ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" січня 2018 р. Справа №924/1074/17
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства "Деражнянське підприємство по племінній справі в тваринництві", м. Деражня

до товариства з обмеженою відповідальністю "Будцемрем", с. Гуменці, Кам'янець-Подільський район

про стягнення 341000,60 грн., з яких 210000,00 грн. вартість сім'я для осіменіння тварин, 10000,00 грн. вартість спеціального сосуду "Дюара", призначеного для транспортування сім'я тварин, 121000,60 грн. вартість автомобіля ВАЗ 21065, державний номерний знак НОМЕР_1

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за договором про надання юридичних послуг від 08.09.2017р.

від відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю від 24.11.2015р.; ОСОБА_3 - за довіреністю від 14.11.2017р.

У судовому засіданні, відповідно до ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 20.11.2017р. порушено провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Деражнянське підприємство по племінній справі в тваринництві", м. Деражня до товариства з обмеженою відповідальністю "Будцемрем", с. Гуменці, Кам'янець-Подільський район про стягнення 341000,60 грн., з яких 210000,00 грн. вартість сім'я для осіменіння тварин, 10000,00 грн. вартість спеціального сосуду "Дюара", призначеного для транспортування сім'я тварин, 121000,60 грн. вартість автомобіля ВАЗ 21065, державний номерний знак 01382 Х. Розгляд справи було призначено на 05.12.2017р.

У судовому засіданні 05.12.2017р. суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні 05.12.2017р., підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі, послався на статті 1166, 1172, 1187 ЦК України та обґрунтував їх тим, що внаслідок ДТП, було знищено майно позивача, яке перевозилось в автомобілі ВАЗ 21065, державний номерний знак 01382 Х, а саме: знищено спеціальний сосуд "Дюара", призначений для транспортування сім'я тварин та сім'я для осіменіння тварин, а також пошкоджено сам автомобіль.

На переконання позивача, винуватцем ДТП є ОСОБА_2, який керував транспортним засобом, що належить ТОВ "Будцемрем", а ОСОБА_2 працює на посаді заступника директора ТОВ "Будцемрем". В обґрунтування вини ОСОБА_2 позивач послався на постанову Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області у справі №676/1716/17 від 20.04.2017р.

У свою чергу, відповідач проти позову заперечив, надавши в судовому засіданні 05.12.2017р. відзив на позов. На думку відповідача, постанова Кам'янець-Подільського міськрайонного суду у справі №676/1716/17 від 20.04.2017р. не є належним та допустимим доказом вини відповідача, оскільки згідно вказаної постанови провадження по справі про адміністративну відповідальність відносно ОСОБА_2, за ст. 124 КУпАП закрито, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Також, відповідач вважає, що відсутні докази, що пошкоджений автомобіль не підлягає відновлювальному ремонту. Окрім того, при визначенні вартості відновлювального ремонту автомобіля потрібно відповідний висновок та/або звіт спеціаліста, який має право (повноваження) здійснити оцінку відновлювального ремонту авто, що позивачем зроблено не було.

15.12.2017р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким, зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017р. №2147VІІІ, чинної з 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ГПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017р. №2147VІІІ, чинної з 15.12.2017р., загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Розглянувши матеріали справи №924/1074/17, з врахуванням того, що суд 05.12.2017р. перейшов до розгляду справи по суті та відклав слухання справи на 10.01.2018р., господарський суд дійшов висновку, що вона підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії розгляду справи по суті (глава 6 ГПК України).

05.12.2017р. на адресу суду надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача зазначив, що відповідачем критично оцінюється та заперечується вимога про відшкодування балансової вартості автомобіля ВАЗ 21065, н.з. 01382X1 так як до позовної заяви не долучено доказу того, що пошкоджений автомобіль не підлягає відновлювальному ремонту, а також при визначені вартості відновлювального ремонту автомобіля потрібний відповідний висновок та/або звіт спеціаліста, який має право (повноваження) здійснити оцінку відновлювального ремонту авто, що позивачем зроблено не було. Окрім того, відповідач наголосив на тому, що розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Відповідач у відзиві також зазначив, що 27.07.2016р. між ТОВ "Будцемрем" та ПрАТ "СК "Альфа Страхування" (Страховик) було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Підтвердженням цього є Поліс №АЕ/9980857 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпеченим згідно якого є транспортний засіб відповідача Nissan X-Trail держ. реєстр. №ВХ1379ВЕ, строком дії з 30.07.2016р. до 29.07.2017р. Також, 26.07.2016р. між ТОВ "Будцемрем" та ПрАТ "СК "Альфа Страхування" було укладено Договір №046.0962527.708 добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу (Договір страхування). Предметом договору є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом Nissan X-Trail держ. реєстр. №ВХ1379ВЕ (застрахований ТЗ) - страхування транспортного засобу (КАСКО). 22.02.2017р. ПрАТ "СК "Альфа Страхування" було повідомлено про випадок, який мав ознаки страхового, та який стався 22.02.2017р. в м. Кам'янець-Подільський, проспект Грушевського, 2А за участю т/з ВАЗ 21065, н.з. 01382X1, та т/з Nissan X-Trail держ. реєстр. №ВХ1379ВЕ, яким керував - ОСОБА_2. Відповідач зазначив, що непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі, а тому в задоволенні позову належить відмовити в повному обсязі.

26.01.2018р. на адресу суду надійшло клопотання позивача про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

30.01.2018р. представником відповідача подано заперечення щодо прийняття доказів, у якому останній просив суд не приймати подані позивачем докази.

У судовому засіданні 30.01.2018р. судом постановлено ухвалу про прийняття додаткових доказів до матеріалів справи.

Також 30.01.2018р. представником відповідача подано клопотання про призначення судової експертизи, у якому просив з метою спростування інформації, викладеної у позовній заяві щодо вартості автомобіля ВАЗ 21065, 2001 року виробництва н.з. 01382XІ призначити у справі №924/1074/17 судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, поставивши на розгляд та вирішення експерта поставити таке питання: визначити вартість відновлювального ремонту автомобіля (з урахуванням зношеності) ПАТ «Деражнянське підприємство по племінній справі у тваринництві», ВАЗ 21065 державний номерний знак 01382 XI, в результаті його пошкодження при ДТП 22 лютого 2017 року о 13-й год. 37 хв. в м. Кам'янці-Подільському по проспекту Грушевського 2А. На час проведення судової експертизи відповідач просив суд провадження у справі № 924/1074/17 зупинити.

Суд у судовому засіданні 30.01.2018р. відмовив в задоволенні клопотання відповідача про призначення судової експертизи з метою недопущення затягування судового процесу.

В судовому засіданні 30.01.2018р. представник позивача підтримував позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 30.01.2018р. наполягав на відмові у позові.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Постановою Кам'янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.04.2017р. по справі №676/1716/17 за позовом про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого ТОВ "Будцемрем" заступником директора, і.н. НОМЕР_2), за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення постановлено провадження по справі про адміністративну відповідальність відносно ОСОБА_2, за ст. 124 КУпАП закрити, на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

У постанові суд встановив, що ОСОБА_2 22.02.2017р. в м. Кам'янці-Подільському по Проспекту Грушевського, 2А, керуючи транспортним засобом - Nissan X-TRAIL державний номерний знак НОМЕР_3, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість руху, допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21065 державний номерний знак 01382 XI, який рухався в попутному напрямку, розпочавши маневр розвороту, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим порушив "Правила дорожнього руху України" та вчинив правопорушення передбачене ст. 124КУпАП. В судовому засіданні ОСОБА_2 вину визнав.

Згідно виписки з медичної карти №1/1088 стаціонарного хворого ОСОБА_4 (не працює, м. Деражня) травми (ЗЧМТ, Струс головного мозку, Забійні рани лобної ділянки голови) виникли внаслідок ДТП. Дата поступлення 22.02.2017р., дата виписки 23.02.2017р.

Відповідно до виписки з медичної карти №1/1089 стаціонарного хворого ОСОБА_5 (не працює, м. Хмельницький, вул. Весела, 58) травми (ЗЧМТ, Струс головного мозку, Забійні рани лобної ділянки голови) виникли внаслідок ДТП. Дата поступлення 22.02.2017р., дата виписки 23.02.2017р.

ПАТ "Деражнянське підприємство по племінній справі в тваринництві" 08.09.2017р. видано довідку №32, у якій зазначено, що на його балансі обліковується транспортний засіб ВАЗ 21065, державний номерний знак 01382 XI, рік виписку - 2001р. Балансова залишкова вартість станом на 22.02.2017 р. - 121000,60 грн.

У свідоцтві про реєстрацію ТЗ (ХМС №194806) вказано, що Марка - ВАЗ 21065, кузов №ХТА6795, рік виписку - 2001р., власником є ВАТ "Деражнянське плем підприємство". Дата видачі свідоцтва - 09.10.2001р.

У матеріалах справи також наявний договір купівлі-продажу від 22.02.2017р., у якому зазначено, що продавець (ПрАТ "Чортківське плем підприємство") зобов'язується передати у власність товар покупцю (ПАТ "Деражнянське підприємство по племінній справі в тваринництві"), а покупець зобов'язується прийняти у власність сім'я для осіменіння тварин (далі товар), який має такі характеристики: посудину Дюара та сплати обумовлену цим договором грошову суму, за домовленістю сторін продаж товару вчиняється за 220000,00 грн.; а також претензія від 28.12.2017р. ПрАТ "Чортківське плем підприємство" на суму 220000,00 грн., адресована ПАТ "Деражнянське підприємство по племінній справі в тваринництві".

08.09.2017р. ПАТ "Деражнянське підприємство по племінній справі в тваринництві" направило ТОВ "Будцемрем" претензію №25, у якій зазначалось, що 22.02.2017р. в м. Кам'янець-Подільському по проспекту Грушевського, ОСОБА_2, який працює заступником директора ТОВ "Будцемрем", керуючи автомобілем НОМЕР_4, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість руху, допустив зіткнення з автомобілем марки "ВАЗ 21065"д.н. 01382 XI, яким керував ОСОБА_4 Вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.02.2017р. та постановою про закриття кримінального провадження від 11.03.2017р. Автомобіль марки "ВАЗ 21065" д.н. 01382 XI належить на праві власності ПАТ "Деражнянське підприємство по племінній справі по тваринництві", а ОСОБА_4 є керівником цього підприємства. Автомобіль марки "NISSANX-TRA1L" д.н. ВХ 1379 BE належить ТОВ "Будцемрем", що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ 818437. Відповідно до довідки від 22.02.2017р. балансова залишкова вартість автомобіля марки "ВАЗ 21065" д.н. 01382 XI складає 121000,60 грн. Внаслідок ДТП було знищено майно, яке перевозилось в автомобілі марки "ВАЗ 21065" д.н. 01382 XI та завдано ПАТ "Деражнянське підприємство по племінній справі по тваринництві" матеріальної шкоди на суму 220000,00 грн. Вказана сума коштів складається з: сім'я для осіменіння - 210000,00 грн.; сосуд Дюара - 10000,00 грн.

Відповідно до полісу №АЕ/9980857 від 27.07.2016р. обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, складеного між ТОВ "Будцемрем" (Страхувальник) та ПрАТ "СК "Альфа Страхування" (Страховик), забезпеченим транспортним засобом є Nissan X-Trail номерний знак №ВХ1379ВЕ. Строк дії з 30.07.2016р. до 29.07.2017р. Страхова сума (ліміт відповідальності) визначена в сумі 200000,00 грн., франшиза - 0 грн.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, оцінюючи їх у сукупності, судом береться до уваги таке:

Пунктами 3, 4 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, для стягнення шкоди необхідною умовою є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та шкоди, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Якщо в склад реальних збитків включені витрати, які заінтересована особа повинна буде здійснити для відновлення порушеного права, такій особі належить довести їх необхідність, а також гаданий розмір, обґрунтованим розрахунком та доказами на його підтвердження.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження суми, яку реально витратив позивач для здійснення ремонту автомобіля ВАЗ 21065 (кузов №ХТА6795, 2001р.в.), тобто підтвердження фактичного розміру шкоди (товарні чеки, акти виконаних робіт, які б підтверджували суму, яку власник автомобіля реально витратив на ремонт та обсяг робіт, які виконані), або ж докази, які б могли підтвердити перелік та вартість робіт, необхідних для ремонту пошкодженого автомобіля, з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, як не доведена позивачем і загалом неможливість відновлення зазначеного транспортного засобу.

Позивач не подав доказів, з яких би можна було встановити стан належного йому автомобіля ВАЗ 21065 (кузов №ХТА6795, 2001 р.в.) станом на день ДТП, період його експлуатації після аварії, умови його експлуатації та утримування. Також позивач не довів, що від дня ДТП 22.02.2017р. до дня подання позову до суду - 16.11.2017р. транспортний засіб не міг отримати додаткові ушкодження в ході його утримання та експлуатації. Більш того, за словами представника позивача вказаний автомобіль взагалі не ремонтувався після ДТП, тобто з 22.02.2017р.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. п. д) п. 1.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 р. N 142/5/2092 (далі - Методика) Методика застосовується з метою, зокрема, визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Не зважаючи на вищезазначені норми, позивач не проводив оцінки зазначеного в позові майна: ні спеціального сосуду, призначеного для транспортування сім'я тварин, ні пошкодженого транспортного засобу (ВАЗ 21065 державний номерний знак 01382 XI). Позивач лише посилався на власноруч видану балансову довідку про залишкову вартість транспортного засобу.

При цьому, судом враховано, що згідно з п. 30.1 ст. 30 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, посилання позивача на довідку №32 від 08.09.2017р. про балансову залишкову вартість транспортного засобу ВАЗ 21065 (державний номерний знак 01382 XI) оцінюються судом критично, оскільки з виданої самим позивачем довідки не можна прийти до висновку про реальну вартість автомобіля на момент скоєння ДТП та про розмір завданої шкоди.

Також позивач не надав доказів, за якими можна було б встановити, що зазначений у позові спеціальний сосуд "Дюара" та сім'я для осіменіння тварин взагалі належали позивачу, а не будь-якій іншій особі на праві власності. При цьому, доказів придбання (документи бухгалтерського обліку) позивачем також не надано. Посилання позивача на договір 22.02.2017р. судом не беруться до уваги, оскільки у самому договорі зазначається про те, що продавець - (ПрАТ "Чортківське плем підприємство") тільки зобов'язується передати у власність товар покупцю (ПАТ "Деражнянське підприємство по племінній справі в тваринництві"); позивачем не доведено, що за вказаним договором здійснювалося передання позивачу сім'я для осіменіння тварин та спеціального сосуду "Дюара", як не подано в матеріали справи доказів придбання (документи бухгалтерського обліку) такого товару, а сам по собі договір не може свідчити про факт отримання позивачем зазначеного у договорі товару. При цьому, не надано доказів і того, що під час ДТП в автомобілі ВАЗ 21065 (державний номерний знак 01382 XI) взагалі знаходився товар, який вказаний у договорі 22.02.2017р., а не будь-який інший.

Предявлення вимоги про стягнення шкоди (збитків) покладає на позивача обовязок довести наявність реальних збитків, тобто, в тому числі, підтвердити понесення витрат з наданням належних та допустимих доказів у розумінні ст. ст. 76, 77 ГПК України.

До реальних збитків слід відносити тільки фактично понесені витрати, які вже зроблені, а не ті, які особа зробить у майбутньому. Таким чином, лише в разі підтвердження позивачем понесення ним витрат, можливо стверджувати про факт наявності реальних збитків. Крім того, розмір збитків також повинен бути реальним та доведеним.

Таким чином, претензія ПрАТ "Чортківське плем підприємство" від 28.12.2017р. на суму 220000,00 грн., адресована ПАТ "Деражнянське підприємство по племінній справі в тваринництві", також судом не береться до уваги, оскільки позивачем не подано доказів оплати зазначених в претензії коштів, що виключає можливість прирівняння таких коштів до реальних збитків.

Отже, доводи позивача про наявність шкоди (збитків) у заявленому розмірі базується лише на довідці позивача про балансову вартість авто, договорі купівлі-продажу від 22.02.2017р., укладеному між позивачем та ПрАТ "Чортківське плем підприємство", претензії останнього та припущеннях щодо пошкодження сосуду з його вмістом, без доказів належності сосуду із сім'ям позивачу, які з зазначених вище підстав не приймаються судом до уваги.

Позивачем не доведено, що вартість вказаного в позові майна (сім'я для осіменіння тварин, спеціального сосуду "Дюара", автомобіля ВАЗ 21065, державний номерний знак НОМЕР_1) складає саме 341000,60 грн., як і не доведено неможливість його відновлення, ступінь його пошкодження. В свою чергу, доводи позивача про пошкодження спеціального сосуду, призначеного для транспортування сім'я тварин, як і самого сім'я для осіменіння тварин не підтверджені належними доказами. Так, позивач взагалі не подав будь-яких доказів, з яких би вбачалося їх пошкодження, знищення, чи взагалі фізичне знаходження в момент аварії в транспортному засобі ВАЗ 21065 (державний номерний знак 01382 XI).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку справи, в якій вона є стороною.

За приписами статті 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З урахуванням правової позиції, висловленої ЄСПЧ при розгляді справи "Серявін проти України", а саме те, що згідно з усталеною практикою Суду, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р.). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, судовий орган зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" від 01.07.2003р.); ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім доводам та запереченням позивача, відповідача, надано можливість їх представникам в судовому засіданні обґрунтувати свої правові позиції та висловити свої заперечення щодо доводів інших учасників процесу.

З огляду на рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" від 01.07.2003р., судом враховується, що представник позивача у судовому засіданні зазначав, що подав усі необхідні докази по справі, вважає, що поданих ним доказів достатньо для прийняття рішення по суті.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. (ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Докази, які б підтверджували фактичний розмір шкоди в матеріалах справи відсутні, позивач таких доказів не подав, до суду з клопотанням про витребування доказів судом не звертався. Таким чином, розмір реальних збитків не підтверджено.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Позивачем не доведено сам факт понесення ним збитків, а також не доведено наявність вини відповідача, протиправність його поведінки, не доведеним є й причинно-наслідковий звязок між діями відповідача та заявленими до стягнення коштами.

Окремо судом враховується, що позивач у позовній заяві та у судовому засіданні не вказав правову природу заявлених до стягнення сум (вартості знищеного чи пошкодженого майна).

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що в силу вимог ст. ст. 74, 76, 77 ГПК України позивач не обґрунтував належними та допустимими доказами розмір реальної шкоди (збитків), які він поніс у зв'язку з пошкодженням автомобіля під час ДТП, що сталася з вини фізичної особи - ОСОБА_2, а також не підтвердив перелік та вартість робіт, необхідних для ремонту пошкодженого автомобіля, як не підтвердив пошкодження, знищення, чи взагалі фізичне знаходження в момент аварії іншого майна, зазначеного в позові.

Також судом береться до уваги, що за загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов'язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно з яким страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Завдання потерпілому шкоди внаслідок ДТП особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов'язанні ним є страховик). При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його користь або на користь третьої особи страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування.

Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Отже, виконання обовязку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика винної особи, у межах, встановлених цим Законом та договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, встановлено статтею 1194 ЦК України, за змістом якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, в силу вимог ст. 1194 ЦК України для визначення різниці між відшкодованою страховою виплатою та фактичним розміром шкоди обов'язковим є встановлення саме розміру завданої шкоди майну потерпілого.

Загалом, системний аналіз положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" дає підстави для висновку, що у момент укладення договору обов'язкового страхування страховик приймає на себе зобов'язання відповідати перед невизначеним і невідомим заздалегідь колом осіб за майнову шкоду, завдану цим особам страхувальником відповідальності, тобто приймає на себе фінансові ризики виплати відшкодування завданої страхувальником іншій особі майнової шкоди.

Як вбачається з постанови, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 22.02.2017р. автомобіль ВАЗ 21065 державний номерний знак 01382 XI, який належить позивачу, отримав механічні пошкодження.

На підставі полісу №АЕ/9980857 від 27.07.2016р. саме у ПАТ "СК "Альфа Страхування", як особи, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність особи, яка приймала участь у ДТП (працівника ТОВ "Будцемрем" який керував застрахованим транспортним засобом автомобілем Nissan X-TRAIL, державний номерний знак НОМЕР_3) мав виникнути обов'язок з відшкодування шкоди власнику транспортного засобу ВАЗ 21065 (державний номерний знак 01382 XI), з врахуванням необхідності доведення вини.

За правилами п. 35.1 ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Не зважаючи на те, що станом на момент вчинення ДТП цивільна відповідальність ТОВ "Будцемрем", як володільця транспортного засобу (Nissan X-TRAIL державний номерний знак НОМЕР_3) була застрахована ПАТ "СК "Альфа Страхування" відповідно до №АЕ/9980857 від 27.07.2016р. з лімітом відповідальності 200000,00 грн., в матеріалах справи відсутні докази, з яких би вбачалося, що потерпіла особа (чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування) зверталася до страховика з заявою про страхове відшкодування.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Хоча страхувальником транспортного засобу (Nissan X-TRAIL державний номерний знак НОМЕР_3) є відповідач (ТОВ "Будцемрем"), з постанови Кам'янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.04.2017р. не вбачається, а позивач не довів, що під час ДТП ОСОБА_2 виконував свої службові чи трудові обов'язки.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Деражнянське підприємство по племінній справі в тваринництві" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. За таких обставин, в позові необхідно відмовити.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 73, 74, 129, 232, 236-241, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові публічного акціонерного товариства "Деражнянське підприємство по племінній справі в тваринництві", м. Деражня до товариства з обмеженою відповідальністю "Будцемрем", с. Гуменці, Кам'янець-Подільський район про стягнення 341000,60 грн., з яких 210000,00 грн. вартість сім'я для осіменіння тварин, 10000,00 грн. вартість спеціального сосуду "Дюара", призначеного для транспортування сім'я тварин, 121000,60 грн. вартість автомобіля ВАЗ 21065, державний номерний знак НОМЕР_1 відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 ГПК України.

У той же час згідно пункту 17.5 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення виготовлено 02 лютого 2018 року.

Суддя В.В. Димбовський

Віддруковано 4 примірника:

1 - до справи,

2, 3 - позивачу

4 - відповідачу.