ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.01.2018 Справа № 905/2582/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., при секретарі судового засідання Поліщук А.І розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до Державного підприємства «Торецьквугілля» про стягнення штрафу в сумі 29010 грн.,

За участю:

представника позивача ОСОБА_1- за довіреністю.

представника відповідача не зявився,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», звернулось із позовом до Державного підприємства «Торецьквугілля» про стягнення штрафу у розмірі 29010,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10 травня 2017 року зі станції Кривий Торець Донецької залізниці відповідач згідно накладної №49902265 у вагоні №68743905 відправив вантаж на станцію Покровськ Донецької залізниці. На проміжних станціях Павлоград - 1 та Покровськ Придніпровської залізниці 12 та 16 травня 2017р. проведено перевірку маси вантажу, під час якої виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, у зв'язку з чим позивачем нарахований штраф у розмірі 29010,00грн., який він просить стягнути з відповідача.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст. 3, 10 Закону України «Про залізничний транспорт», ст.ст. 6, 24, 118, 122 Статуту залізниць України, ст. ст. 22, 61, 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, Правилами перевезення вантажів.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 14.11.2017р. порушено провадження у справі №905/2582/17.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Заявою від 05.12.2017р. відповідач просив розглянути справу без участі його представника.

У письмовому відзиві від 05.12.2017р. №10/1844 відповідач проти позову заперечував. Зазначив, що комерційні акти №454502/20 від 12.05.2017р. та №482004/160 від 16.05.2017р. суперечать один одному, не придатні для встановлення наявності факту розбіжності маси вантажу зазначеної в накладній №49902265, тому не можуть являтися належними доказами по справі.

Статтями 42 та 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У пункті 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розяснено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку статті 80, 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про наступне.

10 травня 2017 року зі станції Кривий Торець Донецької залізниці відповідач згідно накладної №49902265 у вагоні №68743905 відправив на станцію Покровськ Донецької залізниці вантаж вугілля камяне.

При оформленні залізничної накладної №49902265 від 10.05.2017р. вантажовідправником вказано масу вантажу: нетто 690000 кг, маса вагона №68743905 23900 кг. Вантаж у вагон завантажено вантажовідправником ДП «Торецьквугілля».

На проміжній станції Павлоград - 1 Придніпровської залізниці 12.05.2017р. залізницею було здійснене контрольне комісійне переважування вагону №68743905.

Під час зважування 12.05.2017р. без відчеплення при повній зупинці на 150-тонних статичних вагах станції, повірених 17.03.2017р., виявилось, що у вагоні № 68743905 вага брутто 94700кг, вага тари з документу 23900кг, що більше маси зазначеної у накладній на 1 800 кг.

У комерційному акті також містяться відомості про те, що навантаження в вагоні нижче рівня бортів над 2-6 люками на 0,2м, над 1,7 люками скіс 0,3-0,4м. Вантаж ущільнений за допомогою катка. Вагон в технічному стані справний, глухо донний, течі та слідів течі вантажу немає. Начальник вантажного району по штату відсутній.

Факт неправильності зазначення маси вантажу у вагоні № 68743905 підтверджується комерційним актом №454502/20 від 12.05.2017р., який підписаний належними особами - працівниками залізниці: старшим прийомоздавальником вантажу та багажу, в присутності чергової по станції та приймальника поїздів. Зважування проводилось двічі комісійно в тому ж складі, маса брутто 94700 кг не змінилась.

Крім того, 16.05.2017р.на станції Покровськ на підставі акту загальної форми №895 в/ст. від 16.05.2017р. було проведено комісійне переважування вагону №68743905 відправленого відповідачем за накладною №49902265.

Зважування проводилось 16.05.2017р. статично на 150т вагонних вагах (держ. повірка 27.01.2017р.) станції Покровськ. Результатами переважування встановлено, що у вагоні №68743905 фактична маса брутто вагона складає 95600кг, тара вагона з ПД 23900кг, нетто 71700 кг що більше маси зазначеної у накладній на 2700кг та понад 700кг вища за вантажопідємність вагону. Поверхня вантажу вкатана нижче бортів над 2-6 люками на 20 см, над 1,7 люками скіс 30-40 см. Течі вантажу немає. Вагон прибув в технічному стані справний. Зав. вантажним двором по штату немає.

Факт неправильності зазначення маси вантажу у вагоні №68743905 підтверджується комерційним актом №482004/160 від 16.05.2017р., який підписаний належними особами, зокрема: комісією у складі робітників станції ОСОБА_2, ОСОБА_3 та чергової по станції ОСОБА_4

Згідно технічного паспорту ваг №82 станції Красноармійськ (Покровськ) Донецької залізниці, дата прийняття ЗВВТ в експлуатацію 10.12.2009р., міжпровірочний інтервал ЗВВТ становить 1 раз на 6 місяців, інтервал між оглядами-перевірками один раз в 3 місяці, відміткою у паспорті підтверджено, що остання державна повірка ваг здійснена 24.07.2017р.

Тобто, наявна у матеріалах справи копія технічного паспорту засобу вимірювальної техніки (ваги) станції Покровськ дають підстави вважати, що дані ваги є придатними до використання, перебувають у справному технічному стані та у встановлений строк пройшли державну перевірку.

На підставі ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу у вагоні № 68743905 позивачем на відповідача нарахований штраф у сумі 29010,00 грн. із розрахунку: 5802,00 грн. (тариф) х 5.

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного позову полягає у примусовому спонуканні відповідача до сплати штрафу, нарахованого позивачем у звязку з невірним зазначенням маси вантажу.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Стаття 3 Закону України «Про залізничний транспорт» від 04.07.1996 № 273/96-ВР (далі Закон № 273) встановлює, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із законів України «Про транспорт», «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Стаття 908 Цивільного кодексу України, яка кореспондується із ст. 306 Господарського кодексу України, встановлює, що загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про залізничний транспорт» нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011р. №138), вантажовідправник (у даному випадку відповідач) при заповненні перевізних документів повинен був зазначити масу вантажу.

У відповідності до ч.1 ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Частиною 2 ст.24 Статуту залізниць України передбачене право залізниці перевіряти правильність відомостей, зазначених у накладній, а також кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно зі ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення (згідно зі статтею 118 Статуту).

За змістом статті 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах (п. "а").

Пунктом 10 Правил складання актів передбачено: «Комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Відповідно до п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, надлишок вантажу порівняно з масою, вказаною в накладній, вважається таким, що не перевищує норму, якщо він не виходить за межу граничного розходження визначення маси нетто, яке становить 0,2%: - норма надлишку за спірним перевезенням становить 138,0кг, що значно менше виявленого надлишку виявленого на станціях Кривий Торець та Покровськ.

За перевезенням вантажу у вагоні № 68743905 провізна плата становить 5802,00 грн., у зв'язку з чим, на виконання вказаних норм сума штрафу за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу у цьому вагоні складає 29010,00 грн. із розрахунку: 5802,00 грн. (тариф) х 5.

Вказані комерційні акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнаються судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, та фактичної маси вантажу.

Суд не приймає доводи відповідача щодо суперечливості між собою комерційних актів складених позивачем, оскільки як комерційний акт №454502/20, так і комерційний акт №482004/160 засвідчують що фактична маса вантажу у вагоні №68743905 перевищує масу вантажу вказаному у залізничній накладній №49902265.

Згідно до пункту 6.2 Розяснень Вищого господарського суду України N 04-5/601 від 29.05.2002 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» у застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки. Збитки (додаткові витрати), завдані залізниці через допущені відправником порушення, зазначені у статтях 118 та 122 Статуту підлягають відшкодуванню відправником незалежно від сплати ним штрафу, оскільки згідно із статтею 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Суд відзначає, що спірний вантаж прибув у завантаженому засобами відправника вагоні, порушень та поглиблень немає. Викладені обставини підтверджують факт неправильного зазначення маси вантажу відправником в накладній.

В матеріалах справи відсутні та сторонами не надано жодних доказів, які б свідчили про намагання оскаржити відомості викладені у комерційному акті.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. за № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 № 863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

При застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Провізна плата за перевезення вантажу у спірному вагоні складає 5802,00грн., заявлений штраф до стягнення у пятикратному розмірі плати за користування вагоном складає 29010,00 грн.

Судом встановлено, що розрахунок суми штрафу є арифметично вірним, та відповідає ст.ст. 118, 122 Статут залізниць України.

Оскільки саме відповідач, як вантажовідправник, визначає масу вантажу, заповнює і підписує накладну, яка є основним перевізним документом, який надається залізниці відправником разом з вантажем, і є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, а згідно статті 24 Статуту саме вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Приймаючи до уваги, що вимоги позивача задоволені в повному обсязі, спір виник з вини відповідача, на останнього покладається сплачений позивачем судовий збір в повному обсязі, відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 96, 129, 247, 252, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до Державного підприємства «Торецьквугілля» про стягнення штрафу в сумі 29010 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Торецьквугілля» (85200, Донецька область, м. Торецьк, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (ЕДРПОУ 40150216 юридична адреса: 84404, Донецька область, м.Лиман, вул. Привокзальна, 22) суму штрафу у розмірі 29010 (двадцять девять тисяч десять) грн.

Стягнути з Державного підприємства «Торецьквугілля» (85200, Донецька область, м. Торецьк, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (ЕДРПОУ 40150216 юридична адреса: 84404, Донецька область, м.Лиман, вул. Привокзальна, 22) суму витрат по сплаті судового збору у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 23 січня 2018 року.

Повний текст рішення складено та підписано 26 січня 2018 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов