РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.01.2018Справа № 910/20678/17

За позовомПриватного акціонерного товариства «Український Страховий Капітал»
до Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1
простягнення 6975,00 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Багнюк І.І.

Представники учасників справи: не з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Український Страховий Капітал» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії «Альфа-Гарант» 6975,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватне акціонерне товариство «Український Страховий Капітал» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №ТР15-209/0434 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля Mercedes, державний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Daewoo, державний номер НОМЕР_2, водієм якого скоєно ДТП, застрахована Товариством з додатковою відповідальністю Страховою компанією «Альфа-Гарант» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/9976711, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/20678/17, залучено до участі у справі ОСОБА_1 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача та призначено розгляд справи на 19.12.2017.

19.12.2017 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечує. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що згідно полісу № АЕ/9976711, на підставі якого заявлено до стягнення страхове відшкодування, забезпеченим транспортним засобом є ВАЗ 21043, державний номер НОМЕР_3, в той час як спірну ДТП скоєно водієм автомобіля Daewoo, державний номер НОМЕР_2.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2017 вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 18.01.2018.

Сторони та третя особа представників в судове засідання не направили, про причини неявки представників суд не повідомили.

Оскільки учасників справи належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, враховуючи, що нез'явлення представників учасників справи не перешкоджає вирішенню спору, у відповідності до ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

10.12.2015 між Приватним акціонерним товариством «Український Страховий Капітал» (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №ТР15-209/0434 (надалі - Договір), об'єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: автомобілем Mercedes, державний номер НОМЕР_1, на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП.

Вигодонабувачем за договором є ПАТ «Вектор банк».

29.07.2016 приблизно о 09 год. 00 хв. по вул.Звіринецькій, 59 в м.Києві сталася ДТП, а саме: ОСОБА_1, керуючи автомобілем Daewoo, державний номер НОМЕР_2, при русі заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Mercedes, державний номер НОМЕР_1.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.9 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Печерського районного суду м.Києва від 27.09.2016 у справі №757/38603/16-п, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі страхового акта №ТР/00/035-16 від 14.09.2016, у відповідності до розрахунку суми страхового відшкодування, визначеного вказаним актом, та заяви страхувальника про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати коштів у сумі 6975,00 грн на рахунок вигодонабувача - ПАТ «Вектор банк», що підтверджується платіжними дорученнями №2669 від 15.09.2016.

Із постанови Печерського районного суду м.Києва від 27.09.2016 у справі №757/38603/16-п вбачається, що транспортний засіб - автомобіль Daewoo, державний номер НОМЕР_2, водієм якого спричинено ДТП, що потягнуло завдання шкоди власнику автомобіля Mercedes, державний номер НОМЕР_1, знаходився під керуванням ОСОБА_1

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Daewoo, державний номер НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів належить до видів обов'язкового страхування в Україні.

Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Пунктом 1.8 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Як на підставу заявлених в рамках даної справи позовних вимог, позивач посилається на ту обставину, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Daewoo, державний номер НОМЕР_2, на момент ДТП була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю Страховою компанією «Альфа-Гарант» на підставі договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/9976711.

В свою чергу, для долучення до матеріалів справи відповідачем подано копію полісу №АЕ/9976711 від 08.07.2016, з якого вбачається, що вказаним договором (полісом) застрахована цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля ВАЗ 21043, державний номер НОМЕР_3, а не власника автомобіля Daewoo, державний номер НОМЕР_2, як стверджує позивач.

При цьому, згідно з відомостями, наданими Моторним (транспортним) страховим бюро України на запит суду, за результатами запиту до Єдиної централізованої бази даних МТСБУ, отримано інформацію про відсутність на дату ДТП - 29.07.2016 договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного по відношенню до транспортного засобу з державним номером НОМЕР_2.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивачем належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України не доведено того факту, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Daewoo, державний номер НОМЕР_2 (водієм якого скоєно ДТП, що потягнуло завдання шкоди власнику автомобіля Mercedes, державний номер НОМЕР_1) була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю Страховою компанією «Альфа-Гарант», і як наслідок - наявності підстав для стягнення з відповідача заявленої до стягнення суми відшкодування.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М. Смирнова