ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2018м. ДніпроСправа № 904/9123/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г.

за участю секретаря судового засідання Батова Р.Р.

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської Ради, м. Кривий Ріг

про стягнення

Представники:

від позивача ОСОБА_1, довіреність №1810 від 26.10.2017р. представник;

від відповідача ОСОБА_2, довіреність №248 від 23.01.2017р. представник;

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської Ради про стягнення дебіторської заборгованості за надані послуги зв'язку пільговій категорії населення у сумі 50 785, 42 грн. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем договору № 302-ПР/Ш-15100/НЮдч від 20.01.2015 на відшкодування наданих пільг населенню.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2017 порушено провадження у справі та призначено до розгляду в засіданні на 14.11.2017 об 11:15год.

У судовому засіданні 14.11.2017, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 30.11.2017. Після перерви розгляд справи продовжено.

14.11.2017 відповідач подав до канцелярії суду відзив, останній заперечує, виходячи з того, що відповідно до п. 2 Порядку фінансування видатків бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002р. фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджетах міст, міст республіканського і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. ЗУ "Про державний бюджет України на 2016 рік" не передбачена субвенція з Державного бюджету місцевим бюджетам на відшкодування витрат за надані послуги звязку пільговим категоріям громадян. Також зазначає, що відповідно до ст.. 48 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобовязань минулих років, довгострокових зобовязань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України. Окрім цього, ч. 1 ст. 23 БК України визначено, що будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Оскільки фінансування з бюджетної програми у 2016р. не було передбачено у вигляді субвенції з Державного бюджету місцевим бюджетам, ні рішення Дніпропетровської міської ради "Про міський бюджет на 2016 рік", то і відсутні підстави брати на себе зобовязання по відшкодуванню коштів за пільги, без наявності відповідного бюджетного призначення, у зв'язку з чим просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні 14.11.2017, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 30.11.2017. Після перерви розгляд справи продовжено.

01.12.2017 представник позивача подав до суду супровідний лист від 23.11.2017, яким долучає витребувані судом документи до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 30.11.2017 відкладено розгляд справи на 19.12.2017 о 12:15 год.

15.12.2017 на підставі Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017 набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 9 частини першої розділу ХІ "Перехідні положення" нової редакції Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, розгляд цієї справи слід здійснювати за правилами, що передбачені новою редакцією ГПК України, на стадії розгляду справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст. 194 Господарського процесуального кодексу України).

19.12.2017 від представника позивача надійшов супровідний лист від 15.12.2017, яким також долучає витребувані судом документи до матеріалів справи, а саме заперечення з урахуванням відзиву відповідача, в яких позивач посилається на те, що відповідно до ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України, бюджетні зобовязання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг звязку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно з законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень, аналогічні положення закріпленні в абзаці 3 п. 2.10 порядку реєстрації та обліку бюджетних зобовязань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної Казначейської служби України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Окрім цього, п. 12 даного Порядку передбачає, що фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. №256, погашення кредиторської заборгованості за державними програмами соціального захисту населення, яка утворилася станом на початок року, провадиться першочергово. Отже, передбачена законодавством норма щодо необхідності виконання бюджетних зобовязань минулих років, є гарантією додержання прав підприємств, які надають послуги пільговим категоріям громадян, а тому відсутність у Законі України "Про державний бюджет України на 2016 рік" положень про субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту, зокрема, відшкодування витрат за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян, не скасовує пільги встановлені законодавчими актами.

У судовому засіданні 19.12.2017, відповідно до статті 183 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 16.01.2018. Після перерви розгляд справи продовжено.

Відтак, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку, вищевизначеному чинними правовими нормами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством "Придніпровська залізниця" (далі-позивач, постачальник) та Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради (далі-відповідач, платник) укладено договір на відшкодування наданих пільг населенню № 302 ПР/Ш-15100-НЮдч від 20.01.2015.

З 01.12.2015 Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" є правонаступником усіх прав та обов'язків Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (витяг з протоколу № 1 засідання правління ПАТ "Укрзалізниці" від 21.10.2015).

За умовами п. 1.1. договору предметом цього договору є відносини сторін щодо відшкодування пільг, пов'язаних з наданням послуг зв'язку населенню, яке має право на ці пільги згідно з діючим законодавством України.

У відповідності до п. 1.2. договору постачальник надає послуги зв'язку пільговим категоріям населення, а платник здійснює відшкодування пільг пов'язаних з наданням послуг зв'язку в межах планових призначень на цю тему.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки.

Згідно з ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Постачальник зобов'язаний здійснювати надання пільг на послуги зв'язку в межах діючого законодавства та виділених на ці цілі асигнувань, встановлених на календарний рік (п. 2.1.2. договору).

Щомісячно до 25 числа місяця, що настає за звітним, постачальник відповідно до п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2013 № 117 "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги" повинен надавати акти звірок щодо чисельності отримувачів пільг по категоріям та суми нарахованих пільг, за підписами керівників організації постачальника та управлінь праці та соціального захисту населення виконкомів районних у місті рад та рахунок на оплату нарахованих сум пільг. Відповідно до п. 2.4. Наказу Міністерства фінансів України від 02.03.2012 № 309 названий рахунок повинен бути зареєстрований в органах Держказначейства протягом 7 робочих днів з дати його виписки (п. 2.1.3. договору).

У відповідності до п. 2.1.4. договору в разі зміни керівника або головного бухгалтера, банківських реквізитів тощо на протязі 3-х днів письмово повідомляти платника.

Позивач умови спірного договору виконав у повному обсязі, що підтверджується актом звіряння розрахунків від 01.01.2016, рахунком-фактурою № 976, рахунком-фактурою № 1062, які знаходяться в матеріалах справи.

Пунктом 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.12р. № 295 визначено, що установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня предявлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п.п. 2.2., 2.2.1. договору платник зобов'язаний на протязі 20 днів з моменту прийняття місцевого бюджету інформувати постачальника про розмір коштів, які будуть спрямовані на відшкодування наданих пільг населенню.

Пунктом 2.2.2. договору передбачено, що платник зобов'язаний здійснювати перерахування коштів, виділених за рахунок субвенції з державного бюджету місцевому бюджету на оплату за надані послуги зв'язку пільговим категоріям населення.

У відповідності до п.1 додаткової угоди № 1 від 20.01.2015 р. сума договору складає 56 210,00 грн., а за змістом додаткової угоди № 3 від 09.12.2015 р. до договору № 302 ПР/ш-15100/НЮдч від 20.01.2015 р., до п.2 додаткової угоди № 1 від 20.01.2015 р. сторони зменшили суму договору, обсяг фактичних витрат на надання пільг населенню, відшкодування яких проводиться за рахунок субвенції з державного бюджету місцевому бюджету на 2015 рік зменшено на 14 691,95 грн. та складає 41 518,05 грн.

25.12.2015 між Державним підприємством "Придніпровська залізниця" (далі-позивач, постачальник) та Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради (далі-відповідач, платник) укладена додаткова угода № 4 від 25.12.2015 до договору № 302 ПР/Ш-15100/НЮдч від 20.01.2015, до п.2 цієї додаткової угоди № 4, та п.1 додаткової угоди № З від 09.12.2015 до договору № 302-ПР/Ш-15100/ НЮдч від 20.01.2015 сторони ще зменшили суму договору, обсяг фактичних витрат на надання пільг населенню, відшкодування яких проводиться за рахунок субвенції з державного бюджету місцевому бюджету на 2015 рік зменшили на 177,30 грн. та складає 41 340,75 грн.

В додаткових угодах які укладені між постачальником та платником № 3, № 4 до договору № 302 ПР/Ш-15100/НЮдч від 20.01.2015 був змінений п. 1 де вказувалась нова назва постачальника та, було зазначено, що згідно постанови КМУ № 200 від 25.06.2014 року Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця на базі державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту, які реорганізуються шляхом злиття, утворено ПАТ Українська залізниця, до складу якого увійшло ДП Придніпровська залізниця, сторони домовились змінити назву та внести зміни до договору № 302 ПР/Ш-15100/НЮдч від 26.01.2015 з ДП Придніпровська залізниця відокремлений структурний підрозділ Криворізька дистанція сигналізації та зв'язку на ПАТ Українська залізниця регіональна філія Придніпровська залізниця в особі структурного підрозділу Криворізька дистанція сигналізації та зв'язку та виклали їх у новій редакції.

В свою чергу відповідач не виконав вказаних зобов'язань по договору за № 302-ПР//Ш-15100/НЮдч від 20.01.2015, з додатковими угодами №1 від 20.01.2015, № 3 від 09.12.2015, № 4 від 25.12.2015 та не сплатив грошові кошти за надані послуги позивачу.

Станом на 01.09.2017 заборгованість за надані послуги складає 50 785,42 грн.

Взаєморозрахунки за надані послуги пільговій категорії населення проводяться згідно договору за № 302-ПР/Ш-15100/НЮдч від 20.01.2015, з додатковими угодами №1 від 20.01.2015, № 3 від 09.12.2015, № 4 від 25.12.2015 який не втрачає чинності до остаточних розрахунків. Договір з структурним підрозділом Криворізька дистанція сигналізації та зв'язку на відшкодування наданих послуг пільговим категоріям населення на 2016, 2017 Управління праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради не укладало.

Структурний підрозділ Криворізька дистанція сигналізації та зв'язку на адресу начальника управління праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради від 11.03.2016 року направляв листа за вих. № АС-29-2 з проханням укласти договір на відшкодування наданих пільг, пов'язаних з наданням послуг зв'язку населенню на 2016 рік.

22.03.2016 року за вих. № 567 начальник управління праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради відмовив укласти вищезазначений договір, мотивує це тим, що в Законі України Про державний бюджет на 2016 рік, субвенція з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг з послуг зв'язку та інших, передбачених законодавством пільг не передбачена, тому немає можливості укласти такий договір зі структурним підрозділом Криворізька дистанція сигналізації та зв'язку.

Регіональна філія Придніпровська залізниця публічного акціонерного товариства Українська залізниця зверталась до голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації з приводу вирішення питання, щодо погашення дебіторської заборгованості за отримані телекомунікаційні послуги пільговими категоріями населення по Дніпропетровській області (лист за № Н-21/241 від 10.05.2016, лист за № Н-21/974 від 05.10.2016). У відповідях які надійшли з Дніпропетровської обласної державної адміністрації - департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської області вбачається, що згідно з порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року за № 256 (із змінами), головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення. Разом з тим, місцеві органи виконавчої влади відповідно до ст. 91 Бюджетного кодексу України можуть самостійно передбачати з місцевого бюджету видатки на компенсацію пільговій категорії громадян усіх видів.

Як вбачається з позовної заяви структурний підрозділ "Криворізька дистанція сигналізації та зв'язку" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства Українська залізниця неодноразово звертався до Криворізького міського голови по вищевказаному питанню (лист за №АС-29 від 18.02.2016, №АС-29/3 від 25.10.2016, №АС-17/103 від 05.12.2016, №АС -17/5 від 01.02.2017., №АС/28 від 14.02.2017, претензія за №АС-17/28 від 24.02.2017, №АС-17/29 від 29.03.2017, №АС-17/36 від 20.04.2017, №АС-17 від 10.05.2017, №АС-17/44 від26.05.2017).

Відповідач в своїх відповідях вказує на відсутність видатків у вигляді субвенцій з державного бюджету та сплачувати грошові кошти відмовляється. Фінансування на відшкодування послуг телефонного зв'язку пільговій категорії населення з міського бюджету відсутнє на 2016-2017 роки, та першочергове погашення заборгованості відбудеться після внесення змін до законодавства України або у разі отримання роз'яснень від Міністерства соціальної політики України.

Позивач направив відповідачу претензію № АС-17/28 від 24.02.2017, в якій зазначив про існування заборгованості за Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради, з проханням її сплатити та вимогою укласти договір на відшкодування наданих пільг населенню.

Однак відповідач листом № 568 від 03.03.2017 повідомив, що Управління праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради направив лист до фінансового управління виконкому Криворізької міської ради з проханням розглянути можливість передбачення коштів в міському бюджеті щодо відшкодування наданих пільг населенню враховуючи фінансовий ресурс міського бюджету. У разі позитивного вирішення порушеного питання, внесення змін до міського бюджету можливо на черговому засіданні міської ради, яке відбудеться у березні місяці 2017 року.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (далі Порядок), вказаним порядком встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів і здійснення компенсаційних виплат за надані пільги окремим категоріям громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету України. Пунктом 2 Постанови, встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ним щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Пунктами 3, 4 Порядку передбачено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевий держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення; а перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов'язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій і допомоги населенню. Щомісячні суми субвенцій перераховуються на рахунки місцевих бюджетів, відкриті Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, фінансовим органам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій у відповідних органах Державної казначейської служби, пропорційно обсягам субвенцій, передбаченим у державному бюджеті для бюджету Автономної Республіки Крим, обласних бюджетів, бюджетів мм. Києва та Севастополя.

Згідно з п. 5, 7, 8 Порядку головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення); Міністерство фінансів Автономної Республіки Крим, фінансові органи обласних держадміністрацій протягом двох операційних днів після отримання коштів субвенцій надають органам Державної казначейської служби платіжні доручення щодо перерахування цих коштів на рахунки районних бюджетів, бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення пропорційно фактичним зобов'язанням з пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян відповідних бюджетів на дату проведення платежів з їх оплати. Щомісячні суми субвенцій перераховуються органами Державної казначейської служби на рахунки місцевих бюджетів з урахуванням їх обсягів, передбачених у бюджеті Автономної Республіки Крим, обласних бюджетах для відповідних місцевих бюджетів. Органи Державної казначейської служби протягом операційного дня з часу отримання відповідних платіжних доручень направляють кошти субвенцій на рахунки місцевих бюджетів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби; отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків. Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють у п'ятиденний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік за видами пільг, у тому числі на оплату пільг з послуг зв'язку, зокрема безпровідного доступу до телекомунікаційної мережі з придбанням відповідних стаціонарних абонентських терміналів.

Компенсаційні виплати на державні програми соціального захисту, в тому числі компенсаційні виплати за пільгові послуги телекомунікаційного зв'язку окремих категорій громадян, відповідно до підпункту "б" п. 4 ч. 1 ст.89 Бюджетного кодексу України віднесено до видатків, які здійснюються з бюджетів міст республіканського, Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад.

Видатки місцевих бюджетів, передбачені вказаною вище правовою нормою, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 1 ст. 102 Бюджетного кодексу України).

Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" не передбачена субвенція з Державного бюджету місцевим бюджетам на надання компенсації за пільгові послуги зв'язку окремим категоріям громадян.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України унормовано, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Пунктами 1, 6 ст. 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина; основи соціального захисту тощо.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

Статтею 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" встановлено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Загальні засади фінансування витрат, пов'язаних з наданням пільг на підставі вищевказаних законів, визначено безпосередньо у даних законах, зокрема:

- у ст.17 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вказано, що фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів;

- у ст. 63 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" вказано, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством;

- у ст. 9 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" вказано, що витрати, пов'язані з реалізацією цього Закону, здійснюються за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством;

- у ст.23 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" вказано, що фінансове забезпечення витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік. Пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим Законом надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ.

Зазначеними Законами закріплюється реалізація державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовний обов'язок оператора телекомунікацій надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов'язок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.

Статтею 89 та ст. 102 Бюджетного кодексу України визначено, що видатки на державні програми соціального захисту (пільги окремим категоріям громадян) здійснюються з місцевих бюджетів та проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету" від 04.03.2002 № 256 визначено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Отже, чинне законодавство України не передбачає обов'язковості укладення договору про відшкодування витрат за надані послуги зв'язку пільговим категоріям громадян, оскільки зобов'язання сторін у даній справі виникають безпосередньо із закону і не залежать від їх бажання, що спростовує доводи Відповідача про необґрунтованість заявленого позову з огляду на відсутність укладеного між сторонами договору, який врегульовував би спірні відносини.

Окрім того, законодавством не передбачена залежність розміру відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обов'язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах, оскільки надання пільг певним категоріям населення відбувається не внаслідок власної недбалості, чи власного бажання, а у відповідності до вимог законів України. Зазначене спростовує заперечення відповідача про неможливість оплати отриманих послуг без укладення відповідного договору та отримання видатків із державного бюджету.

Згідно з частиною 6 статті 48 Бюджетного кодексу України зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень частини 1- 4 статті 48 Бюджетного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

За змістом ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність боржника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі № 905/2358/16 та від 15.05.2012 у справі №11/446, постановах Вищого господарського суду України від 12.04.2017 у справі № 927/1039/16, від 08.08.2017 у справі №910/599/17, від 05.09.2017 у справі №908/3196/16, від 26.09.2017 у справі №921/19/17-г/14.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Сума боргу відповідача перед позивачем підтверджена актом звірки від 15.12.2017р. підписаним представниками сторін та складає. 50 785,42грн.

Отже, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради (50101, м. Кривий Ріг, площа Молодіжна, 1, ) на користь на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ) в особі Регіональної філії "Придніпровської залізниці" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 108; ) суму збитків за надані послуги звязку пільговій категорії населення в розмірі 50 785,42 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 600,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26.01.2018.

Суддя ОСОБА_3