КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2018 р. Справа№ 910/19751/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Пашкіної С.А.

Сітайло Л.Г.

при секретарі Рибчич А. В.

За участю представників:

від позивача: Венецька О.О. - за довіреністю № 17-Ю від 17.05.2017

від відповідача: Степаненко О.М. - за ордером серія КС № 349403 від 22.01.2018

від відповідача 2: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія « 1+1»

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 14.08.2017 про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія « 1+1» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду м. Києва від 21.01.2015

у справі № 910/19751/14 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий канал»

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія « 1+1»

2. Іноземного товариства « 1+1 Продакшн»

про порушення майнових авторських прав та стягнення компенсації

ВСТАНОВИВ:

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просив:

- визнати телевізійну передачу «Інспектор Фреймут» похідним твором від літературного твору - «Типовой сценарий телевизионной передачи «Ревизор»;

- зобов'язати відповідачів припинити дії щодо порушення майнових авторських прав позивача на літературний твір - «Типовой сценарий телевизионной передачи «Ревизор» та на Передачу шляхом їх використання способом переробки для створення будь-яких аналогічних творів, в тому числі телепередачі «Інспектор Фреймут»;

- заборонити опублікування телевізійної передачі «Інспектор Фреймут», випуск примірників відеограм, сповіщення, розповсюдження та інше використання будь-яким із способів, передбачених чинним законодавством України;

- зобов'язати відповідача 1 виплатити позивачу компенсацію у розмірі 1 202 400 грн.;

- зобов'язати відповідача 1 та відповідача 2 здійснити публікацію в засобах масової інформації даних про допущені порушення авторського права та судове рішення щодо цього порушення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.01.2015, повний текст якого складений 26.01.2015, у справі № 910/19751/14 позовні вимоги задоволено частково:

- відповідачів зобов'язано припинити дії щодо порушення майнових авторських прав позивача на літературний твір - «Типовой сценарий телевизионной передачи «Ревизор» та на Передачу шляхом їх використання способом переробки для створення будь-яких аналогічних творів, в тому числі телепередачі «Інспектор Фреймут»;

- заборонено опублікування телевізійної передачі «Інспектор Фреймут», випуск примірників відеограм, сповіщення, розповсюдження та інше використання будь-яким із способів, передбачених чинним законодавством України;

- відповідача 2 зобов'язано виплатити позивачу компенсацію у розмірі 414 120 грн.;

- відповідача 1 зобов'язано виплатити позивачу компенсацію у розмірі 803 880 грн.

- у решті позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 10.11.2015 у справі № 910/19751/14.

Постановою Верхового суду України від 17.02.2016 відмовлено у задоволенні заяви відповідача 1 про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 10.11.2015 у справі № 910/19751/14.

02.06.2017 відповідач 1 звернувся до Господарського суду міста Києва з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2015 у справі № 910/19751/14 (а.с. 91-94 т. 10), в якій просив рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2015 у справі № 910/19751/14 скасувати повністю та постановити у справі № 910/19751/14 нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

Як на підставу для перегляду рішення суду у цій справі за нововиявленими обставинами заявник послався на те, що в основу рішення суду у цій справі покладено висновок судового експерта Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності Національної академії правових наук України ОСОБА_4 № 1001, проте, за твердженням заявника, вказаний висновок судової експертизи не міг бути прийнятий судом, оскільки фактично експертом було здійснено вихід за межі спеціальних знань, надано правову оцінку діям сторін у спірних правовідносинах, що встановлено в постанові Окружного адміністративного суду міста Києва по справі №926/2169/17 від 18.04.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2017 у справі № 910/19751/14 відповідачу відмовлено у задоволенні вищевказаної заяви з тих підстав, що наведені відповідачем обставини не є нововиявленими обставинами.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що:

- посилання заявника на постанову від 18.04.2017 Окружного адміністративного суду міста Києва по справі №926/2169/17 в якості обґрунтування наявності підстав для перегляду судового рішення по справі №910/19751/14 за нововиявленими обставинами фактично є намаганням здійснити переоцінку тих доказів, які вже оцінювались господарським судом у процесі розгляду справи;

- у даному випадку заява відповідача 1 фактично ґрунтується на судовому акті суду адміністративної юрисдикції, яким надано правову оцінку діям судового експерта під час проведення судової експертизи у межах справи №910/19751/14 та наявності підстав для переоцінки судом наявних в матеріалах справи доказів, що суперечить приписам Господарського процесуального кодексу України стосовно підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами та позиції Вищого господарського суду України, яка наведена у пункті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» № 17 від 26.12.2011.

Також суд першої інстанції зазначив про те, що вважає юридично неспроможними посилання заявника на те, що обставини стосовно порушень, допущених судовим експертом при проведенні судової експертизи, не могли бути відомі відповідачу 1, оскільки відповідно до ст. 22 ГПК України кожен учасник судового процесу має право, в тому числі, знайомитись з матеріалами справи, надавати письмові пояснення та висловлювати заперечення, тобто, відповідач 1 мав право та реальну можливість під час первісного розгляду справи ознайомитись зі змістом експертного висновку та висловити заперечення з приводу останнього та порушень експерта під час проведення експертного дослідження, чого ним здійснено не було.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія « 1+1» звернулось з апеляційної скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.08.2017 у справі № 910/19751/14, задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія « 1+1» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2015 у справі № 910/19751/14 за нововиявленими обставинами, рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2015 у справі № 910/19751/14 скасувати повністю та прийняти у справі № 910/19751/14 нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі заявник послався на те, що:

- при визначені судді у суді першої інстанції який розглядав заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія « 1+1» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2015 у справі № 910/19751/14 за нововиявленими обставинами, було порушено вимоги Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 № 25, та Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду міста Києва, затверджених рішенням зборів суддів Господарського суду міста Києва № 17 від 14.09.2015, оскільки спір сторін відноситься до категорії спорів, що пов'язані із захистом інтелектуальної власності, а суддя Спичак О.М. не входить до спеціалізації суддів з розгляду таких спорів;

- судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання апелянта про призначення повторної експертизи в сфері інтелектуальної власності у цій справі;

- судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам апелянта, викладеним в заяві про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2015 у справі № 910/19751/14 за нововиявленими обставинами, адже з'ясовані заявником обставини відповідають ознакам, визначеним ГПК України та роз'ясненням ВГСУ щодо нововиявлених обставин.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач, зокрема, послався на те, що:

- складі суду було визначено згідно з вимогами законодавства, адже здійснювався розгляд заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Крім того апелянт мав можливість заявити відвід до початку розгляду справи, але не скористався цим права;

- апелянт безпідставно посилається на те, що сам лише висновок судової експертизи у цій справі є єдиним доказом та єдиною підставою, яка при вирішення спору сторін по суті стала підставою для часткового задоволення позовних вимог;

- постанова Окружного адміністративного суду міста Києва по справі №926/2169/17 від 18.04.2017, в якій сказано про невідповідність висновку експерта вимогам, в тому числі і ГПК України стосується рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України № 1 від 27.05.2016, яке є актом індивідуальної дії і стосується виключно експерта ОСОБА_4 і ніяким чином не впливає на права, обв'язки чи інтереси апелянта;

- відповідач 1 неправильно відносить висновок № 7344/15-53 від 15.06.2015 до висновків судової експертизи, адже ця експертиза не призначалась судом у вказаній справі та, відповідно, не має статусу судової експертизи у ці справі.

Ухвалою від 31.08.2017 колегією суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: Остапенко О.М. (головуючий), судді Суховий В.Г., Пантелієнко В.О. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія « 1+1» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.08.2017 прийнято до провадження.

Склад колегії суддів неодноразово змінювався.

Ухвалою від 07.12.2017 колегії суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Пашкіна С.А., Сітайло Л.Г. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія « 1+1» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.08.2017 прийнято до свого провадження, розгляд справи призначено на 19.12.2017.

У судовому засіданні 19.12.2017 представник відповідача 1 подав суду заяву про відвід судді Пашкіної С.А.

Колегія суддів у складі: головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді Пашкіна С.А., Сітайло Л.Г. дійшла висновку про необґрунтованість заявленого судді Пашкіній С.А. відводу, в зв'язку з чим ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2017 провадження у справі № 910/19751/14 зупинене, матеріали справи № 910/19751/14 передані для визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2017 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія « 1+1» про відвід судді Пашкіної С.А. передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В., суддів Отрюха Б.В., Гончарова С.А.

Ухвалою колегії суддів Київського апеляційного господарського суду в складі головуючого судді Корсакової Г.В., суддів: Отрюха Б.В., Гончарова С.А. від 21.12.2017 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія « 1+1» про відвід судді Пашкіної С.А. відмовлено.

Ухвалою від 26.12.2017 у складі: головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді Пашкіна С.А., Сітайло Л.Г. провадження у справі поновлено.

Відповідач 2 представників в жодне судове засідання не направив, про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників сторін в судове засідання не визнана обов'язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників відповідача 2 за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Під час розгляду справи представник відповідача 1 апеляційну скаргу підтримав, представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечив та просив залишити її без задоволення, а оспорюване рішення суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 1, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.01.2015, повний текст якого складений 26.01.2015, у справі № 910/19751/14 позовні вимоги задоволено частково:

- відповідачів зобов'язано припинити дії щодо порушення майнових авторських прав позивача на літературний твір - «Типовой сценарий телевизионной передачи «Ревизор» та на Передачу шляхом їх використання способом переробки для створення будь-яких аналогічних творів, в тому числі телепередачі «Інспектор Фреймут»;

- заборонено опублікування телевізійної передачі «Інспектор Фреймут», випуск примірників відеограм, сповіщення, розповсюдження та інше використання будь-яким із способів, передбачених чинним законодавством України;

- відповідача 2 зобов'язано виплатити позивачу компенсацію у розмірі 414 120 грн.;

- відповідача 1 зобов'язано виплатити позивачу компенсацію у розмірі 803 880 грн.

- у решті позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 10.11.2015 у справі № 910/19751/14.

Постановою Верхового суду України від 17.02.2016 відмовлено у задоволенні заяви відповідача 1 про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 10.11.2015 у справі № 910/19751/14.

02.06.2017 відповідач 1 звернувся до Господарського суду міста Києва з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2015 у справі № 910/19751/14 (а.с. 91-94 т. 10), в якій просив рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2015 у справі № 910/19751/14 скасувати повністю та постановити у справі № 910/19751/14 нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2017 у справі № 910/19751/14 відповідачу відмовлено у задоволенні вищевказаної заяви з тих підстав, що наведені відповідачем обставини не є нововиявленими обставинами.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) справи у судах апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності редакцією цього Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Водночас, враховуючи те, що в оспорюваній ухвалі судом першої інстанції надано правову оцінку обставинам, заявленим як нововиявлені, з точки зору норм процесуального законодавства, яке діяло на дату її прийняття - 14.08.2017, а також з огляду на положення ст. 58 Конституції України, згідно з якою закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, при вирішенні питання щодо законності оспорюваної ухвали суд застосує положення ГПК України в редакції, яка діяла станом на дату винесення такої ухвали.

Статтею 112 ГПК України встановлено що господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно до п. 2 Роз'яснення президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» від 26.12.2011 № 17, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Як на підставу для перегляду рішення суду у цій справі за нововиявленими обставинами заявник послався на те, що в основу рішення суду у цій справі покладено висновок судового експерта Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності Національної академії правових наук України ОСОБА_4 № 1001, проте, вказаний висновок судової експертизи не міг бути прийнятий судом, оскільки фактично експертом було здійснено вихід за межі спеціальних знань та надано правову оцінку діям сторін у спірних правовідносинах, що встановлено в постанові Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №926/2169/17 від 18.04.2017.

Зі змісту постанови Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №926/2169/17 від 18.04.2017 слідує, що:

- предметом розгляду у цій справі є вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія « 1+1» до Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, Міністерства юстиції України, за участю третьої особи - судового експерта Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності Національної академії правових наук України ОСОБА_4 про:

1. визнання протиправним та скасування рішення № 1 засідання ЦЕКК від 27.05.2016, прийнятого за наслідками розгляду скарги ТОВ «ТРК «Студія 1+1», поданої до Міністерства юстиції України на дії судового експерта (щодо порушення судовим експертом вимог законодавства України про судову експертизу), у якій, з огляду на допущені, на думку ТОВ «ТРК «Студія 1+1», порушення судовим експертом ОСОБА_4 під час проведення судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності у господарській справі № 910/19751/14, ТОВ «ТРК «Студія 1+1» просило: провести перевірку інформації про порушення судовим експертом вимог законодавства України про судову експертизу та направити за результатами перевірки відповідне подання для розгляду питання щодо притягнення судового експерта ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності, проте оспорюваним рішенням №1 від 27.05.2016 вирішено не притягувати судового експерта ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності;

2. зобов'язання ЦЕКК повторно розглянути скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРК «Студія 1+1» від 17.11.2015 та прийняти відповідне рішення про притягнення судового експерта до дисциплінарної відповідальності;

- при розгляді вказаної справи по суті адміністративний суд дійшов висновку, що з одного боку, Комісія всупереч положенням законодавства не встановила факту виходу судового експерта за межі його спеціальних знань, з іншого боку, встановивши наявність у відповідях експерта правової оцінки дій сторін, Комісія вирішила не притягувати судового експерта до дисциплінарної відповідальності. Водночас, з огляду на встановлені судом істотні порушення (вихід судового експерта ОСОБА_4 за межі спеціальних знань та з'ясування питань права), допущені в процесі складання Висновку експерта № 1001, даний висновок не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про судову експертизу», Інструкції №53/5 та Інструкції про №3505/5, є неспроможним містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування у відповідній справі, а тому не може вважатися належим доказом. Попри це, після звернення позивача із скаргою на дії експерта, Комісією не встановлено або не надано належної оцінки допущеним при проведенні судової експертизи ОСОБА_4 порушень вимог законодавства про судову експертизу й не притягнуто останнього до дисциплінарної відповідальності. Зазначене, на думку суду, свідчить про порушення Рішенням № 1 Комісії прав позивача. Суд також погоджується з позивачем у тому, що не притягнення судового експерта до дисциплінарної відповідальності, невиконання її превентивної функції внаслідок невжиття Комісією адекватних та співмірних заходів дисциплінарної відповідальності, окрім уже зазначених негативних наслідків, може спричинити подальші відхилення експерта ОСОБА_4 від вимог законодавства про судову експертизу.

Тобто фактичною підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинними заявлено невідповідність висновку експерта № 1001 вимогам законодавства та, відповідно, неможливість посилатися на нього як на доказ у цій справі.

Проте, які вірно встановлено судом першої інстанції, вказаний висновок судового експерта Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності Національної академії правових наук України ОСОБА_4 № 1001 оцінювався судами під час розгляду справи № 910/19751/14, а відтак, посилання заявника на постанову від 18.04.2017 Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №926/2169/17 в якості обґрунтування наявності підстав для перегляду судового рішення у справі №910/19751/14 за нововиявленими обставинами фактично є намаганням здійснити переоцінку тих доказів, які вже оцінювались господарським судом у процесі розгляду справи.

Слід зазначити і про те, що до компетенції адміністративних судів не відноситься вирішення господарських спорів, а отже, останні не мають повноважень на здійснення оцінки доказів у господарському процесі, юрисдикція адміністративних судів згідно з ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України поширюється на публічно-правові спори.

Також колегія суддів вважає вірними посилання суду першої інстанції на те, що під час розгляду справи № 910/19751/14 заявник міг бути обізнаним про обставини стосовно порушень, допущених судовим експертом при проведенні судової експертизи, адже згідно з положеннями ст. 22 ГПК України мав право, в тому числі, знайомитись з матеріалами справи, надавати письмові пояснення та висловлювати заперечення, тобто відповідач 1 мав право та реальну можливість під час первісного розгляду справи ознайомитись зі змістом експертного висновку та висловити заперечення з приводу останнього та порушень експерта під час проведення експертного дослідження, чого ним здійснено не було.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано залишив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія «1+1» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду м. Києва від 21.01.2015 без задоволення в зв'язку з недоведеністю наявності таких обставин, правові підстави для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 14.08.2017 у справі № 910/19751/14 відсутні.

З огляду на обставини, встановлені вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні клопотання апелянта про призначення повторної експертизи в сфері інтелектуальної власності у цій справі. Посилання апелянта як на підставу скасування оспореної ухвали на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам апелянта, викладеним в заяві про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2015 у справі № 910/19751/14 за нововиявленими обставинами, адже з'ясовані заявником обставини відповідають ознакам, визначеним ГПК України та роз'ясненням ВГСУ щодо нововиявлених обставин, колегія суддів визнає безпідставними.

Посилання апелянта на те, що при визначені судді у суді першої інстанції, який розглядав заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія « 1+1» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2015 у справі № 910/19751/14 за нововиявленими обставинами, було порушено вимоги Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 № 25, та Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду міста Києва, затверджених рішенням зборів суддів Господарського суду міста Києва № 17 від 14.09.2015, оскільки спір сторін відноситься до категорії спорів, що пов'язані із захистом інтелектуальної власності, а суддя Спичак О.М. не входить до спеціалізації суддів з розгляду таких спорів, визнаються колегією суддів безпідставними, оскільки, як слідує зі Звіту про повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями від 14.07.2017, який міститься на сайті Судової влади України (http://court.gov.ua/log_documents/677544/5011/), при проведенні вказаного розподілу було враховано, що спеціалізація спору - 2.2. Спори, що пов`язані із захистом інтелектуальної власності та спори, що виникають у сфері антимонопольного законодавства.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по справі за подачу апеляційної скарги покладаються на відповідача 1.

Керуючись ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія « 1+1» на ухвалу Господарського суду м. Києва від 14.08.2017 у справі № 910/19751/14 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.08.2017 у справі № 910/19751/14 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/19751/14.

Повний текст постанови складено: 29.01.2018

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді С.А. Пашкіна

Л.Г. Сітайло