ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" січня 2018 р. Справа № 918/86/17

Суддя Марач В.В. , розглянувши клопотання ліквідатора про забезпечення вимог кредиторів у справі про банкрутство ОСОБА_1 підприємства «Фламінго-Тойс» :35304 Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Корнин, вул. Тракторна, 2 Код

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Рівненської області у справі № 918/86/17 від 06.03.2017 року Приватне підприємство «Фламінго-Тойс» :35304 Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Корнин, вул. Тракторна, 2 Код визнано банкрутом у порядку ст. 95 «Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено ОСОБА_2.

19.01.2018 р. від ліквідатора ОСОБА_1 підприємства «Фламінго-Тойс» надійшло клопотання про забезпечення вимог кредиторів.

В обгрунтування поданого клопотання ліквідатор зазначив наступне.

Листом №7082/03/17-70-03-02 від 27.12.2017 року Рівненська митниця ДФС повідомила ліквідатора ПП «Фламінго - Тойс» про те, що закінчується термін зберігання на складі митниці товару належного банкруту («Інженерно-ливарних станків»), розміщених згідно протоколу у справі про ПМП №0266/20400/16 від 16.05.2016 року. Попередила ліквідатора, якщо до 15.01.2018 року ліквідатором не будуть проведенні розрахунки із сплати відповідних платежів, то в такому разі митниця самостійно здійснить розпорядження вищезазначеним товаром у відповідності до вимог ч. 1 ст. 243 Митного кодексу України.

Однак, такі дії Рівненської митниці ДФС, зазначає ліквідатор, суперечать вимогам чинного Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та порушують права боржника, ліквідатора та кредиторів у справі про банкрутство.

Ліквідатором ПП «Фламінго-Тойс» 05 січня 2018 року було надіслано лист до Рівненської митниці ДФС, в якому зазначено про недопущення порушень вимог законодавства України, проте до цього часу Рівненська митниця ДФС жодним чином не відреагувала на поданий ним лист.

На підставі викладеного, щоб не допустити втрати майна боржника виникла необхідність звернення до суду для покладення заборони Рівненській митниці ДФС розпоряджатись майном яке належить ПП «Фламінго-Тойс».

Суд, розглянувши подане ліквідатором клопотання, встановив наступне.

Згідно ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» :

Ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження;

- виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

- проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута;

- аналізує фінансове становище банкрута;

- вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;

- продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури (серед іншого):

-у банкрута не виникає жодних додаткових зобовязань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обовязкових платежів), крім витрат, безпосередньо повязаних із здійсненням ліквідаційної процедури;

-продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Законом.

У відповідності до п.1 ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» - Усі види майнових активів (майно та майнові права), які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до ліквідаційної мас .

Таким чином, у Рівненської митниці ДФС немає підстав для розпорядження «Інженерно-ливарними машинами», оскільки дане майно належить на праві власності ПП «Фламінго-Тойс» і підлягає продажу ліквідатором у ліквідаційні процедурі у порядку, визначеному ст.. 44 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та розділом IV того ж Закону.

Належність майна ПП «Фламінго-Тойс» підтверджується договорами поставки №17 від 19.11.2015 року, які знаходяться у віданні Рівненської митниці ДФС. Окрім цього, наявність майна на балансі ПП «Фламінго-Тойс» також підтверджується і матеріалами інвентаризацій, які проводились 20 січня 2017 року та 31 грудня 2017 року.

Крім того, вищезазначений товар (Інженерно - ливарні санки) підлягають поверненню власнику за рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 26.05.2017 року.

Відповідно до п.1 ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи про банкрутство чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 137 цього ж Кодексу Позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обовязку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобовязання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять обєкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" Виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. Помилковими слід визнавати ухвали, якими боржникам забороняється користуватись їх майном, якщо через особливості цього майна користування ним не тягне знищення або зменшення його цінності. За наявності підстав для застосування такого заходу до забезпечення позову господарський суд може заборонити витрачання майна на власні потреби, відчуження його у будь-який спосіб, у тому числі здійснення тих чи інших платежів або перерахування авансом певних сум тощо. Якщо з урахуванням особливостей майна користування ним не тягне за собою його знищення або зменшення його цінності, то для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві користуватися таким майном підстави, як правило, відсутні.

Ліквідатором підтверджена належними доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення вимог, а саме те, що порушується право власника на розпорядження власним майном, право боржника за рахунок продажу власного майна здійснити розрахунок з кредиторами, та право кредиторів у справі отримати задоволення своїх вимог за рахунок реалізації майна ліквідатором боржника у ліквідаційній процедурі введеній рішенням суду, а тому запропонований ним вид забезпечення є адекватним відповідно до вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Відтак, задоволення зазначеного клопотання про вжиття судом заходів щодо забезпечення вимог кредиторів грунтується на приписах Закону та не порушує прав кредиторів.

На підставі викладеного суд задовольняє клопотання ліквідатора про вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів.

Керуючись ст.ст. 18, 38, 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.234, ст.235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

1. Задовольнити клопотання ліквідатора про забезпечення вимог кредиторів у справі про банкрутство ОСОБА_1 підприємства «Фламінго-Тойс» про вжиття судом заходів щодо забезпечення вимог кредиторів.

2. Заборонити Рівненській митниці ДФС (33028, м. Рівне, вул.Соборна,104) будь-яким чином розпоряджатися майном боржника ОСОБА_1 підприємства «Фламінго-Тойс», а саме: «Інженерно-ливарними станками» DKM118SV Injection molding machine та DKM330SV Injection molding machine, які згідно протоколу у справі про ПМП №0266/20400/16 від 16.05.2016 року перебувають на зберіганні на складі митниці.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку статті 255 Господарського процесуального кодексу України.

4. Копію ухвали направити кредиторам, боржнику, ліквідатору, ДВС, Рівненській митниці ДФС.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.