ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2018 року Справа № 912/1939/17

м. Дніпро

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Євстигнеєва О.С.- доповідача,

суддів: Науменка І.М., Білецької Л.М.

при секретарі: Ковзикові В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного підприємства «АГРО-ЛЕНД» (с. Березівка Кіровоградської області), подану представником ОСОБА_1, на рішення господарського суду Кіровоградської області від 04.10.2017р. ухваленого колегією суддів у складі: головуючий суддя Макаренко Т.В., судді: Вавренюк Л.С., Тимошевська В.В. в м. Кропивницький з оголошенням вступної і резолютивної частини рішення о 17:27 год. 04.10.2017 року, повний текст якого складено 09.10.2017р. у справі №912/1939/17

за позовом: приватного підприємства «АГРО-ЛЕНД» (с. Березівка Кіровоградської області)

до: державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)» (с. Інгульське Кіровоградської області)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - державної установи «Устинівський виправний цент (№37)» (с. Інгульське Кіровоградської області)

про: стягнення 7554361,44 грн. за договором підряду на виконання механізованих сільськогосподарських робіт

та за зустрічним позовом: державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)» (с. Інгульське Кіровоградської області)

до: приватного підприємства «АГРО-ЛЕНД» (с. Березівка Кіровоградської області)

про: визнання договору підряду на виконання механізованих сільськогосподарських робіт недійсним частково

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги приватного підприємства «АГРО-ЛЕНД» (с. Березівка Кіровоградської області) до державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)» (с. Інгульське Кіровоградської області) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - державної установи «Устинівський виправний цент (№37)» (с. Інгульське Кіровоградської області) складались зі стягнення 1056784,00 грн. коштів за фактично виконані позивачем роботи/надані послуги за договором підряду на виконання механізованих сільськогосподарських робіт № Г-36 від 07.03.2014р., 317035,20 грн. штрафних санкцій за п.6.8. договору, збитків від закупівлі матеріалів невикористаних у договорі підряду добрив на суму 1 786 000,00 грн., посівного матеріалу на суму 1 026 629,64 грн. та паливно-мастильних матеріалів на суму 956 312,60 грн., 2411600,00 грн. упущеної вигоди відповідно до умов договору та 108559,87 грн. витрат по сплаті судового збору.

Державним підприємством «Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)» до приватного підприємства «АГРО-ЛЕНД» в свою чергу була подана зустрічна позовна заява про визнання недійсною частини укладеного правочину, а саме п. 6.8. наступного змісту: «В разі дострокового розірвання договору з ініціативи замовника, замовник зобов'язується сплатити Підряднику на протязі трьох банківських днів всю суму заборгованості та штраф в розмірі 30% від суми заборгованості» і п. 6.9 наступного змісту: «Підрядник зобов'язується без згоди замовника за будь-яких обставин в односторонньому порядку не розривати договору до закінчення календарного року та завершення повного циклу сільськогосподарських робіт. В разі дострокового розірвання договору з ініціативи підрядника останній компенсує замовнику всі збитки, заподіяні внаслідок розірвання договору та втрачену вигоду" Договору підряду на виконання механізованих сільськогосподарських робіт № Г-36 від 07.03.2014 року.»

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2017 року (підписано 09.10.2017р.) у справі №912/1939/17 (головуючий суддя Макаренко Т.В. судді: Вавренюк Л.С., Тимошевська В.В.) відмовлено в задоволенні позовних вимог приватного підприємства «АГРО-ЛЕНД» (с. Березівка Кіровоградської області) до державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)» (с. Інгульське Кіровоградської області), за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - державної установи «Устинівський виправний цент (№37)» (с. Інгульське Кіровоградської області) про стягнення коштів за фактично виконані роботи/надані послуги в сумі 1 056 784,00 грн., штрафні санкції за п. 6.8. договору підряду на виконання механізованих сільськогосподарських робіт №Г-36 від 07.03.2014р. на суму 317 035,20 грн., збитків від закупівлі матеріалів невикористаних у договорі підряду добрив на суму 1 786 000,00 грн., посівного матеріалу на суму 1 026 629,64 грн. та паливно-мастильних матеріалів на суму 956 312,60 грн., упущеної вигоду відповідно до умов договору в сумі 2411 600,00 грн. Судом визнано недійсним договір підряду на виконання механізованих сільськогосподарських робіт за № Г-36 від 07.03.2014р. та припинено зобов'язання за договором на майбутнє. В задоволенні зустрічних позовних вимог державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)» (с. Інгульське Кіровоградської області) до приватного підприємства «АГРО-ЛЕНД» (с. Березівка Кіровоградської області) про визнання договору підряду на виконання механізованих сільськогосподарських робіт недійсним в частині п. 6.8. і п. 6.9. відмовлено. Рішенням суду з позивача і відповідача в дохід Державного бюджету України стягнуто по 800,00 грн. судового збору.

Не погодившись із прийнятим рішенням, приватне підприємство «АГРО-ЛЕНД» - позивач за первісним позовом подало апеляційну скаргу, в якій просить повністю скасувати рішення господарського суду Кіровоградської області від 04.10.2017р. у справі №912/1939/17 в частині відмови задоволення первісних позовних вимог і прийняти нове, яким повністю задовольнити первісні позовні вимоги. Позивач вказує про порушення судом норм процесуального права. Визнаючи договір підряду № Г-36 від 07.03.2014р. повністю недійсним суд вийшов за межі позовних вимог і не врахував, що згідно п. 2 ст. 83 ГПК України мав право виходити за межі позовних вимог за наявності одночасно таких умов: це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору; про це є клопотання заінтересованої сторони. Судом не досліджено і не надано оцінку жодному із первинних документів і наданих судових рішень між сторонами, які доводять фактичне виконання позивачем умов договору протягом 2014-2017 років. Скаржник посилається на порушення судом порядку прийняття зустрічного позову, який не був оплачений судовим збором, а клопотання про відстрочення чи розстрочення судового збору не підкріплено належними зборами. Рішенням суду не вирішено питання про необхідність стягнення відстроченого судового збору за подання зустрічного позову. Підставою для оскарження рішення стало і порушення судом норм матеріального права. В порушення вимог ст.ст. 853, 882 ЦК України замовник безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), а отже, не звільняється від обовязку оплатити роботи, виконані за договором підряду. Правильно визначивши природу спірного договору, суд першої інстанції помилково застосував до договору при визнанні його повністю недійсним ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, які регулюють орендні відносини.

Державне підприємство «Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)» - відповідач за первісним позовом у запереченнях на апеляційну скаргу і представник в судовому засіданні вказав, що вважає, що суд дійшов до правильного висновку про відмову у задоволені вимог ПП «АГРО-ЛЕНД» і визнання недійсним укладеного між сторонами договору підряду. Сторонами договору не були узгоджені «Програми робіт» і «Перелік земельних ділянок» на 2017 рік, а отже, відсутні підстави для проведення підрядником будь-яких робіт і відповідно для оплати цих робіт замовником. Позовні вимоги про стягнення грошових коштів за нібито виконані підрядником у 2017 році роботи (акти від 17.04.2017р. і акт від 19.05.2017р.) не підписані замовником і не доведені позивачем. Замовником станом на 01.03.2017р. і 15.03.2017р. проводилось обстеження полів, за результатами якого складені акти про те, що на полях не виконані і не виконуються ніякі сільськогосподарські роботи. Відповідач заперечує також вимоги позивача щодо відшкодування приватному підприємству витрат на закупівлю добрив, посівного матеріалу і паливно-мастильних матеріалів, оскільки такий обовязок в умовах договору відсутній. Наявність і розмір упущеної вигоди позивачем також не доведені. Позивачем не надано обґрунтований розрахунок упущеної вигоди, позовна заява не містить відомостей стосовно заходів, що було вжито позивачем для одержання упущеної вигоди. Застосування для розрахунку упущеної вигоди за 2017 рік цін на роботи, які було визначено на 2016 рік суперечить умовам договору (пункти 2.1., 3.1, 10.1 і 10.2).

Державна установа «Устинівський виправний цент (№37)» - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача відзив на апеляційну скаргу не надала.

В призначений час - 28.11.2017р. судове засідання не відбулося у звязку з перебуванням головуючого судді у справі ОСОБА_2С.(доповідача) на лікарняному.

Згідно п. 2.7.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Дніпропетровському апеляційному господарському суді відповідно до змін, внесених рішенням Ради суддів України від 03.03.2016р. №21 та затверджених рішенням зборів суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду №1 від 25.04.2016р. (із змінами) у випадку тимчасової непрацездатності, відрядження, відпустки тощо судді - доповідача на строк, що не призводить до порушення строків вирішення справи, повторний автоматизований розподіл не проводиться.

Після усунення зазначених обставин, ухвалою суду від 05.12.2017р. справа була призначена до розгляду на 13.12.2017р. на 14:40.

У звязку з неявкою в судове засідання представників відповідача і третьої особи розгляд та відсутністю доказів належного повідомлення учасників судового процесу на час призначення судового засідання справи, розгляд справи було відкладено на 23.01.2018р. на 15:30.

22.01.2018р. від скаржника були подані письмові доповнення до апеляційної скарги. Позивач вважає необхідним звернути увагу на те, що відповідачем не доведено факт зменшення площі оброблювальних ділянок у 2016р., 2017р. на підставі Додатку №1 «Програма робіт» згідно додаткової угоди №8-Г/40 від 01.03.2016р. З вини відповідача не відбулася почеркознавча експертиза для встановлення справжності підписів на оригіналах неідентичних додаткових угод сторін. Відповідач не надав доказів погодження початку і термінів робіт, сівозмін на протязі дії договору відповідно до п.3.2, п. 5.1. договору у письмовому вигляді. На думку позивача, якщо б Замовник договору мав намір припинити дію договору на 2017 рік, змінити кількість посівних площ, попередньо встановити новий графік сівозмін чи перелік роботи, тощо він мав би направити повідомлення про це до початку не календарного, а сільськогосподарського року, тобто до 01.07.2016р. Фактичні дії відповідача восени 2016р. і навесні 2017р. (допуск до збору врожаю 2016 року) свідчили, що відповідач не мав наміру відмови від договору і останній фактично підтвердив дію договору підряду №Г-36 на 2016-2017 роки. Заявник також звертає увагу суду, що відмова замовника від підписання акта виконаних робіт за договором підряду за відсутності своєчасно наданих зауважень до виконаних робіт не звільняє замовника від обовязку щодо їх оплати.

В призначений час представники відповідача і третьої особи в судове засідання жодного разу не явились хоча про дату, час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Беручи до уваги, що ухвалами суду про прийняття апеляційної скарги і про відкладення учасники процесу були повідомленні про наслідки їх неявки у судове засідання, матеріали справи є достатніми для перегляду рішення суду по суті, справа переглядалася без участі представників відповідача і третьої особи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до п.9 Перехідних положень нової редакції Господарського процесуального кодексу України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Вислухавши адвоката позивача, переглянувши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд встановив, що між ДП «Сільськогосподарське підприємство Устинівського виправного центру управління ДПтС України в Кіровоградській області (№37) (Замовник) і приватним підприємством «АГРО-ЛЕНД» (Підрядник) 07.03.2014р. був укладений договір підряду на виконання механізованих сільськогосподарських робіт №Г-36. За договором Замовник доручив, а Підрядник зобовязався надати послуги з обробітку сільськогосподарських угідь у відповідності з агротехнічними нормами із застосуванням прогресивних технологій на площах, вказаних Замовником, а Замовник зобовязався прийняти виконані роботи/надані послуги та здійснити їх оплату на умовах цього договору.

Сторонами в пунктах 2.1., 2.3. і 2.5. погоджено, що після підписання цього договору Підрядник приступає до виконання робіт по наданню послуг з обробітку земельних ділянок на площах Замовника згідно з Програмою робіт в строки, які зазначені в Програмі робіт. Попередньо погоджений обсяг робіт згідно з Додатком №2 («Перелік земельних ділянок», які підлягають обробітку згідно договору), склав 1300 га. Фактичний обсяг виконаних робіт/наданих послуг зазначається в Актах здачі-приймання виконаних робіт.

Пунктом 4.1. договору встановлено, що підставою для проведення розрахунків є підписані повноважними представниками сторін та засвідчені їх печатками Акти здачі-приймання виконаних робіт. Підрядник на підставі актів виконаних робіт складає рахунок та надає його Замовнику для оплати. При цьому, п. 5.3. визначено, що порядок здачі-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами шляхом перевірки обємів фактично виконаних робіт, якості виконаної роботи та підписання Акту здачі-приймання виконаних робіт.

Згідно п.4.5. договору розрахунок по цьому договору провадиться в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів Замовника на розрахунковий рахунок Підрядника і звершується щорічно в термін до 31 грудня кожного календарного року протягом дії цього договору.

Загальна сума цього договору дорівнює сукупності сум, які включають в себе вартість ПММ, що зазначається в актах виконаних робіт та вартість виконаних робіт, що зазначається в Програмі робіт. (п. 4.7. договору).

Згідно п. 9.1. даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2017 року.

За пунктами 10.1. і 10.2. до договору додаються Додаток №1 («Програма робіт») та Додаток №2 («Перелік земельних ділянок»), які є невідємними частинами договору. Додаток №1 та Додаток №2 переглядаються та узгоджуються сторонами на кожен календарний рік протягом дії цього договору.

06.04.2015р. в додатковій угоді №6 сторони дійшли згоди про доповнення укладеного договору наступними пунктами:

«п.6.8.В разі дострокового розірвання договору з ініціативи Замовника, Замовник зобовязаний сплатити Підряднику на протязі трьох банківських днів всю суму заборгованості та штраф у розмірі 30% від суми заборгованості.»;

«п.6.9. Підрядник зобовязується без згоди Замовника за будь-яких обставин в односторонньому порядку не розривати договору до закінчення календарного року та завершення повного циклу сільськогосподарських робіт. В разі дострокового розірвання договору з ініціативи Підрядника, останній компенсує Замовнику всі збитки, заподіяні, внаслідок розірвання договору та втрачену вигоду».

Додатковими угодами до договору № 1-9 сторонами були внесені зміни, зокрема погоджені на 2015, 2016 роки Додаток №1 «Програма робіт» і Додаток №2 «Перелік земельних ділянок».

Підрядник на підставі останніх даних Додатків в листопаді-лютому 2016 року закупив 52000 л. дизельного пального на суму 956312,60 грн., добрив на суму 1786000,00 грн. і посівний матеріал соняшника на суму 1026629,64 грн.

Восени 2016р. на площі 157 га на виконання умов договору було засіяно озиму пшеницю, а на протязі квітня-травня 2017р. виконано необхідний перелік польових робіт відповідно до Додатку №1 «Програма робіт» на площах, визначених у Додатку №2 на загальну суму 1056784,00 грн., які складались з:

1) боронування 709 га на суму 131 903,00 грн.;

2) підживлення озимої пшениці 157 га (КАС-32 в кількості 15,7 тон) на суму 122 285,00 грн.;

3) внесення мікроелементів та регулятора росту на озимій пшениці (сульфат магнію 310 кг ретацел 110 л) на суму 45 811,00 грн.;

4) культивація 216 га на суму 67 262,00 грн.;

5) посів кукурудзи 186 га (нітроамофоска 18,9 тонн, посівний матеріал 160 п.о.) на суму 423 959,00 грн.;

6) коткування 186 га на суму 38 962,00 грн.;

7) обприскування 343 га (використано ПММ 331 л) на суму 183 480,00 грн.;

8) культивація 30 га (використано ПММ 180л) на суму 9 235,00 грн;

9) посів 17 га (використано ПММ 115 л) на суму 34 157,00 грн.

20.03.2017р. Замовник направив на адресу Підрядника лист №62, в якому нагадав про обовязковість виконання умов договору, а саме пунктів 2.5., 3.1, 3.2., 3.7., 4.1., 5.1., 5.3., 10.1., 10.2. Сторона зазначила, що у 2017р. між сторонами договору не були укладені Додатки №1 і №2, не встановлений характер робіт, строки, вартість робіт, а отже до підписання обовязкових додатків будь-які дії згідно договору№Г-36 від 07.03.2014р. не можливі, роботи, які будуть виконуватися на земельних ділянках до підписання додатків вважатимуться такими, що не підпадають під дію договору (а.с. 175 т.3).

Підрядник листом №17 від 06.04.2017р. відповів, що оскільки на 01.01.2017р. пропозицій щодо змін умов Додатку №1 і Додатку №2 не надходило, сторони керуються останніми Додатками, які є невідємною частиною договору, тобто Додатковими угодами №8 від 01.03.2016р. і №9 від 14.09.2016р. Підприємство також повідомило про виконання з 05.03.2017р. таких робіт, як підживлення КАС-32 (оприскування озимої пшениці) на площі 157 га і боронування на площі 709 га.(а.с. 176 т.3).

Замовник в листі №87 від 10.04.2017р. відмовився підписати наданий Підрядником акт прийняття-передачі наданих робіт (послуг) від 03.04.2017р., оскільки під час проведених перевірок 01.03.2017р. і 15.03.2017р. зясував, що роботи ПП «АГРО-ЛЕНД» не проводились. Сторона повідомила про укладення нею договору підряду на виконання сільськогосподарських робіт з іншим підприємством і запропонувала ПП «АГРО-ЛЕНД» погодити перелік робіт та сівозміну з метою належного виконання умов договору. (а.с. 177 т.3).

Аналогічний за змістом листи були направлені Підряднику 13.04.2017р. за №93. і 26.04.2017р. за №105 Замовник також запропонував припинити дію договору підряду на виконання механізованих сільськогосподарських робіт №г-36 від 07.03.2014р. шляхом його розірвання (а.с. 178, 180 т. 3).

28.04.2017р. листом №113 Замовник повідомив Підрядника, що власною технікою, на власному ПММ і власним посівним матеріалом провів посів на земельних ділянках №№ 31,32,33, 37, а також на інших земельних ділянках. Підприємство вимагало не проводити будь-які дії на землях без попереднього погодження (а.с. 181 т.3).

Листом №126 від 10.05.2017р. державне підприємство «Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)» відповідно до ч. 4 ст. 849 ЦК України відмовилось від договору підряду на виконання механізованих сільськогосподарських робіт №г-36 від 07.03.2014р.(а.с.183 т.3).

За поясненнями Підрядника він був змушений припинити виконання робіт за договором та надати Замовнику для підписання Акти виконаних робіт за березень-квітень 2017 року: від 17.04.2017р. на суму 254 188,00 грн., від 17.04.2017р. на суму 575 724,00 грн., від 19.05.2017р. на суму 226 872,00 грн. Загальна сума виконаних робіт за актами склала 1056784,00 грн.(а.с.49,71, 101 т.1).

Акти не були підписані Підрядником, у звязку з чим ,31.05.2017р. згідно копії фіскального чеку і опису вкладення до поштового відправлення на адресу Замовника була направлена претензія №1. Підрядник просив Замовника сплатити суму заборгованості 1056784,00 грн. та на підтвердження виконання робіт надав копії первинної бухгалтерської документації (а.с.130-133 т.1).

Не дійшовши згоди по спірному питанню із Замовником Підрядником до господарського суду була подана позовна заява, яка окрім вимог стягнення суми коштів за виконані послуги містила вимоги про стягнення штрафу відповідно до п. 6.8 договору, збитків від закупівлі матеріалів і упущеної вигоди.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Обовязковість договору для виконання сторонами встановленакраїни.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

За приписами ч.1 і ч. 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 3 ст. 843 ЦК України ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 1 ст. 854 ЦК України встановлено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобовязаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як було зазначено вище сторони домовились, що підставою для здійснення оплати робіт є підписані Акти здачі-приймання виконаних робіт.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Передбачено ч. 1 ст. 22 ЦК України, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Аналогічні приписи наведені і у ст. 224 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Відмовляючи в позовних вимогах, місцевий господарський суд зазначив, що «відповідно до п. 2.1 Підрядник приступає до виконання робіт по наданню послуг з обробітку земельних ділянок на площах Замовника згідно з Програмою робіт в строки, які зазначені в Програмі робіт.

У разі неможливості приступити до виконання робіт в строки, визначених Програмою робіт, Підрядник зобов'язаний повідомити про це Замовника не пізніше як за 15 днів до початку виконання робіт, передбачених Програмою робіт (п.2.2. Договору).

Відповідно до п. 2.3. Договору попередньо погоджений обсяг робіт згідно з Додатком № 2 («Перелік земельних ділянок», які підлягають обробітку згідно Договору), складає 1300 га.

Обсяг та характер виконуваних робіт може бути змінений в зв'язку з погодно-кліматичними умовами, а також в інших випадках, попередньо узгоджених Сторонами (п.2.4 Договору).

Фактичний обсяг виконаних робіт/наданих послуг зазначається в Актах здачі-приймання виконаних робіт (пункт 2.5. Договору).

Умови виконання робіт сторонами узгоджено у розділі 3 Договору.

Так, відповідно до п. 3.1. Договору обов'язковою умовою Договору є Програма робіт, яка є невід'ємною складовою частиною цього Договору (Додаток № 1 «Програма робіт»).

Відповідно до п. 3.2 Договору сівозміна посівних площ та послідовність робіт на сільськогосподарських угіддях визначаються Замовником.

Відповідно до п. 10.2 Договору, Додаток № 1 та № 2 переглядаються та узгоджуються сторонами на кожен календарний рік протягом дії цього Договору.

В ході розгляду справи встановлено, що передбачені «Програми робіт» та «Перелік земельних ділянок», узгоджувався сторонами на 2014, 2015, 2016 роки .

Доказів узгодження сторонами «Програми робіт» та «Перелік земельних ділянок» на 2017 рік до матеріалів справи не подано.

Посилання позивача, що він виконував роботи на підставі узгоджених сторонами «Програми робіт» та «Перелік земельних ділянок» на 2016 рік, оскільки сільськогосподарський рік не співпадає з календарним і закінчується у вересні кожного року, а тому він продовжував виконувати роботи по підживленню культур, засіяних восени 2016 року, не ґрунтуються на умовах договору, зокрема пункту 10.2, в якому зазначено, що Додаток № 1 та № 2 переглядаються та узгоджуються сторонами саме на кожен календарний рік протягом дії цього Договору, а не на сільськогосподарський рік.

Отже, за таких обставин слід вважати правомірним висновок місцевого господарського суду, що протягом 2017 року Підрядник допустив ряд порушень положень Договору:

- самостійно визначив сівозміну посівних площ на земельних ділянках, чим порушив умови п. 2.3 Договору;

- не погодив програму робіт, яка є невід'ємною частиною договору та являється гарантом прав Замовника на вільне використання земельними ділянками (п. 3.1 Договору);

- в порушення вимог п. 5.1 Договору не погодив початок та термін виконання робіт за Договором.

- не попередив Замовника про дату та час проведення сільськогосподарських робіт та провів їх на власний розсуд.

Відповідно до норм ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від вмов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Отже, обов'язок щодо прийняття роботи, виконаної Підрядником, у Замовника виникає у випадку виконання такої роботи відповідно до умов договору, а виконана робота проведена без погодження «Програми робіт» та «Перелік земельних ділянок» на 2017 рік, що не зобовязує замовника приймати таку роботу. В обґрунтування зазначеного господарський суд зазначив, що відповідачем доказів звернення Підрядника до Замовника з метою підписання «Програми робіт» та «Переліку земельних ділянок» , а також з метою повідомлення про неможливість приступити до виконання робіт у зв'язку з не підписанням таких документів, ПП «АГРО-ЛЕНД» господарському суду подано не було.

Про вказане Відповідач за первісним позовом неодноразово повідомляв Позивача за таким позовом у своїх листах № 62 від 20.03.2017р. (отримано підрядником 25.03.2017р. та надано відповідь листом № 17 від 06.04.2017), № 87 від 10.04.2017р (отримано підрядником особисто 10.04.2017р.), № 105 від 26.04.2017р.

Була також надана вірна негативна оцінка і включенню до акту виконаних робіт від 17.04.2017 року робіт по посіву кукурудзи на площі 186 га та наступного коткування цієї площі, оскільки відповідачем за первісним позовом заперечено факт виконання таких робіт, оскільки поле № 44 площею 186 га, яке знаходиться в Медвежій балці в 2017 році, за твердженням Замовника взагалі не було засіяно, та стояло під паром, що було відображено у звітності Державного підприємства. При цьому суд оцінив і копії документів первинного бухгалтерського обліку на підтвердження доводів, що роботи, які включені до вищезазначених Актів виконаних робіт виконувались ним власними силами, що виключає можливість виконання робіт Підрядником у 2017 році.

За таких обставин, суд правомірно зробив висновок, що вимоги позивача за первісним позовом про стягнення вартості виконаних робіт згідно актів виконаних робіт від 17.04.2017р. (два акти на суми 254 188,00 грн. та 575 724,00 грн.) та від 19.05.2017р. на суму 226 872,00 грн., які не підписані Замовником, є необґрунтованими та не доведеними позивачем, а тому не підлягають задоволенню.

На думку колегії суддів правильно було відмовлено в задоволенні первісного позову і в частині стягнення збитків від закупівлі матеріалів невикористаних у договорі підряду добрив на суму 1 786 000,00 грн., посівного матеріалу на суму 1 026 629,64 грн. та паливно-мастильних матеріалів на суму 956 312,60 грн. Суд врахував, що товарно-матеріальні цінності не вибували із власності позивача, не передавалися Відповідачу і не використовувалися при виконанні умов договору, їх придбання не погоджувалося з Відповідачем по первісному позову, а також те, що умовами договору не передбачено обов'язку Відповідача відшкодовувати такі витрати Позивача.

Не було доведено належними і допустимими доказами розмір упущеної вигоди відповідно до умов договору в сумі 2 411 600,00 грн., оскільки позивачем не був наданий економічний розрахунок зазначеної суми, розміру затрат (частини від ціни роботи), тощо.

Розглядаючи справу по суті, суд також встановив, що відповідач за первісним позовом уклав договір з перевищенням своєї компетенції, без наявного права власності або користування земельними ділянками, які є предметом обробітку за Договором № г-36 від 07.03.2014 року, всупереч встановленої статутом діяльності. Судом також було правильно встановлено, що замовник використовував земельні ділянки без правовостановлюючих документів.

Згідно ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Виконання господарського зобов`язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов`язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов`язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

Зокрема, ч.ч. 1, 2 ст. 203 Цивільного кодексу України визначають вимоги, додержання яких необхідне для чинності правочину: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Договір № Г-36 від 07.03.2014р. підряду на виконання механізованих сільськогосподарських робіт (з усіма додатками) був визнаний судом недійсним з моменту укладення, оскільки суперечив вимогам ст.ст. 316, 317, 319 Цивільного кодексу України, ст.ст. 125,126 Земельного кодексу України, ч. 1 ст. 3, ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідно до норм. ч. 1 ст. 83 ГПК України. При цьому, суд припинив зобовязання за цим договором на майбутнє.

Зазначені у рішенні суду висновки є правомірними і відповідають фактичним обставинам справи.

За наведених обставин рішення господарського суду Кіровоградської області відповідає нормам матеріального і процесуального права. Підстави для скасування зазначеного рішення відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «АГРО-ЛЕНД» (с. Березівка Кіровоградської області) залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2017 року у справі №912/1937/17 залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів в порядку, встановленому ст.288 ГПК України.

(постанова виготовлена у повному обсязі 29.01.2018 року)

Головуючий суддя О.С.Євстигнеєв

Судді: І.М.Науменко

ОСОБА_3