КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2018 р. Справа№ 927/447/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Коротун О.М.

при секретарі судового засідання : Стаховській А.І.

від позивача (за первісним позовом): Іоннікова Ю.В. довіреність № 5905 від 18.05.2017 року;

від відповідача (за первісним позовом): Лазоренко Ю.О. довіреність № 5783/10 від 30.08.2016 року,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська плодоовочева база"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.06.2017 року (повне рішення складено 23.06.2017 року)

у справі № 927/447/17 (суддя: Бобров Ю.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська плодоовочева база"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Княжий затон"

про розірвання договору та стягнення 1 280 000,00 грн

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Княжий затон"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська плодоовочева база"

про стягнення 1 292 300,98 грн

Встановив

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровська плодоовочева база" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю "Княжий затон" (далі відповідач) про розірвання договору та стягнення 1280000,00 грн.

До початку розгляду судом справи по суті, позивачем подано заяву про зміну підстави позову вх. №1195 від 30.05.2017 року, яка прийнята судом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач до цього часу не поставив ТОВ "Дніпровська плодоовочева база" у триденний строк товар, вказаний у відповідному договорі, що є істотним порушенням умов укладеного договору поставки. Товар, який мав намір поставити відповідач, не відповідає технічній документації щодо комплектності. Зокрема, у відповідача відсутнє обладнання, що вказане у Додатку №1 (Специфікації) до договору поставки від 08.12.2016 року та фактично відсутній павільйон Тимчасового оптово-роздрібного ринку. Це, у свою чергу, вказує позивач, унеможливлює використання у майбутньому, як цілісного комплексу, павільйону Тимчасового оптово-роздрібного ринку та Торгового павільйону "Поляна".

01.07.2017 року, до початку розгляду справи по суті, Товариством з обмеженою відповідальністю "Княжий затон" подано зустрічну позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська плодоовочева база" про стягнення 1292300,98 грн, у тому числі: 760300,98 грн на відшкодування витрат, пов'язаних з виконанням умов договору; 121000,00 грн штрафних санкцій за порушення строків оплати; 411000,00 грн штрафних санкцій за порушення строків вивозу товару.

Позовні вимоги мотивовані тим, що укладений між сторонами 08.12.2016 року договір поставки, крім елементів договору поставки, містить також елементи договору підряду. Зокрема, цей договір містить умову про те, що Покупець за власний кошт розбирає та вивозить товар з місця поставки. Договір встановлює також штрафні санкції за невиконання умов підряду, а саме порушення строків вивозу товару.

Вказані умови, вказує позивач за зустрічним позовом, дають можливість чітко з'ясувати, що для належного виконання умов укладеного договору, ТОВ "Дніпровська плодоовочева база" повинно було виконати певні дії як підрядника і, укладаючи договір, товариство взяло на себе зобов'язання щодо демонтажу товару та його самовивоз, тому первісний позов не містить в собі будь-яких підстав для задоволення, так як Покупець повинен був власними силами демонтувати та вивезти товар.

24.04.2017 року, вказує позивач за зустрічним позовом, між ТОВ "Княжий затон" та ТОВ "Омніс" було підписано Акт виконаних робіт, згідно з яким ТОВ "Омніс" виконало роботи з демонтажу Тимчасового оптово-роздрібного ринку на загальну суму 760300,98 грн. Отже, вважає позивач, ТОВ "Княжий затон" має право на відшкодування вказаних витрат за рахунок ТОВ "Дніпровська плодоовочева база".

ТОВ "Княжий затон" вважає, що, станом на день звернення до суду із зустрічним позовом, ТОВ "Дніпровська плодоовочева база" має відшкодувати ТОВ "Княжий затон" 760300,98 грн як відшкодування витрат пов'язаних з виконанням умов договору підряду, 121000,00 грн - передбачених умовами договору поставки штрафних санкцій за порушення строків оплати товару, 411000,00 грн - передбачених договором штрафних санкцій за порушення строків вивозу товару, всього 1292300,98 грн, що і є предметом зустрічного позову.

Господарським судом Чернігівської області було прийнято зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом та порушено провадження за зустрічним позовом своєю ухвалою від 02.06.2017 року.

Господарський суд Чернігівської області відмовив у задоволені первісного позову та частково задовольнив зустрічний позов своїм рішенням від 22.06.2017 року, яким також було присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська плодоовочева база" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Княжий затон 760300,98 грн., як відшкодування витрат, пов'язаних з демонтажем та вивозом товару, 121000,00 грн. штрафу за порушення кінцевого строку оплати товару, 309000,00 грн. штрафу за порушення строків вивозу товару та 17854,51 грн на відшкодування оплати судового збору, відмовивши в решті вимог.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровська плодоовочева база" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.06.2017 року у справі №927/447/17 скасувати та прийняти нове, яким первісний позов задовольнити повністю, а у задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд Чернігівської області неповно з'ясував обставини справи, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Також, скаржника вказав, що товар який мало намір поставити Товариство з обмеженою відповідальністю "Княжий затон", не відповідає технічній документації щодо комплектності.

Крім того, скаржник, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення вказав, що відповідачем за первісним позовом незаконно було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Омніс» та на підставі укладання договору підряду з останнім проведено демонтаж товару та перевезення на другий склад постачальника.

При цьому, скаржник, зазначав, що акт виконаних робіт ТОВ "Омніс" робіт з демонтажу Тимчасового оптово-роздрібного ринку, зокрема не відповідає вимогам закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не містить передбачених реквізитів, дати складання документу та прізвища директора виконавця (підрядника). Також неможливо, вважає представник, встановити демонтаж якого саме об'єкту було виконано.

Київським апеляційним господарським судом у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Тарасенко К.В., Тищенко О.В. було прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська плодоовочева база" до провадження ухвалою від 24.07.2017 року.

В судовому засіданні головуючим суддею Іонніковою І.А. заявлено самовідвід від розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська плодоовочева база" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.06.2017 року у справі №927/447/17, у зв'язку з тим, що особа, яка перебуває в родинних відносинах з суддею, надавала у даній справі правову консультацію одному з учасників процесу.

12.09.2017 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника скаржника до суду надійшло клопотання про витребування від Чернігівського окружного адміністративного суду копії адміністративної справи №826/9604/16 за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Княжий затон» про застосування заходів реагування.

Крім того, 24.10.2017 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника скаржника до суду надійшло клопотання про витребування від відповідача за первісним позовом належним чином завіреної копії документації по об'єкту «Тимчасовий оптово-роздрібний ринок» та торгового павільйону «Поляна», що є невід'ємним додатком договору поставки від 08.12.2016 року та належним чином завіреної копії акту приймання-передачі майданчика до будівництва.

Київський апеляційний господарський суд задовольнив заяву головуючої судді Іоннікової І.А. про самовідвід від розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська плодоовочева база" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.06.2017 року у справі №927/447/17 та передав справу на повторний автоматизований розподіл своєю ухвалою від 24.10.2017 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа № 927/447/17 була передана на розгляд колегії головуючого судді Суліма В.В., суддів: Майданевича А.Г., Коротун О.М.

Київський апеляційний господарський суд прийняв апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська плодоовочева база" до провадження у складі колегії головуючого судді Суліма В.В., суддів: Майданевича А.Г., Коротун О.М., та призначив розгляд справи № 927/447/17 на 05.12.2017 своєю ухвалою від 02.11.2017 року.

У зв'язку з перебуванням головуючого судді Суліма В.В., на лікарняному, розгляд справи № 927/447/17 не відбувся.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.12.2018 року розгляд справи № 927/447/17 призначено на 23.01.2018 року.

04.12.2017 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника скаржника до суду надійшло клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2018 року відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська плодоовочева база» про призначення будівельно-технічної експертизи.

23.01.2018 року в судовому засіданні Київського апеляційного господарського суду представник скаржника відмовився від розгляду клопотань поданих через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів 12.09.2017 року та 24.10.2017 року.

У судовому засіданні 23.01.2018 року представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення місцевого господарського суду скасувати.

У судовому засіданні 23.01.2018 року представник відповідача за первісним позовом заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін, зазначивши, що суд першої інстанції прийняв правомірне та обґрунтоване рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач за первісним позовом зазначив, що останній не порушував умов договору і не відмовляється від виконання його умов, натомість порушення умов укладено договору мало місце зі сторони позивача за первісним позовом, який належним чином не виконав жодного обов'язку за спірним договором.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.06.2017 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська плодоовочева база" - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 08.12.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Княжий затон" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровська плодоовочева база" (покупець) було укладено договір поставки (далі - договір), відповідно до умов якого, постачальник зобов'язався в порядку та на умовах, визначених цим договором поставити покупцю товар, що є предметом поставки за цим договором, а саме: Будівельні матеріали, збірні-розбірні конструкції павільйону Тимчасового оптово-роздрібного ринку та Торгового павільйону "Поляна" в розібраному вигляді, характеристики якого наведено в робочій документації на об'єкт "Тимчасовий оптово-роздрібний ринок", як додаток до договору, що є його невід'ємною частиною, а також обладнання згідно специфікації, яка є додатком до договору (надалі предметом поставки за договором іменується - "товар"), а покупець зобов'язався на умовах та в порядку, визначених цим договором, прийняти вказаний Товар та оплатити його.

Товаром, що є предметом поставки за цим договором, згідно п.2.1 договору, є будівельні матеріали, конструктивні елементи, фасади, крівля, вікна, двері, ворота та являють собою конструкцію Тимчасового оптово-роздрібного ринку та Торгового павільйону "Поляна", в тому числі обладнання, що вказане у специфікації (додаток № 1 до договору).

Згідно п.3.1 договору, покупець оплачує товар, що є предметом поставки за цим договором за ціною 3400000,00 грн в т.ч. ПДВ.

Відповідно до п.п.4.1 та 4.2 договору сторони визначили, що покупець здійснює оплату товару шляхом безготівкового розрахунку, терміном оплати за товар:

- не пізніше 08.12.2016 року оплата в розмірі 140000,00 грн, в т.ч. ПДВ (п. 4.2.1. договору);

- не пізніше 16.12.2016 року оплата в розмірі 1000000,00 грн, в т.ч. ПДВ (п. 4.2.2 договору);

- не пізніше 17.12.2017 року оплата в розмірі 1000000,00 грн, в т.ч. ПДВ (п. 4.2.3 договору).

Згідно з п.5.1 договору, поставка товару здійснюється на умовах самовивозу. Тобто Товар збирається/вивозиться Покупцем і за його рахунок зі складу Постачальника, що знаходиться за наступною адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 18 та/або ЖРК "Конча-Заспа", Водозабірний вузол.

Відповідно до п. 5.2 договору місце поставки Товару:

- будівельних матеріалів, збірних-розбірних конструкцій Торгового павільйону "Поляна" за адресою ЖРК "Конча-Заспа", Водозабірний вузол;

- будівельних матеріалів, збірних-розбірних конструкцій торгового павільйону Тимчасового оптово-роздрібного ринку та його обладнання за адресою м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 18 та/або ЖРК "Конча-Заспа", Водозабірний вузол;

- будівельних матеріалів, збірних-розбірних конструкцій торгового павільйону Тимчасового оптово-роздрібного ринку та його обладнання за адресою м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 18.

Згідно з п. 5.3 договору момент здійснення поставки Товару та виникнення права власності покупця на товар: прийняття товару покупцем в місці поставки та підписання Покупцем про це видаткової накладної. Продавець зобов'язаний здійснити поставку товару покупцю протягом 3 (трьох) днів з моменту підписання договору. В день поставки товару, продавець, разом з товаром, зобов'язаний передати покупцю всі креслення, технічну та робочу документацію на товар.

Відповідно до п.5.4 договору, покупець самостійно та за власний кошт розбирає (демонтує) товар, вантажить його на транспортні засоби та вивозить товар не пізніше 15.02.2017 року з місця поставки, 50% товару демонтує до 01.01.2017 року.

У п.6.3 сторони визначили, що покупець за цим договором несе наступну відповідальність:

- за порушення кінцевого строку оплати (тобто якщо до 17.01.2017 року покупець не оплатить постачальнику 100% вартості товару) призначається штраф в розмірі 1000,00 грн за кожен день такого прострочення.

- за порушення строків вивозу товару з місця поставки: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 18, покупець сплачує штраф постачальнику в розмірі 3000,00 грн за кожен день такого прострочення.

Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та скріплення його печатками сторін і діє до повного виконання обов'язків сторін за цим договором (п.9.1 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач за первісним позовом в порушення п. 4.2.1 договору, здійснив лише часткову оплату за товар в сумі 1280000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 2082 від 09.12.2016 року (наявне в матеріалах справи).

В подальшому, як правильно встановлено судом першої інстанції, оплату товару у терміни та розмірі, передбачені в п.4.2.2 та п.4.3.3 договору, позивачем за первісним позовом, здійснено не було.

Протягом 3 (трьох) днів з моменту підписання договору позивачем за первісним позовом виконання дій у строки, передбачені п.5.1 та 5.4 договору не розпочало, чого не заперечує позивач за первісним позовом.

Як свідчать матеріали справи, на місці Тимчасового оптово-роздрібного ринку, конструкції якого є предметом договору, заплановано будівництво житлового комплексу.

Так, між відповідачем за первісним позовом та Товарисвом з обмеженою відповідальністю "Спар-Інвест" 12.08.2015 року було укладено договір № 12/08-15д, предметом якого є зобов'язання сторін по будівництву об'єкта на земельній ділянці з метою отримання кожною із сторін у власність своєї частини в забудованому об'єкті, в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі.

22.11.2016 року між відповідачем за первісним позовом (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Моноліт будсервіс" (генеральний підрядник) було укладено договір на виконання будівельних робіт № ІУ 84 об'єкта будівництва - "Будівництво житлового комплексу з об'єктами соціально-побутового призначення", поштова/будівельна адреса: 11 мікрорайон житлового масиву "Позняки" (Дніпровська набережна, 18) у Дарницькому районі м. Києва.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Спар-Інвест" направило відповідачу за первісним позовом листа від 03.02.2017 року №15-КП з вимогою про звільнення до 24.02.2017 року будівельного майданчику (м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 18) від існуючих споруд, а саме торгового павільйону "Поляна", що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 18. У разі не звільнення у вказаний строк будівельного майданчику, повідомилося в листі, всі витрати по оренді будівельної техніки та механізму будуть покладені на ТОВ "Княжий затон". Якщо ТОВ "Княжий затон" не вчинить дій щодо звільнення будівельного майданчика, повідомлялося в листі, то це буде трактовано як одностороння відмова від виконання умов договору №12/0/-151Д від 12.08.2015 року, з накладанням штрафу згідно з п. 5.5 цього договору.

Тобто, як правильно встановлено судом першої інстанції, звільнення земельної ділянки у м. Києві по вул. Дніпровська набережна, 18, на якій заплановано будівництво житлового комплексу, було необхідністю і відповідач за первісним позовом, укладаючи з позивачем за первісним позовом договір, обґрунтовано розраховував на виконання останнім своїх зобов'язань за цим договором щодо демонтажу та самовивозу товару у передбачені договором строки.

10.02.2017 року відповідач за первісним позовом направив позивачу за первісним позовом листа за №02/26, у якому, зокрема, вказував на невиконання ТОВ "Дніпровська плодоовочева база" зобов'язань, передбачених п.4.2 та п.5.4 договору і повідомляло, що це змушує виконати розбирання (демонтаж) товару власними силами та за власний кошт. Всі витрати та наслідки, пов'язані з такими діями будуть покладені на Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровська плодоовочева база".

Крім того, у ньому вимагалося за результатами розгляду цього листа і запланованих до вчинення заходів, надати відповідь письмово не пізніше 5-ти календарних днів з дати отримання цього листа.

Позивач за первісним позовом відповіді на цей лист не надав.

Разом з тим, ТОВ "Княжий затон" 18.02.2017 року було вручено поштою претензію-вимогу ТОВ "Дніпровська плодоовочева база" від 06.02.2017 року №179, в якій ТОВ "Дніпровська плодоовочева база" вимагало негайного розірвання Договору та повернення коштів, сплачених на рахунок ТОВ "Княжий затон", посилаючись на порушення ТОВ "Княжий затон" п. 5.3 договору, тобто не поставку в триденний строк вказаного у договорі товару.

28.02.2017 року між відповідачем за первісним позовом (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Омніс" (підрядник) було укладено договір підряду № 8/03-16, відповідно до умов якого підрядник зобов'язався на умовах, визначених цим договором, виконати на свій ризик комплекс робіт по демонтажу конструкцій та обладнання Тимчасового оптово-роздрібного ринку та Торговельного павільйону "Поляна" та перевезення їх в обумовлене місце зберігання, а саме ЖРК "Конча-Заспа", Водозабірний вузол, а зобов'язанням Замовника є прийняти належним чином виконаних робіт та оплатити їх відповідно до умов цього Договору.

Сторонами підписано Акт виконаних робіт на об'єкті за адресою: вул. Дніпровська набережна, 18, літ. Б, у 11-му мікрорайоні "Позняки" Дарницького району м. Києва (а.с.98), згідно з яким загальна вартість виконаних робіт склала 760300,98 грн.

Фактично оплату цих підрядних робіт, виконаних ТОВ "Омніс" за договором підряду № 8/03-16 від 28.02.2017 року, ТОВ "Княжий затон" здійснило платіжним дорученням № 6293 від 13.06.2017 року (наявне в матеріалах справи).

При цьому, Київський апеляційний господарський суд не приймає як безпідставне твердження скаржника, що відповідачем за первісним позовом незаконно було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Омніс» та на підставі укладання договору підряду з останнім проведено демонтаж товару та перевезення на другий склад постачальника.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 26.04.2017 року відповідач за первісним позовом направив позивачу за первісним позовом листа вих.№ 08/26, в якому вказував на невиконання останнім станом на 26.04.2017 року п.п.4.2, 5.4 спірного договору.

Тобто, постачальник (відповідач за первісним позовом) був змушений виконати розбирання та перевезення товару за власний кошт (про що було проінформовано покупця листом від 10.02.2017 року за № 02/26) на другий склад постачальника, передбачений п. 5.1 договору - ЖРК "Конча-Заспа", Водозабірний вузол.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд не погоджується з доводами апелянта, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Княжий затон» безпідставно передав свої права за договором третій особі. Так як позивач за зустрічним позовом не передавав своїх прав і обов'язків за договором, а залучив третю особу для виконання обов'язку відповідача за зустрічним позовом та з метою зменшення збитків.

У листі постачальник наполягав на виконанні умов договору покупцем та самовивозу покупцем із зазначеного вище складу постачальника товару, а також вказував на зобов'язання покупця компенсувати збитки постачальника на розбирання та перевезення Товару та сплати покупцем штрафу згідно з п.п.6.3.1, 6.3.2 договору і пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань в розмірі, визначеному законодавством України.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 с .627 Цивільного кодексу України).

Зміст договору, відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 662 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент, зокрема, надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

У разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу (ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.1 ст. 682 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, що відповідає умові договору купівлі-продажу щодо комплектності.

У разі передання некомплектного товару, відповідно до ч. 1 ст. 684 Цивільного кодексу України, покупець має право вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) доукомплектування товару в розумний строк.

Якщо продавець у розумний строк не доукомплектував товар, відповідно до ч. 2 ст. 684 Цивільного кодексу України, покупець має право за своїм вибором:

1) вимагати заміни некомплектного товару на комплектний;

2) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої грошової суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 689 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Покупець зобов'язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства (ч. 2 ст. 689 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом (ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 188 Господарського суду України, сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (ч. 4 ст. 188 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, позивач за первісним позовом в порушення умов п. 4.2.1 договору, передоплату товару здійснив лише у сумі 1280000,00 грн, а залишок вартості товару у передбачені договором строки не сплатив.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд відзначає, що до виконання робіт по демонтажу товару у передбачений договором строк позивач за первісним позовом взагалі не приступив.

Щодо твердження скаржника, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення щодо невідповідності товару технічній документації щодо комплектності, колегія суддів відзначає, що матеріали справи не місять а скаржником не було надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження відповідних обставин.

Доказів своєчасного повідомлення про наявність відповідних обставин також не надано.

Таким чином, відповідачем за первісним позовом не були порушені договірні права позивача за первісним позовом.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції відмови в задоволенні первісних позовних вимог в повному обсязі.

Наведені у зустрічному позові обставини щодо звільнення земельної ділянки, на якій знаходився товар, змусили відповідача за первісним позовом здійснити заходи щодо демонтажу товару та його перевезення на склад за власні кошти, розмір яких підлягає відшкодуванню йому відповідачем за зустрічним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, витрати відповідача за первісними позовом на демонтаж та перевезення товару в сумі 760300,98 грн підтверджуються Актом виконання комплексу робіт на об'єкті за адресою вул. Дніпровська набережна, 18, літ. Б, у 11-му мікрорайоні "Позняки" Дарницького району м. Києва (місце знаходження товару до його демонтажу) (наявний в матеріалі справи) .

При цьому, Київський апеляційний господарський суд не приймає як належне твердження скаржника, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, що акт виконаних робіт ТОВ "Омніс" робіт з демонтажу Тимчасового оптово-роздрібного ринку не відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Суд першої інстанції обґрунтовано прийняв зазначений доказ як належний та допустимий , так як останній в сукупності з іншими доказами по справі (листами, договорами, платіжними дорученнями) в їх сукупності підтверджує обставини, що входять до предмету доказування в цій справі.

Також, Київський апеляційний господарський суд вважає необґрунтованим посилання апелянта на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.03.2017 року по справі №826/9604/16, так як остання не спростовує факти і обставини встановлені судом першої інстанції в цій постанові.

Нараховуючи штраф за порушення строків вивозу товару (п. 6.3.2 договору), позивачем за зустрічним позовом цей штраф нараховано за період з 01.01.2017. Проте, згідно з п. 5.4 договору покупець зобов'язався вивезти товар не пізніше 15.02.2017 року. Тобто, цей штраф необхідно обчислити за період з 16.02.2017 року по 29.05.2017 року (день звернення до суду з зустрічним позовом), що складає 103 дні, а розмір штрафу підлягає стягненню в розмірі 309000,00 грн (103х3000 грн). Отже, як правильно встановлено судом першої інстанції, в цій частині зустрічні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення зустрічних позовних вимог.

Так, скаржник, не надав суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу на підтвердження своїх доводів та вимог, заявлених в апеляційній скарзі.

При цьому, колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи та надано їм належну правову оцінку.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняте господарським судом рішення відповідає ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, вимогам щодо законності та обґрунтованості, підстав для скасування чи зміни рішення, в тому числі, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається.

За таких обставин, рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.06.2017 року у справі №927/447/17 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська плодоовочева база" - задоволенню не підлягає.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська плодоовочева база" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.06.2017 року у справі №927/447/17 - залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Матеріали справи №927/447/17 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Коротун

повний текст судового рішення складено 29.01.2018 року