ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2018 р. Справа № 909/945/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Дубник О.П.

суддів Хабіб М.І.

ОСОБА_1

при секретарі Мокрій А.В.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Біо-Інвест-Україна" б/н від 17.11.2017 (вх. № 01-05/5676/17 від 01.12.2017)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.11.2017

у справі № 909/945/17 (суддя Шкіндер П.А.)

за позовом: Адвокатського об'єднання "Голд Лекс", м. Івано-Франківськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Біо-Інвест-Україна", м. Івано-Франківськ

про стягнення заборгованості в сумі 140 000,00 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 адвокат.

від відповідача: Браун Уілльям Самюель - керівник, ОСОБА_3 адвокат.

Відповідно до п.п.9 п.1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) в редакції Закону від 03.10.17 р. №2147-VIII справи в судах апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відводів суддям та секретарю судового засідання в порядку ст.ст. 35, 36, 37 ГПК України не заявлялось.

У судовому засіданні 18.01.2018р. здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ст. 222 ГПК України.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 04.12.2017р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 18.01.2018 року.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 07.11.2017р. (повний текст рішення складено 08.11.2017р.) у справі № 909/945/17 (суддя Шкіндер П.А.) позов Адвокатського об'єднання "Голд Лекс" задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Біо-Інвест-Україна" на користь Адвокатського об'єднання "Голд Лекс" 140 000,00грн заборгованості та 2100,00грн судового збору.

Судове рішення мотивоване ст.ст. 11, 204, 525, 526, 530, 626, 627, 628, 629, ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), ст. 193 Господарського кодексу України (надалі ГК України) і зроблено висновок про надання позивачем відповідачеві послуг згідно з Договором № 25/02/16 від 25.02.2016року про надання правової допомоги, про що свідчать підписані без жодних зауважень або заперечень акти виконаних, у яких вказано види робіт, і які є первинними документами в розумінні вимог ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Біо-Інвест-Україна" не погоджується з ухваленим рішенням суду, вважає його прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків суду обставинам справи. Апелянт, зокрема, посилається на те, що Адвокатське об'єднання "Прикарпатська юридична компанія", яке надає правову допомогу відповідачу, не було повідомлене про час та дату судового засідання, що відбулось 07.11.2017р. Зазначає, що суд першої інстанції позбавив відповідача можливості захистити свої права з допомогою кваліфікованого правового супроводу та своєчасно надати суду відзив на позовну заяву з доказами, якими обґрунтовує свої заперечення. Стверджує, що копії актів виконаних робіт належним чином не засвідчені (відсутні прізвище, ініціали та посада особи). Вважає, що з травня 2017 року позивачем не надавались відповідачу жодні юридичні послуги, а наявні в матеріалах судової справи акти виконаних робіт за вказаний період є фіктивними. Вказує, що впродовж зазначеного періоду та по даний час жодні акти про надання юридичної допомоги від позивача до відповідача не надходили та уповноваженим працівникам не вручались, що свідчить про відсутність будь-якої роботи в інтересах клієнта зі сторони позивача. Стверджує, що про фактичну наявність актів за травень-серпень 2017 року відповідачу стало відомо лише з матеріалів даної судової справи, а за даними бухгалтерського обліку останній акт від позивача обліковано за квітень 2017 року. Зазначає, що наявні у матеріалах справи копії актів нібито підписані колишнім керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Біо-Інвест-Україна" ОСОБА_4, яка рішенням зборів засновників відповідача від 05.09.2017р. відсторонена від виконання обовязків генерального директора, оскільки її дії призвели до незадовільного фінансового стану відповідача. Вказує про наявність розпочатого правоохоронними органами 21.09.2017р. кримінального провадження щодо протиправних дій ОСОБА_4. Вважає доводи позивача про наявність заборгованості відповідача за період з травня по серпень 2017 року надуманими. Апелянт просить оскаржуване рішення суду скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що суд першої інстанції повідомив сторони про дату і час розгляду справи, однак на розгляд справи представник відповідача не зявився, що не перешкоджало її розгляду згідно ст. 77 ГПК України (в редакції чинній до 15.12.2017р. Зазначає, що договір про надання правової допомоги між відповідачем та його представником було укладено ще 07.09.2017р., у той час як засідання відбулось 07.11.2017р. Зазначає, що акти виконаних робіт підписані особисто директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Біо-Інвест-Україна" ОСОБА_4, яка була повноважним представником на момент їх підписання.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та відзивом на неї, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши зібрані по справі докази, та дослідивши фактичні обставини у справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, при цьому, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду встановила наступні обставини та керувалася такими мотивами.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, 25 лютого 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Біо-Інвест-Україна" в особі генерального директора ОСОБА_4 (клієнт) та Адвокатським об'єднанням Голд Лекс в особі керуючого партнера (голови об'єднання) ОСОБА_5 (Адвокатське об'єднання) укладено договір про надання правової допомоги №25/02/16 (надалі Договір), згідно якого клієнт доручає, а адвокатське обєднання приймає на себе зобовязання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (а.с. 8-11).

Згідно пп.. 3.1.4. п. 3.1 Договору клієнт приймає на себе зобовязання, зокрема, оплачувати юридичну допомогу у відповідності до умов розділу 4 договору.

Відповідно до п.4.1. Договору юридичну допомогу, що надається адвокатським об'єднанням, клієнт оплачує в гривнях, шляхом щомісячного переказу суми, що дорівнює 30 000,00 гривень, без ПДВ.

Оплата послуг здійснюється замовником щомісячно авансом у строк з 1 (першого) по 5 (п'яте) число поточного місяця в безготівковій формі шляхом здійснення замовником перерахування відповідної суми грошових коштів на поточний рахунок виконавця (п. 4.2. Договору).

Згідно п. 4.4. Договору за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об'єднанням юридичної допомоги та її вартість. Акт надсилається клієнту адвокатським об'єднанням факсимільним зв'язком, поштою або нарочно уповноваженій особі. На письмову вимогу клієнта адвокатське об'єднання може надавати акти про надання юридичної допомоги, в яких буде вказано перелік наданої юридичної допомоги із ідентифікацією.

Відповідно до п. 4.7 Договору сума, вказана в п.4.1 даного договору є гонораром адвокатського об"єднання з надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає.

Згідно п. 4.8 Договору в акті, зазначеному в п. 4.4. Договору сторони можуть визначити інший порядок оплати та вартість юридичної допомоги. В цьому випадку сторони керуються умовами акта.

Згідно п. 7.1 Договору даний договір укладений на строк до 25.02.2017р. та набирає чинності з моменту його підписання.

Відповідно до п. 7.3 Договору після закінчення строку дії договору, якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір вважається поновленим на невизначений термін. При цьому кожна сторона має право його розірвати, попередивши про це іншу сторону за два місяці до закінчення договору.

На виконання умов Договору виконавцем було надано послуги, а саме проведено: консультації, аналіз договорів, підготовку договорів, підготовку претензій, позовних за участь у переговорах, відрядження за межі Івано-Франківської області, виконання інших доручень, пов'язаних із юридичним супроводом. Факт надання вказаних послуг підтверджують акти виконаних робіт: від 30.04.2017року на суму 30405,00 грн (а.с. 12); від 31.05.2017року на суму 30000,00 грн (а.с. 13); від 30.06.2017року на суму 30000,00 грн (а.с. 14); від 31.07.2017року на суму 30000,00 грн (а.с. 15); від 30.08.2017року на суму 30000,00 грн (а.с. 16). Дані акти підписані та скріплені печатками сторін.

Відповідач здійснив часткову оплату послуг згідно акту виконаних робіт від 30 квітня 2017 року в розмірі 10 000 грн.

У порушення умов Договору, відповідач прийняті на себе договірні зобовязання належним чином не виконав, оплату за отримані послуги провів частково в сумі 10 000,00 грн., що призвело до утворення заборгованості в розмірі 140 000,00грн, внаслідок чого Адвокатське об'єднання "Голд Лекс" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біо-Інвест-Україна" про стягнення заборгованості в сумі 140 000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку

Згідно ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. (ч.1 ст.625 ЦК України)

Згідно ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з врахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Правовідносини, що виникли між сторонами спору є за своїм змістом відносинами, що виникли з договору про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

25 лютого 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Біо-Інвест-Україна" та Адвокатським об'єднанням Голд Лекс укладено договір про надання правової допомоги №25/02/16, згідно якого клієнт доручає, а адвокатське обєднання приймає на себе зобовязання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Згідно ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року №5076-VI до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Відповідно до п.4.1. Договору юридичну допомогу, що надається адвокатським об'єднанням, клієнт оплачує в гривнях, шляхом щомісячного переказу суми, що дорівнює 30 000,00 гривень, без ПДВ.

Адвокатським об'єднанням Голд Лекс надано послуги, а саме проведено: консультації, аналіз договорів, підготовку договорів, підготовку претензій, позовних за участь у переговорах, відрядження за межі Івано-Франківської області, виконання інших доручень, пов'язаних із юридичним супроводом. Факт надання вказаних послуг підтверджують акти виконаних робіт: від 30.04.2017року на суму 30405,00 грн (а.с. 12); від 31.05.2017року на суму 30000,00 грн (а.с. 13); від 30.06.2017року на суму 30000,00 грн (а.с. 14); від 31.07.2017року на суму 30000,00 грн (а.с. 15); від 30.08.2017року на суму 30000,00 грн (а.с. 16). Дані акти підписані та скріплені печатками сторін.

Відповідач оплату за отримані послуги провів частково в сумі 10 000,00 грн., по акту від 30.04.2017року на суму 30405,00 грн. Позивач вказує про наявність заборгованості по акту від 30.04.2017року на суму 20000,00 грн. Дану заборгованість відповідач визнає у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі.

Також, за період з травня по серпень відповідачем підписані акти на загальну суму 120000,00 грн. Кожен з актів за даний період підписаний на суму, що не перевищує суму передбачену п.4.1. Договору.

Акти виконаних робіт по договору: від 30.04.2017року; від 31.05.2017року; від 30.06.2017року; від 31.07.2017року; від 30.08.2017року підписані та скріплені печатками сторін. Зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "Біо-Інвест-Україна" дані акти підписані повноважною на час їх підписання особою керівником (генеральним директором) ОСОБА_4, повноваження якої були припинені у звязку зі зміною керівника з 07.09.2017р. згідно ОСОБА_2 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 07.09.2017р.

Як вірно вказано судом першої інстанції, дані акти виконаних робіт, у яких вказано види робіт, є первинними документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року №996-XIV, відповідають вимогам ст. 9 цього Закону та п.п. 2.4, 2.5 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зі змінами (зареєстровано Міністерством юстиції України 05.06.95 р. за № 168/704) та засвідчують про факт надання послуг на загальну суму 140000, 00грн. та є підставою для виникнення у відповідача обовязку щодо здійснення розрахунків.

Апелянт вважає, що з травня 2017 року позивачем не надавались відповідачу жодних юридичних послуг, а наявні в матеріалах судової справи акти виконаних робіт за вказаний період є фіктивними, однак такі доводи апелянта голослівні.

ОСОБА_2 того, апелянт посилається на те, що Адвокатське об'єднання "Прикарпатська юридична компанія", яке надає правову допомогу відповідачу, не було повідомлене про час та дату судового засідання, що відбулось 07.11.2017р. Зазначає, що суд першої інстанції позбавив відповідача можливості захистити свої права з допомогою кваліфікованого правового супроводу та своєчасно надати суду відзив на позовну заяву з доказами, якими обґрунтовує свої заперечення.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 03.10.2017р. порушено провадження у даній справі та призначено розгляд справи на 24.10.2017р. Дана ухвала надіслана сторонам 05.10.2017р.

20.10.2017р. до суду першої інстанції представником відповідача адвокатом ОСОБА_3 Адвокатського об'єднання "Прикарпатська юридична компанія" подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 24). Того ж дня 20.10.2017р. адвокат ОСОБА_3 ознайомився з матеріалами справи.

Згідно ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 24.10.2017р. представник відповідача у судове засідання не зявився, а розгляд справи було відкладено на 07.11.2017р. (а.с. 30). Дана ухвала була надіслана сторонам 25.10.2017р.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 22 ГПК України (в редакції чинній до 15.12.2017р.) сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом. Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України (в редакції чинній до 15.12.2017р.) господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Згідно ст. 59 ГПК України (в редакції чинній до 15.12.2017р.) подання відзиву є правом сторони а не обовязком.

Представнику відповідача було відомо про розгляд справи, що підтверджується клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи від 20.10.2017р. (а.с. 24). Представник відповідача не зявився у судове засідання, яке відбулось 24.10.2017р., не скористався своїм правом та не надав суду відзив на позовну заяву з доказами, якими обґрунтовує свої заперечення та не заявляв клопотань про відкладення розгляду справи, а суд першої інстанції, з для забезпечення можливості реалізації сторонами процесуальних способів захисту своїх прав, дотримання засад рівності всіх учасників процесу перед законом і судом і змагальності відклав розгляд справи на 07.11.2017р., і тільки 07.11.2017р. представник відповідача подав до суду відзив з доданими документами, який зареєстрований відділом діловодства суду в 11 год. 34 хв. (а.с.31), а відповідно до протоколу судового засідання від 07.11.17 р. (а.с.71) час закінчення судового засідання 11 год. 15 хв. Таким чином, доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права є безпідставними.

Апелянт вказує про наявність розпочатого правоохоронними органами 21.09.2017р. кримінального провадження щодо протиправних дій ОСОБА_4, однак кримінальне провадження стосується підроблення договорів та інших документів, що стосуються паїв у м. Городенка, незаконного оформлення права на їх оренду і не стосується предмету спору у даній справі.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Оплата послуг здійснюється замовником щомісячно авансом у строк з 1 (першого) по 5 (п'яте) число поточного місяця в безготівковій формі шляхом здійснення замовником перерахування відповідної суми грошових коштів на поточний рахунок виконавця (п. 4.2. Договору).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи наявні належні та допустимі докази у підтвердження факту надання послуг Адвокатським об'єднанням "Голд Лекс" відповідачу та прийняття їх клієнтом.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, спростовуються вищенаведеними аналізом матеріалів справи та нормами процесуального і матеріального права.

Усе викладене дає підстави для залишення без задоволення апеляційної скарги, оскаржуваного рішення суду без змін, у звязку із чим згідно із ст. 129 ГПК України на апелянта покладаються судові витрати.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 252, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.11.2017р. у цій справі без змін.

2. Судові витрати покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Біо-Інвест-Україна".

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з ст.ст. 282, 284, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 29.01.2018р.

Головуючий суддя Дубник О.П.

Суддя Хабіб М.І.

Суддя Юрченко Я.О.