить 1 015 771, 42 грн. В той же час різниця між страховою сумою, встановленою на відповідний річний період дії договору, в якому трапилась подія, та вартість залишків ТЗ становить 1 807 096 - 793 550 = 1 013 546 грн. Тобто, вартість відновлювального ремонту є більшою, ніж різниця між страховою сумою та залишками, що підпадає під визначення повної загибелі ТЗ, відповідно до пп.2 п.20 договору. Тобто, в будь-якому випадку правильно, що розрахунок страхового відшкодування складався за алгоритмом повна загибель ТЗ, тобто за п. 25.8 договору.

Як зазначив позивач, він при розрахунку страхового відшкодування керувався договором з лімітом відповідальності 1 807 096,00 грн, що підтверджується документами, наявними в матеріалах справи, а саме розрахунком страхового відшкодування, страховим актом та платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування.

Крім того, як зазначив позивач, згідно з п.25.1. договору страхове відшкодування виплачується страховиком на підставі повідомлення про подію, заяви на виплату відшкодування і страхового акту. Тобто, основним документом є страховий акт, а не розрахунок, який є внутрішньобухгалтерським документом. Відповідно до страхового акту, сума несплачених страхових платежів складає 28 687, 65 грн. До настання страхового випадку страховик сумлінно сплачував страхові платежі. Останнім страховий платіж, зафіксований цим актом, був здійснений 05.04.2016. Сам же страховий акт був складений 11.05.2016, в той час як кінцевою датою сплати страхового платежу є 10.05.2016. Фактично, страховиком було здійснено цей платіж, але ця інформація не встигла надійти з банку, пройти бухгалтерську звітність і відобразитись в страховому акті, складеному на наступний день.

Таким чином, як зазначив позивач, 28 687, 65 грн (сума не сплачених страхових платежів за страховим актом) є сумою платежів за травень (платіж за який не встиг відобразитись), червень і липень, які ще не настали на момент підписання страхового акту. Тому в ньому і зазначено, що страховиком за цей річний період було не доплачено 28 687,65 грн, що складає 114 750,60 (річна вартість договору) - сплачені страхові платежі (86 062,95 грн).

Враховуючи викладене, позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та клопотання про проведення судової технічної експертизи документів.

Позивач та треті особи у судове засідання не з'явились, про причини не з'явлення суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи ухвалою суду від 16.01.2018.

Колегія суддів, розглянувши клопотання відповідача про призначення судової технічної експертизи документів вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити, як необґрунтованому, з огляду на те, наступне.

Згідно клопотання представника позивача (вх.№11056 від 06.09.2017) попереднім представником позивача була допущена помилка і разом із позовною заявою до справи був долучений чорновий варіант договору, в якому було допущено технічну помилку, а саме не правильно вказано ліміт відповідальності та подано до матеріалів справи копію договору №гк62289а5ф.15 від 06.07.2015 з лімітом відповідальності (п.11.5.1. договору) 1 807 096,00 грн.

В протоколі судового засідання від 06.09.2017 та ухвалі суду від 06.09.2017 було відображено про заявлення даного клопотання представника позивача, у тому числі про залучення до матеріалів справи копії договору. Представник відповідача був присутній у судовому засіданні 06.09.2017.

13.10.2017 до матеріалів справи ПП «Агрофірма Баса» була надана завірена копія договору добровільного страхування наземного транспорту №гк62289а5ф.15 від 06.07.2015 з лімітом відповідальності 1 807 096,00 грн.

18.10.2017 позивачем було надано до суду клопотання (вх.№12712), в якому позивач просив залучити до справи оригінал договору добровільного страхування наземного транспорту №гк62289а5ф.15 від 06.07.2015, в якому ліміт відповідальності встановлено у розмірі 1 807 096,00 грн.

В протоколі судового засідання від 18.10.2017 зазначено, що суд оглянув оригінал договору добровільного страхування наземного транспорту №гк62289а5ф.15 від 06.07.2015 з лімітом відповідальності 1 807 096,00 грн. Представник відповідача також був присутній у даному судовому засіданні.

Відповідно до положень ст.32 ГПК України (в редакції чинній станом на момент прийняття рішення) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів.

Висновки судових експертів були визначені доказами у справі.

Відповідно до положень ч.1 ст.101 ГПК України (в редакції чинній станом на момент прийняття рішення) у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Як було наведено раніше, з часу надання позивачем до матеріалів справи (06.09.2017 копії договору, а 18.10.2017 його оригіналу) по момент винесення рішення (06.11.2017) відповідач мав процесуальну можливість заявити дане клопотання в суді першої інстанції.

За таких обставин, на підставі ч.1 ст.101 ГПК України та враховуючи те, що відповідачем дане клопотання в суді першої інстанції не заявлялось, хоча представник відповідача був присутнім у кожному судовому засіданні при розгляді справи в Господарському суді Полтавської області, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні докази по справі, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, 06.07.2015 між ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування", страховиком, та ПП "Агрофірма Баса", страхувальником, укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №гк62289а5ф.15, згідно з яким було застраховано автомобіль Volkswagen Touareg (д.р.н.НОМЕР_2). Вигодонабувачем у договорі визначено ТОВ «Порше Мобіліті».

В заяві на страхування від 06.07.2015 зазначено дійсну вартість вказаного автомобіля в розмірі 1 807 096,00 грн.

Відповідно до п.11.5.1 договору страхування розмір ліміту відповідальності в період з 08 липня 2015 року по 07 липня 2016 року становить 1 807 096,00 грн.

Відповідно до п.25.8 договору страхування при повній загибелі ТЗ страхове відшкодування сплачується в розмірі ліміту відповідальності за відповідний річний період дії договору (згідно з п.11.5. договору) за вирахуванням вартості залишків ТЗ та встановленої згідно з розділом 10 договору франшизи. Вартість залишків ТЗ визначається шляхом вивчення попиту та пропозиції на ринку щодо таких залишків (зокрема: онлайн-аукціону з продажу автомобілів чи аналогічні аукціони) або шляхом експертної оцінки (у випадку відсутності попиту/пропозиції на ринку).

Відповідно до п.10 договору франшиза у всіх випадках становить 0,00 грн.

10.02.2016 о 09:45 по автодорозі Київ - Харків, 306 км сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volkswagen Touareg (д.р.н. НОМЕР_2), яким керував ОСОБА_5, що належить ПП "Агрофірма БАСА", та транспортного засобу ГАЗ 3302 (д.р.н. НОМЕР_1), яким керував ОСОБА_6, що належить ПП "Білоцерківська агропромислова група", внаслідок якої пошкоджено автомобіль Volkswagen Touareg (д.р.н. НОМЕР_2), що підтверджується довідкою про дорожньо - транспортну пригоду № 85392903 від 10.02.2016, складеною підрозділом Чутівської роти ДПС ДАІ та постановою прокурора Полтавської області від 31.03.2016 про закриття кримінального провадження.

Як було встановлено та зазначено в постанові прокурора Полтавської області від 31.03.2016 про закриття кримінального провадження №0000074 від 10.02.2016, громадянин ОСОБА_6, перебуваючи у трудових стосунках з ПП "Білоцерківська агропромислова група", під час виконання трудових обов'язків, керуючи технічно справним транспортним засобом ГАЗ 3302-206-ЗИГ д.н. НОМЕР_1, що належить даному підприємству, перед початком зміни напрямку руху не переконався у безпечності виконання маневру, змінивши напрямок руху керованого ним автомобіля, виїхав на зустрічну смугу. Внаслідок цього здійснив зіткнення з автомобілем, що рухався в зустрічному напрямку Volkswagen Touareg (д.р.н. НОМЕР_2), що призвело до пошкодження транспортних засобів. Відносно ОСОБА_6 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 cт.286 КК України, кримінальне провадження закрито з підстав, передбачених п. 5 ч.1 cт.284 КПК України - у зв'язку із смертю підозрюваного. Встановлено, що зазначена дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм автомобіля ГАЗ 3302 (д.р.н. НОМЕР_1) - ОСОБА_6 - пункту 10.1. Правил дорожнього pуху.

У довідці підрозділу Чутівської роти ДПС про дорожньо-транспортну пригоду №85392903 від 10.02.2016 встановлено, що внаслідок даної ДТП автомобіль Volkswagen Touareg (д.р.н. НОМЕР_2) отримав механічні пошкодження.

Власником транспортного засобу марки Volkswagen Touareg (д.р.н. НОМЕР_2) є Приватне підприємство "Агрофірма Баса", що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, виданого 07.07.2015. Даним транспортом під час ДТП керував водій ОСОБА_5 згідно водійського посвідчення НОМЕР_4 від 21.11.2014.

10.02.2016 власник транспортного засобу Volkswagen Touareg (д.р.н. НОМЕР_2) ПП "Агрофірма Баса" звернулось до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" із заявою про виплату страхового відшкодування.

Згідно Звіту про оцінку майна і визначення вартості матеріального збитку, складеного 22.03.2016 ФОП Румянцевим С.Л., внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було констатовано повну загибель транспортного засобу Volkswagen Touareg (д.р.н. НОМЕР_2), що належав ПП "Агрофірма БАСА". Вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу становить 1 379 923,69 грн.

Відповідно до акту огляду транспортного засобу від 22.03.2016, звіту з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 22.03.2016, калькуляції від 01.04.2016 вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Touareg становить 1 379 923,69 грн.

Відповідно до умов договору страхування, при визначенні розміру страхового відшкодування було визначено вартість залишків транспортного засобу шляхом використання системи онлайн-аукціону ТОВ УПП "Автоонлайн-Україна". Вартість залишків була визначена в розмірі 793 550,00 грн.

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування та Страхового акту № АХА2054000 від 11.05.2016 сума страхового відшкодування становить 1 013 546,00 грн.

Позивач листом №3330/12цв від 13.04.2016 звернувся до ТОВ «Порше Мобіліті», в якому просив надати розпорядження щодо напрямку виплати страхового відшкодування.

У відповіді від 22.04.2016 ТОВ «Порше Мобіліті» просило перерахувати страхове відшкодування на розрахунковий рахунок згідно заяви клієнта.

12.05.2016 позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 1 013 546,00 грн на користь ПП "Агрофірма Баса", що підтверджується платіжним дорученням № 241608 від 12.05.2016.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" звернулося до ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" з заявою від 25.08.2016 №Су/0001546/3, в якій заявило вимогу про виплату вартості страхового відшкодування в розмірі 1 013 546,00 грн на підставі ст. 27 Закону України "Про страхування", оскільки ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", згідно Полісу № АЕ/3779322, є страхувальником цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу автомобіля ГАЗ 3302 (д.р.н. НОМЕР_1), водій якого спричинив вказане ДТП.

За результатом розгляду даної заяви ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" склала страховий акт № ОЦВ-16-1303/1 від 23.09.2015, за яким визначила належну до сплати сума страхового відшкодування в розмірі 50 000,00 грн та платіжним дорученням № 47456 від 03.10.2016 здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 50 000,00 грн на користь ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування".

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 16.01.2017 було залучено до участі у справі власника автомобіля Volkswagen Touareg на даний час- ОСОБА_2. Призначено судову автотоварознавчу експертизу. На вирішення експерта було поставлено питання: визначити вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Touareg (VIN код: НОМЕР_5) пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 10.02.2016 на дату настання події; визначити розмір матеріального збитку, завданого вказаному автомобілю на дату настання події). Зобов'язано ОСОБА_2 надати на вимогу експерта для дослідження автомобіль Volkswagen Touareg ( VIN код: НОМЕР_5).

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 15.02.2017 було зобов'язано власника автомобіля - ОСОБА_2 надати судовому експерту Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз для огляду автомобіль Volkswagen Touareg (державний реєстраційний номер НОМЕР_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_5 в невидозміненому після дорожньо-транспортної пригоди стані, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до клопотання Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз про надання додаткових матеріалів для проведення дослідження №121 від 22.03.2017, судовим експертом було зазначено, що до теперішнього часу (протягом більше ніж 45 діб) транспортний засіб для огляду не надано, в зв'язку з чим експерт просив повідомити про умови проведення автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості відновлюваного ремонту та вартості матеріального збитку пов'язаного з пошкодженням автомобілю Volkswagen Touareg.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 28.04.2017 було погоджено умови проведення дослідження автомобіля Volkswagen Touareg (державний реєстраційний номер НОМЕР_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_5) експертизи шляхом визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом та за наявними матеріалами у справі.

Відповідно до висновку судової експертизи № 121 від 20.06.2017 експертом встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Touareg (VIN код: НОМЕР_5), пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 10.02.2016 о 9:45 год. по автотрасі Київ- Харків, 306 кв. на дату настання події згідно матеріалів справи становить 1 015 771,42 грн; розмір матеріального збитку, завданого автомобілю Volkswagen Touareg (VIN код: НОМЕР_5) в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 10.02.2016 о 9:45 год. по автотрасі Київ - Харків, 306 кв. на дату настання події згідно матеріалів справи становить 1 129 810,87 грн.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як вже зазначалось, 06.07.2015 між ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" та ПП "Агрофірма Баса" було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №гк62289а5ф.15, згідно з яким було застраховано автомобіль Volkswagen Touareg (д.р.н.НОМЕР_2); розмір ліміту відповідальності в період з 08 липня 2015 року по 07 липня 2016 року встановлено 1 807 096,00 грн.

Відповідно до акту огляду транспортного засобу від 22.03.2016, звіту з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 22.03.2016, калькуляції від 01.04.2016 вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Touareg становить 1 379 923,69 грн. Вартість залишків транспортного засобу шляхом використання системи онлайн-аукціону ТОВ УПП "Автоонлайн-Україна" була визначена в розмірі 793 550,00 грн. Сума страхового відшкодування становить 1 013 546,00 грн.

12.05.2016 позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 1 013 546,00 грн на користь ПП "Агрофірма Баса".

ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" платіжним дорученням № 47456 від 03.10.2016 було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 50 000,00 грн на користь ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування".

Відповідач посилається, зокрема, на те, що в позовних матеріалах, наданих позивачем, відсутні будь-які документи, які б підтверджували право ФОП Румянцева С.Л. надавати послуги з оціночної діяльності та документів, на підставі яких була проведена оцінка пошкодженого транспортного засобу, у зв'язку з чим місцевим господарським судом було призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу.

Відповідно до висновку судової експертизи № 121 від 20.06.2017 вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Touareg становить 1 015 771,42 грн; розмір матеріального збитку, завданого автомобілю Volkswagen Touareg становить 1 129 810,87 грн.

Відповідно до умов п. 20 договору страхування №гк62289а5ф.15 від 06.07.2015 повна загибель транспортного засобу -випадок, коли вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу перевищує 70% його дійсної вартості на момент укладення договору.

Відповідно до п.25.8 договору страхування при повній загибелі ТЗ страхове відшкодування сплачується в розмірі ліміту відповідальності за відповідний річний період дії договору (згідно з п.11.5. договору) за вирахуванням вартості залишків ТЗ та встановленої згідно з розділом 10 договору франшизи. Вартість залишків ТЗ визначається шляхом вивчення попиту та пропозиції на ринку щодо таких залишків (зокрема: онлайн-аукціону з продажу автомобілів чи аналогічні аукціони) або шляхом експертної оцінки (у випадку відсутності попиту/пропозиції на ринку).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивач вірно визначив розмір відшкодування, виходячи з п.20, 25.8 цього договору, оскільки ліміт відповідальності, встановлений договором складає 1 807 096,00 грн, вартість залишків ТЗ складає 793 550,00 грн, вартість сплачених сум страхового відшкодування ПАТ «НАСК «Оранта» - 50 000,00 грн.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача в порядку регресу 963 546,00 грн виплаченого позивачем відшкодування є обгрунтованою, в зв'язку з чим місцевим господарським судом правомірно задоволено позовні вимоги.

Щодо посилання відповідача на те, що позивачем при поданні позовної заяви використовувався договір добровільного страхування наземного транспорту №гк62289а5ф.15, в редакції якого ліміт відповідальності згідно з умовами договору встановлено 1 445 676,80 грн, оригінальний примірник якого було надано до суду для огляду в ході розгляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

До матеріалів позовної заяви було надано копію договору добровільного страхування наземного транспорту №гк62289а5ф.15 від 06.07.2015, в редакції якого ліміт відповідальності згідно з умовами договору встановлено у розмірі 1 445 676,80 грн.

Однак, матеріалами справи, а саме протоколами судових засідань та ухвалами суду першої інстанції не підтверджується, що оригінал договору, копія якого була надана позивачем при поданні позовної заяви, надавався позивачем та був оглянутий судом.

Відповідно до ст.811 ГПК України (в редакції чинній станом на момент прийняття оскаржуваного рішення) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право знайомитися з протоколами і протягом п'яти днів після їх підписання подавати письмові зауваження з приводу допущених у протоколах неправильностей або неповноти протоколу. Зауваження на протоколи у всіх випадках долучаються до матеріалів справи.

Як свідчать матеріали справи, відповідач з зауваженнями на протокол судового засідання до суду не звертався.

Крім того, як вже зазначалось, 06.09.2017 позивачем до суду було надано клопотання (вх.№11056), в якому було зазначено, що попереднім представником позивача була допущена помилка і разом із позовною заявою до справи був долучений чорновий варіант договору, в якому було допущено технічну помилку, а саме не правильно вказано ліміт відповідальності, а 18.10.2017 позивачем було надано до суду оригінал договору добровільного страхування наземного транспорту №гк62289а5ф.15 від 06.07.2015, в якому ліміт відповідальності встановлено у розмірі 1 807 096,00 грн.

Щодо посилання апелянта на те, що страхова премія у визначеному договором розмірі на момент виникнення страхового випадку (10.02.2016) не надійшла в повному обсязі, а відповідно і відсутні підстави для проведення страхової виплати; в разі настання страхового випадку страховиком повинен застосовуватись пропорційний принцип розрахунку розміру страхового відшкодування враховуючи суму внесеної страхової премії, колегія суддів вважає зазначені посилання апелянта необґрунтованими, з огляду на те, що умовами договору даного принципу не передбачено.

Так, відповідно до п.11.3. договору за договором встановлено періоди фактичного надання страхових послуг за умови надходження страхової премії за відповідний період згідно розділу 13 договору з урахуванням умов, вказаних в розділі 14 договору, зокрема, 1-й період фактичного надання послуг з 08.07.2015 по 07.07.2016 - ліміт відповідальності 1 807 096,00 грн.

Відповідно до розділу 14 договору порядок сплати страхових платежів здійснюється згідно з додатком 2 до договору.

Додатком 2 до договору передбачено сплату страхового платежу кожного 10 числа кожного місяця включно.

Останнім страховий платіж, зафіксований актом, був здійснений 05.04.2016. Сам же страховий акт був складений 11.05.2016, в той час як кінцевою датою сплати страхового платежу є 10.05.2016. Як зазначив позивач, фактично страховиком було здійснено цей платіж, але ця інформація не встигла надійти з банку, пройти бухгалтерську звітність і відобразитись в страховому акті, складеному на наступний день. 28 687, 65 грн (сума не сплачених страхових платежів за страховим актом) є сумою платежів за травень (платіж за який не встиг відобразитись), червень і липень, які ще не настали на момент підписання страхового акту. Тому в ньому і зазначено, що страховиком за цей річний період було не доплачено 28 687,65 грн, що складає 114 750,60 (річна вартість договору) - сплачені страхові платежі (86 062,95 грн).

Щодо посилання апелянта на не взяття до уваги результатів судової експертизи №121 від 20.06.2017, згідно якої експертом встановлено, що вартість відновлення пошкоджень транспортного засобу за результатами ДТП не складають 70%, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до висновку Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз №121 від 20.06.2017 судовим експертом було зазначено, що застосування того чи іншого ремонтного впливу приймається з матеріалів справи (т.1 арк.31, 32 «Акт огляду транспортного засобу». У вказаному документі надано лише характер пошкоджень (окрім лонжерона переднього правого), об'єми (розміри) та вид не надається. Фактичних даних щодо можливих змін ремонтного впливу, вказаного у акті огляду транспортного засобу, експерту не надано.

Як було встановлено раніше, для проведення судової експертизи транспортний засіб у невидозміненому після аварії вигляді не надавався та судовим експертом не оглядався. Тобто, зазначена експертиза була проведена судовим експертом без огляду пошкодженого автомобіля лише за наявними в матеріалах справи документами, тоді як звіт про оцінку майна, складеного ФОП Румянцевим С.Л., було здійснено за результатами огляду пошкодженого автомобіля.

ФОП Румянцев С.Л. зареєстрований в Державному реєстрі оцінювачів, має сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №16981/14 від 30.09.2014, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача від 17.06.2006. Відповідно до посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ №6102-ПК від 16.03.2016 Румянцевим С.Л. підвищено кваліфікацію оцінювача за напрямом оцінки майна «Оцінка об'єктів у матеріальній формі» та спеціалізацією в межах напряму «Оцінка колісних транспортних засобів».

За таких обставин судом при прийнятті оскаржуваного рішення правомірно було прийнято до уваги саме звіт про оцінку від 22.03.2016, здійснений суб'єктом оціночної діяльності ФОП Румянцевим С.Л.

Відповідно до п.1, 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до п.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою і не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення у даній справі, тому рішення Господарського суду Полтавської області від 06.11.2017 у справі № 917/1716/16 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 254, 273, п.1 ч.1 статті 275, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Білоцерківська агропромислова група" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 06.11.2017 у справі № 917/1716/16 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 29.01.2018

Головуючий суддя Білоусова Я.О.

Суддя Пуль О.А.

Суддя Тарасова І. В.