КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2018 р. Справа№ 910/23935/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Тищенко А.І.

Гончарова С.А.

при секретарі судового засідання : Цибульському Р.М.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 23.01.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Катіон" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2017 (повний текст складено - 15.09.2017) у справі №910/23935/16 (суддя Мельник В.І.)

За позовом Публічного акціонерного товариства "Катіон"

до Державного підприємства "Український державний науково-дослідницький інститут проектування міст "ДІПРОМІСТО" ім. Ю. М. Білоконя";

Державного підприємства "Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою";

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру;

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- Хмельницька міська рада;

про скасування технічної документації,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Катіон" (далі-позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Український державний науково-дослідницький інститут проектування міст "ДІПРОМІСТО" ім. Ю. М. Білоконя" та Державне підприємство "Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою",в якому просило:

- скасувати Технічну документацію по грошовій оцінці земель м.Хмельницького, розроблену у 2000 Хмельницьким філіалом інституту землеустрою Української академії аграрних наук;

- скасувати Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м.Хмельницького, розроблену у 2009 році Українським державним науково-дослідним інститутом проектування міст «Діпромісто».

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач відповідно до державного акту на право постійного користування землею серія ІІ-ХМ № 001317 від 13.01.1999, є законним користувачем земельної ділянки розміром 22,3539 гектарів. У зв'язку з цим товариство є платником земельного податку, розмір якого залежить від нормативної грошової оцінки земель міста, яка, в свою чергу, залежить, від здійснених витрат на освоєння та облаштування території м. Хмельницького. На думку позивача, грошова (нормативна грошова) оцінка земель м. Хмельницького, була проведена у 2000 році та у 2009 році на підставі завищених витрат на освоєння та облаштування території м. Хмельницького. Зазначене призвело до завищення нормативної грошової оцінки земель м. Хмельницького, що, у свою чергу, призвело до завищення розміру земельного податку, який товариство систематично сплачувало і сплачує.

Позивач у позові зазначав, що грошова та нормативна оцінки земель м. Хмельницького були проведені всупереч положенням чинного на той час законодавства, Технічна документація по грошовій оцінці земель м. Хмельницького, розроблена у 2000 році, та Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель м. Хмельницького, розроблена у 2009 році, в яких визначені розміри грошової та нормативної грошової оцінки земель м. Хмельницького, є незаконними тому підлягають скасуванню.

Крім того, позивач посилався на те, що про порушення своїх прав ПАТ "Катіон" остаточно дізналося 19.11.2015, оскільки саме цього дня товариство у відповідь на свої запити отримало з архівного відділу Хмельницької міської ради копії документів про видатки міського бюджету з 1992 року по 2001 рік (копії видатків бюджету м. Хмельницького за 2002-2008 роки товариство отримало від фінансового управління Хмельницької міської ради раніше, 03.11.2015.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.09.2017 (повний текст складено - 15.09.2017) у справі №910/23935/16 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову мотивовано тим, що технічна документація по грошовій оцінці земель не є нормативно-правовим актом, так як не встановлює, не змінює, не скасовує норми права, а може застосовуватися після державної експертизи і затвердження на сесії міської ради відповідно до ст. 21, 23 Закону України "Про оцінку земель". Міською радою були прийняті рішення від 26.12.2000 року №27 "Про затвердження грошової оцінки земель м. Хмельницького", від 15.12.2010 року №20 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Хмельницького". Зазначені рішення органу місцевого самоврядування є чинними. Крім того, судом першої інстанції враховано відсутність у позивача поважних причин пропуску позовної давності.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Катіон" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2017 (повний текст складено - 15.09.2017) у справі №910/23935/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при винесенні рішення порушено норми матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції було прийнято при неповному дослідженні доказів та з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, що привело до неправильного вирішення спору.

Зокрема, скаржник посилався на те, що позивач у доданих до позову документах, здійснивши підрахунок загальної суми видатків бюджету м.Хмельницького за всіма його статтями за період з 1992 по 2008 рік і видатків Хмельницької міської ради та її комунальних підприємств на освоєння та облаштування земель міста та підрахувавши структуру витрат на освоєння та облаштування земель м.Хмельницього, зазначених в оскаржуваних технічних документаціях, навів беззаперечні докази того, що нормативна грошова оцінка земель м.Хмельницького не відповідає дійсності. Таким чином, відповідачами при розробленні Технічних документацій було невірно/неправомірно застосовано відомості про витрати на освоєння та облаштування територій, які є обов'язковою складовою розрахунку формули з нормативно-грошової оцінки 1 кв.м. земельної ділянки населеного пункту м.Хмельницького, а отже, вони є незаконними. Крім того, скаржник наголошував на тому, що враховуючи припис ст. 270 п. 270.1.1, ст. 271 п. 271.1.1 , ст. 289 п. 289.1, ст. 1 , ст. 5 ч. 5, ч. 2 ст. 15, ст. 20 Закону України «Про оцінку земель» нормативно - грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності, а зміна нормативно - грошової оцінки земельної ділянки - є підставою для перегляду розміру орендної плати. В свою чергу, Технічні документації безпосередньо впливають на права та обов'язки позивача, оскільки на підставі зазначених документацій обраховується податок на землю, який позивач сплачує та у зв'язку з чим порушується право позивача на отримання прибутку у розмірі, що визначений як різниця від суми доходів та об'єктивно визначених витрат.

Крім того, скаржник вказував, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що строк позовної давності пропущено позивачем, оскільки про порушення свого права позивач дізнався з дня отримання витягу з технічної документації про нормативно - грошову оцінку земельної ділянки № 321/01-15 від 20.11.2011. Зокрема, в період часу, коли позивач дізнався про оспорювану технічну документацію та рішення органу місцевого самоврядування про її затвердження, ознайомившись з їх змістом, позивач не ставив під сумнів їх достовірність, і позивач не приймав участі в замовленні технічної документації, в її розробці та в державній експертизі, позивач не мав сумнівів в її достовірності, а тому і не знав про порушення свого права як землекористувача стосовно розміру земельного податку. Позивач дізнався про порушення свого права лише у листопаді 2015 року, отримавши відповідні документи, на підставі яких ним були зроблені підрахунки щодо правильності нарахування розміру земельного податку.

Узагальнені доводи скаржника зводяться до того, що при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було порушено ст.ст. 19, 129 Конституції України, ст.ст. 253, 257, 260, 261 Цивільного кодексу України, а також ст.ст. 35, 43, 84 Господарського процесуального кодексу України, що є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про задоволення позову повністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Катіон" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2017 (повний текст складено - 15.09.2017) у справі №910/23935/16 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді Гончаров С.А., Куксов В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2017 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Катіон" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2017 (повний текст складено - 15.09.2017) у справі №910/23935/16 прийнято до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 14.11.2017 (ухвала вручена позивачу згідно поштового повідомлення - 204, відповідачу-1- 189, відповідачу-2 - 940, третій особі-1-955, третій особі-2 - 301).

Розпорядженням начальника відділу забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від 24.11.2017, у зв'язку з перебуванням судді Куксова В.В. у відпустці, який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, відповідно до підпунктів до п.2.3.25, 2.3.49 п.2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний авторозподіл справи №910/23935/16.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 24.11.2017 для розгляду справи №910/23935/16 сформовано колегію суддів у складі: Станік С.Р. (головуючий суддя), судді: Гончаров С.А., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.11.2017 справу № 910/23935/16 прийнято до провадження колегії суддів у складі: Станік С.Р. (головуючий суддя), судді: Гончаров С.А., Тищенко А.І., призначено справу до розгляду в судовому засіданні 21.12.2017, задоволено клопотання Хмельницької міської ради, позивача та ДП «Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, доручено Господарському суду Хмельницької області провести відеконференцію (ухвала вручена позивачу згідно поштового повідомлення - 948, відповідачу-1- 482, відповідачу-2 - 094, третій особі-1-464, третій особі-2 - 094).

10.10.2017 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Державного підприємства "Український державний науково-дослідницький інститут проектування міст "ДІПРОМІСТО" ім. Ю. М. Білоконя" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-1 проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, як таке, що винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, відповідач-1 наголошував, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав та законних інтересів не відповідає способу захисту, передбаченому законом.

17.11.2017 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Хмельницької міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Хмельницька міська рада проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила залишити рішення суду першої інстанції без змін, як таке, що винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2017 в судовому засіданні оголошено перерву до 23.01.2018, доручено Господарському суду Хмельницької області провести відеконференцію в судовому засіданні 23.01.2018 (ухвала вручена позивачу згідно поштового повідомлення - 225, відповідачу-1- 784, відповідачу-2 - 105, третій особі-1-585 третій особі-2 - 240).

В судове засідання 23.01.2018 позивач представників не направив, про розгляд справи повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 23.01.2018 представник відповідача-1 проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції без змін, як таке, що винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи відповідача-1 - Державного підприємства "Український державний науково-дослідницький інститут проектування міст "ДІПРОМІСТО" ім. Ю. М. Білоконя" зводяться до того, що технічна документація з нормативної грошової оцінки земель м. Хмельницького, розроблена відповідачем відповідно до договору №551-07-2009, була виконана у відповідності до вимог чинного законодавства і пройшла всі етапи затвердження відповідним державним органом з експертизи та рішенням органу місцевого самоврядування відповідно до закону.

В судовому засіданні 23.01.2018 представник відповідача-2 проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції без змін, як таке, що винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи відповідача-2 - Державного підприємства "Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" зводяться до того, що технічна документація по грошовій оцінці земель міста Хмельницького, Хмельницької області, виготовленої у 2000 році є вірною та немає законних підстав для її скасування.

В судовому засіданні 23.01.2018 представник Хмельницької міської ради проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції без змін, як таке, що винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи Хмельницької міської ради зводяться до того, що технічна документація по грошовій оцінці земель не є нормативно-правовим актом, так як не встановлює, не змінює, не скасовує норми права, а може застосовуватися після державної експертизи і затвердження на сесії міської ради відповідно до ст. 21, 23 Закону України "Про оцінку земель". Міською радою були прийняті рішення від 26.12.2000 року №27 "Про затвердження грошової оцінки земель м. Хмельницького", від 15.12.2010 року №20 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Хмельницького".

В судовому засіданні 23.01.2018 представник Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції без змін, як таке, що винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру зводяться до того, що Технічна документація по грошовій оцінці земель міста Хмельницького , виготовленої у 2000 році є вірною та немає законних підстав для її скасування.

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що усі учасники справи повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що неявка представників позивача не перешкоджає розгляду справи по суті в даному судовому засіданні, оскільки наявний в матеріалах справи обсяг документів є достатнім для розгляду справи.

Ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до п.9 п.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України справи у судах апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанцій, неоспорені обставини справи, і визначені відповідно до них правовідносини, наступні.

Відповідно до державного акту на право постійного користування землею серія ІІ-ХМ № 001317 від 13.01.1999, Відкритому акціонерному товариству «Катіон» надано у постійне користування 22,3539 гектарів в межах згідно з планом землекористування відповідно до рішення виконкому Хмельницької міської ради від 24.12.1998 № 763. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею ХМ № 897.

В матеріалах справи міститься Технічна документація по грошовій оцінці земель м. Хмельницького Хмельницької області, розроблена у 2000 році Хмельницьким філіалом інституту землеустрою Української академії аграрних наук згідно договору №45 від 20.04.1999, укладеного між Хмельницькою міською радою та вказаним філіалом інституту.

Технічна документація містить наступні розділи: стисла характеристика міста, стислі методичні основи грошової оцінки міста, визначення базової вартості земель, визначення величини коефіцієнтів, що відображають зональні фактори оцінки місце розташування земельних ділянок, коефіцієнти, що враховують зональні фактори місце розташування районів, визначення середньозваженого значення інтегрального зонального коефіцієнту, визначення локальних факторів, які впливають на оціночну вартість конкретної ділянки і значення коефіцієнту, особливості оцінки земель різного функціонального призначення, економічні показники грошової оцінки земель міста, приклади розрахунку грошової оцінки земель окремих земельних ділянок у місті Хмельницькому.

Крім того, зазначена Технічна документація по грошовій оцінці земель м. Хмельницького Хмельницької області, розроблена у 2000 році Хмельницьким філіалом інституту землеустрою Української академії аграрних наук згідно договору №45 від 20.04.1999, містить наступні документи:

- рішення за підписом першого заступника міського голови м. Хмельницького від 25.08.1999 «Про створення комісії по організації і проведенню робіт з грошової оцінки земель м.Хмельницького», яким доручено комісії провести до 01.01.2000 грошову оцінку земель м.Хмельницького;

- технічне завдання на виконання робіт по виготовленню технічної документації грошової оцінки земель м.Хмельницького, затвердженого міським головою 14.07.1999;

- протокол засідання комісії з визначення грошової оцінки земель м.Хмельницького від 24.05.2000;

- позитивний висновок державної землевпорядної експертизи від 11.09.2000 № 486, затверджений Державним комітетом України по земельних ресурсах.

20.03.2009 року Управління земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради та Український державний науково-дослідний інститут проектування міст "Діпромісто" уклали договір №551-07-2009 на виготовлення Технічної документації по грошовій оцінці земель м. Хмельницького.

В матеріалах справи міститься Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель м. Хмельницького Хмельницької області, розроблена у 2009 році Українським державним науково-дослідним інститутом проектування міст "Діпромісто", яка розроблена зокрема з урахуванням рішень нового Генерального плану міста, затвердженого рішенням Хмельницької міської ради від 06.08.2008 № 4.

Технічна документація містить наступні розділи: стисла характеристика сучасного стану міста, правова та нормативно - методична база грошової оцінки земель, визначення середньої (базової) вартості земель міста, визначення коефіцієнту місце розташування земельної ділянки, грошова оцінка земель різного функціонального використання, приклади розрахунку грошової оцінки земель окремих земельних ділянок.

Крім того, зазначена Технічна документація по грошовій оцінці земель м. Хмельницького Хмельницької області, розроблена у 2009 році Українським державним науково-дослідним інститутом проектування міст "Діпромісто", містить наступні документи:

- протокол засідання робочої групи виконавчих органів Хмельницької міської ради (жовтень 2009), яким погоджено з запропонованою розробником нормативної грошової оцінки земель міста Хмельницького базовою вартістю 176 грн.;

- завдання на виконання нормативної грошової оцінки земель міста Хмельницький, затверджене заступником міського голови від 14.04.2009.

Згідно наданого позивачем запиту на інформацію від 28.10.2015 № 585, позивач звернувся до Хмельницької міської ради з запитом про надання інформації стосовно витрат Хмельницької міської ради на освоєння та облаштування земель м.Хмельницького станом на 01.01.1999 в сумі 554 375 900 грн.

Згідно наданого позивачем запиту на інформацію від 28.10.2015 № 587, позивач звернувся до Хмельницької міської ради з запитом про надання інформації стосовно фактичних витрат бюджету м.Хмельницького за всіма його статтями щорічно в період з 1999 по 2008 рік включно, а також інформацію про фактичні видатки бюджету м.Хмельницького на освоєння та облаштування земель м. Хмельницького щорічно за період з 1999 по 2008 рік включно.

У відповідь на лист позивача № 587 від 28.10.2015, Управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів листом від 02.11.2015 № 12-4809-02-14 повідомило позивача про те, що згідно з технічною документацією по грошовій оцінці земель м.Хмельницького, загальна вартість витрат на освоєння та облаштування території м.Хмельницького на 01.01.1999 становить 554 375,9 тис. грн.., з яких основна частка припадає на інженерні мережі та споруди (58,7%) та вулично-дорожну мережу (29,3%). Оскільки визначена сума є відновною вартістю. Що змінюється після проведення переоцінки, інженерної підготовки головних споруд і магістральних мереж водопостачання, каналізації, теплопостачання, електропостачання слабкострумових пристроїв, газопостачання, дощової каналізації,вартість санітарної очистки, зелених насаджень загального користування, вулично - дорожньої мережі, міського транспорту станом на початок року проведення оцінки, яка надається підприємствами м.Хмельницького , до яких відносяться не лише відділи міськвиконкому, надати інформацію про конкретний період часту , за який було витрачено кошти в сумі 554 375,9 тис. грн.. на освоєння та облаштування земель м. Хмельницького, не має можливості.

У відповідь на листи позивача № 587, № 585 від 28.10.2015, Фінансовим управлінням Хмельницької міської ради надано інформацію про фактичні видатки бюджету міста Хмельницького за 2002-2008 роки. Що стосується 1999-2001 років, інформація на паперових носіях та в електронному вигляді відсутня.

Також позивачем долучено до матеріалів справи наступні копії документів:

- запит на інформацію від 01.10.2015 № 504, адресований в.о. Хмельницького міського голови, в якому просив повідомити за який період Хмельницька міська рада витратила кошти в сумі 1 886 308,35 тис.грн. на освоєння та облаштування земель м.Хмельницького, а також надати завірені копії документів, які підтверджують витрати Хмельницької міської ради на освоєння та облаштування земельної ділянки позивача площею 22,35 га, яка розташована за адресою: м.Хмельницький, вул.. Тернопільська, 19;

- лист виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 07.10.2015 № 12-4439-02-14, в якому у відповідь на листа позивача повідомлено про те, що згідно з пояснювальною запискою нормативної грошової оцінки земель міста Хмельницький, розробленою на підставі договору №551-07-2009 від 20.03.2009, загальна вартість витрат на освоєння та облаштування території м.Хмельницький на 01.01.2009 становить 1 886 308,35 тис. грн.., з яких основна частка припадає на вулично - дорожню мережу (62,22%), інженерні мережі та споруди (31,01%), повідомлено, що розробником технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Хмельницького був ДП "Український державний науково-дослідницький інститут проектування міст "ДІПРОМІСТО" ім. Ю. М. Білоконя";

- запит на інформацію № 556 від 09.10.2015, адресований Хмельницькій міській раді, в якому просив надати інформацію про період, в який Хмельницька міська рада витратила кошти в сумі 1 886 308,35 тис. грн.. на освоєння та облаштування земель м.Хмельницького;

- лист Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів від 30.10.2015 № 12-4517-02-14, в якому зазначено, що згідно з пояснювальною запискою нормативної грошової оцінки земель міста Хмельницького, розробленого на підставі договору №551-07-2009 20.03.2009, загальна вартість витрат на освоєння та облаштування території м.Хмельницький на 01.01.2009 становить 1 886 308,35 тис. грн.., з яких основна частка припадає на вулично - дорожню мережу (62,22%), інженерні мережі та споруди (31,01%);

- запит на інформацію № 583 від 27.10.2015, адресований позивачем Хмельницькій міській раді, в якому позивач просив повідомити розмір грошових коштів і період, за який Рада витратила на освоєння та облаштування земель м.Хмельницького - 188 630 835 грн. чи 1 886 308 350 грн.; зазначав, що технічна документація з нормативної грошової оцінки 2009 року не відповідає дійсності;

- лист Управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів від 17.11.2015 № 12-4786-02-14, в якому зазначено, що в пояснювальній записці нормативної грошової оцінки земель міста Хмельницького, яка розроблена на підставі договору №551-07-2009 20.03.2009 вказано, що загальна вартість витрат на освоєння та облаштування території м.Хмельницький станом на 01.01.2009 становить 1886,3 млн. грн.., а на сторінці 15 документації, у таблиці структури витрат на освоєння та облаштування земель м.Хмельницький, вказана сума вказана у тисячах гривнях - 1886308,35. На цій же сторінці документації приведені витрати на освоєння та облаштування території в розрахунку на 1м2 забудованих земель м.Хмельницького: 188,63 млн.грн./4286,11 га=44,0грн./м2. У даному розрахунку допущено описку, а саме: невірно поставлено кому, замість суми 1886,3 млн.грн. зазначено суму 188,63 млн.грн. При цьому, дана описка не впливає на результат обчислення, оскільки: 1888,63 млн.грн./4286,11 га=44,0грн./м2 та 1886308,35 тис.грн.: 4286,11 га=44,00грн./м2. Таким чином, у листі зазначено, що загальна вартість витрат на освоєння та облаштування території м.Хмельницький станом ан 01.01.2009 становить 1886308,35 тис.грн. або 1886,3 млн.грн.

- лист архівного відділу Хмельницької міської ради від 18.11.2015 № 01-21-123, яким позивачу направлено копії документів щодо видатків міського бюджету фінансового управління Хмельницької міської ради з 1992 по 2001 включно;

- запит на інформацію № 633 від 18.11.2015, адресований ДП «Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», в якому просив повідомити підстави застосування коефіцієнту 2,04 для індексації витрат на освоєння та облаштування земель м.Хмельницький у Технічній документації по грошовій оцінці земель, виготовленій у 2000 році;

- лист ДП «Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» № 438 від 23.11.2015, в якому повідомлено позивача про те, що роботи по складанню технічної документації були завершені , про що свідчить висновок державної землевпорядної експертизи від 11.09.2000 № 486 з позитивною оцінкою, а тому застосування коефіцієнту 2,04 є вірним;

- листи позивача від 19.11.2015 № 637-654, в яких просив надати інформацію з 1991 по 2008 рік включно стосовно інформації по витратам м.Хмельницький та зміни показників площі міста та грошової оцінки землі;

- лист Управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів від 26.11.2015, в якому позивачу надано відповіді стосовно запитуваної позивачем у листах від 19.11.2015 № 637-654 інформації;

- лист Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області від 16.12.2015 № 32-28-99.4-4817/0/15-15, в якому позивача повідомлено про те, що Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Хмельницький 2000 втратила свою чинність та не використовується.

Крім того, відповідачем-1 до матеріалів справи надано висновок державної експертизи землевпорядної документації від 06.10.2009 № 960-09, затверджений Державним комітетом України із земельних ресурсів, яким підсумковою оцінкою результатів державної експертизи Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Хмельницького Хмельницької області, розроблена у 2009 році Українським державним науково-дослідним інститутом проектування міст "Діпромісто".

Також, рішенням Хмельницької міської ради від 15.12.2010 № 20 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Хмельницького» затверджено Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Хмельницького Хмельницької області, розробленої Українським державним науково-дослідним інститутом проектування міст "Діпромісто", а також зазначено, що рішення 18 сесії Хмельницької міської ради від 26.12.2000 № 27 «Про затвердження грошової оцінки земель м.Хмельницького» втрачає чинність з 31.12.2010, рішення набирає чинності з 01.01.2011.

Згідно з листом Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому від 26.05.2016 № 11791/9/22-25, позивач сплачував земельний податок за земельну ділянку по вул. Тернопільській, 19 в м.Хмельницькому, площею 223539 кв.м., яка використовується ним на підставі державного акту на право постійного користування землею серія ІІ-ХМ № 001317 від 13.01.1999 та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 20.01.2011 № 321/01-15.

Крім того, Хмельницькою міською радою до матеріалів справи надано:

- ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.06.2016 у справі № 686/2278/16-а, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.08.2016, якою залишено без розгляду позов ПАТ «Катіон» до Хмельницької міської ради про скасування технічної документації з грошової оцінки земель м.Хмельницького, виготовлену у 2000 році та 2009 році, визнання протиправним та скасування рішення Хмельницької міської ради № 27 від 26.12.2000 «Про затвердження грошової оцінки земель» та № 27 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Хмельницького» у зв'язку з пропуском строку зверненян до суду з відповідним позовом.;

- ухвалу Вищого адміністративного суду України від 15.09.2016, якому відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПАТ «Катіон» на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.06.2016 у справі № 686/2278/16-а та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.08.2016.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у вказаній справі спір по суті не вирішувався у зв'язку з пропуском позивачем строків звернення до суду та відсутності поважності причин такого пропуску, що і стало підставою для залишення адміністративного позову без розгляду на підставі приписів Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції, чинній на час прийняття судом адміністративної юрисдикції відповідного процесуального рішення, у зв'язку з чим відсутні підстави для припинення провадження у даній справі, оскільки спір між сторонами існує.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного у даній справі рішення) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі.

Згідно з статтею 2 Закону України «Про оцінку земель», правове регулювання оцінки земель здійснюється відповідно до Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", цього Закону, законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них.

Статтею 1 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Згідно з частиною 3 статті 7, частиною третьою статті 23 Закону України «Про оцінку земель», розробниками технічної документації з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок є особи, які згідно із Законом України "Про землеустрій" мають право на здійснення діяльності у сфері землеустрою.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про оцінку земель», Технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, затверджується районними радами. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 144 Конституції України визначено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з підпунктами 34, 35 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самврядування», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: 34) вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин; 35) затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.

Частиною 1 статті 73 Закону України «Про місцеве самврядування» визначено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Технічна документація по грошовій оцінці земель м. Хмельницького Хмельницької області, розроблена у 2000 році Хмельницьким філіалом інституту землеустрою Української академії аграрних наук згідно договору №45 від 20.04.1999, як і Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель м. Хмельницького Хмельницької області, розроблена у 2009 році Українським державним науково-дослідним інститутом проектування міст "Діпромісто", були затверджені у встановленому порядку рішеннями органу місцевого самоврядування від 26.12.2000 року №27 "Про затвердження грошової оцінки земель м. Хмельницького" та від 15.12.2010 року №20 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Хмельницького".

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує і те, що Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Хмельницький 2000 втратила свою чинність та не використовується (лист Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому від 26.05.2016 № 11791/9/22-25, ), а рішенням Хмельницької міської ради від 15.12.2010 № 20 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Хмельницького» затверджено Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Хмельницького Хмельницької області, розробленої Українським державним науково-дослідним інститутом проектування міст "Діпромісто", а також зазначено, що рішення 18 сесії Хмельницької міської ради від 26.12.2000 № 27 «Про затвердження грошової оцінки земель м.Хмельницького» втрачає чинність з 31.12.2010, рішення набирає чинності з 01.01.2011.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що вказані рішення органу місцевого самоврядування є чинними, і ні суду першої інстанції на час винесення оскаржуваного рішення, ні суду апеляційної інстанції на час апеляційного провадження у справі, не надано доказів скасування та/або визнання нечинними вказаних рішень.

Висновки апеляційного суду щодо того, чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких позивач звернувся до суду, зводяться до наступного.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, судом підлягає захисту право особи, що порушене іншими особами, чи не визнається.

Також, суд апеляційної інстанції зауважує, якщо у розгляді справи господарським судом буде з'ясовано, що іншим або належним відповідачем у ній мала б бути особа, яка згідно з процесуальним законом не може бути учасником судового процесу в господарському суді, а позивач наполягає на розгляді відповідної справи саме господарським судом, останній не вправі ні залучати відповідну особу до участі у справі, ані припиняти провадження в ній, а повинен розглянути справу стосовно того відповідача, якому пред'явлено позовну вимогу, та прийняти рішення по суті справи (в тому числі про відмову в позові, якщо відповідач є неналежним).

Суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні матеріали справи, дійшов висновку, що позивач не довів ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції, наявності у нього порушеного та/або невизнаного права, яке порушується та/або не визнається саме відповідачами.

Довод апелянта про те, що нормативна грошова оцінка земель м.Хмельницького не відповідає дійсності, а відповідачами при розробленні Технічних документацій було невірно/неправомірно застосовано відомості про витрати на освоєння та облаштування територій, які є обов'язковою складовою розрахунку формули з нормативно-грошової оцінки 1 кв.м. земельної ділянки населеного пункту м.Хмельницького, а отже, вони є незаконними - судом апеляційної інстанції відхиляються як підстава для скасування оскаржуваного рішення у даній справі, оскільки прав та охоронюваних законом інтересів позивача саме відповідачами не порушувалось, останні виконали свої зобов'язання саме перед органом місцевого самоврядування щодо виготовлення технічних документацій за цивільно - правовими договорами, а виконана Технічна документація 2000 та 2009 років була погоджена висновками державної експертизи землевпорядної документації. Крім того, суд апеляційної інстанції враховує і відомості, викладені у листі Управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів від 17.11.2015 № 12-4786-02-14.

Крім того, довод позивача про те, що Технічні документації безпосередньо впливають на права та обов'язки позивача, оскільки на підставі зазначених документацій обраховується податок на землю, який позивач сплачує та у зв'язку з чим порушується право позивача на отримання прибутку у розмірі, що визначений як різниця від суми доходів та об'єктивно визначених витрат - судом апеляційної інстанції відхиляється, оскільки наявність технічної документації жодним чином не обмежує право звернення позивача до відповідного органу з вимогами про перегляд/перерахунок відповідного податку та/або належного до сплати платежу, та/або заявлення в установленому законом порядку вимог до уповноваженого органу про перегляд відповідних платежів саме стосовно позивача.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду України від 14.03.2007 у справі №21-8во07.

Так, у п. 145 рішення від 15.11.1996 року у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02)).

З урахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції зазначає, що ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, а тому, обраний позивачем спосіб захисту права шляхом заявлення вимог про скасування технічних документацій стосовно міста Хмельницького, не відповідає ефективному засобу захисту.

Стосовно строку позовної давності суд апеляційної інстанції, здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 Цивільного кодексу України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 Цивільного кодексу України).

Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" визначено, що частиною третьою статті 267 Цивільного кодексу України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 Цивільного кодексу України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 Цивільного кодексу України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки прав та охоронюваних законом інтересів позивача, про захист яких він просив суд у позові, відповідачами не порушено, питання порушення строку позовної давності (за даних обставин) не впливає на суть винесеного рішення і відповідно, строк позовної давності, як спосіб захисту саме порушеного права, при вирішенні даного спору застосуванню не підлягає, у зв'язку з чим доводи апелянта щодо позовної давності судом апеляційної інстанції відхиляються як необґрунтовані.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, господарський суд першої інстанції під час вирішення спору вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, а тому, рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на скаржника.

Керуючись ст. 240, ст. 275, ст. 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Катіон" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2017 (повний текст складено - 15.09.2017) у справі №910/23935/16 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.09.2017 (повний текст складено - 15.09.2017) у справі №910/23935/16 - залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство "Катіон".

4. Матеріали справи №910/23935/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та тезолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 29.01.2018.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді А.І. Тищенко

С.А. Гончаров