ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2018р. Справа №914/1137/17

За позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Топос Плюс, Львівська область, Камянка-Бузький район, смт. Запитів

до відповідача: Bioakcent Sp.z.o.o., Polska

про стягнення заборгованості у розмірі 14 144,00 польських злотих, що станом на 02.06.2017р. становить 99 658,50 грн., згідно Контракту № 05-09-2016 від 05.09.2016р.

Суддя Ділай У.І.

Секретар Климишин Ю.О.

За участі представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 представник (довіреність б/н від 15.12.2017р.)

від відповідача: не зявився

Права і обовязки розяснено. Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Оберіг.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини.

На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю Топос Плюс, Львівська область, Камянка-Бузький район, смт. Запитів, до відповідача: Bioakcent Sp.z.o.o., Polska, про стягнення заборгованості у розмірі 14 144,00 польських злотих, що станом на 02.06.2017р. становить 99 658,50 грн.

Ухвалою суду від 09.06.2017р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 22.06.2017р.

Ухвалою суду від 22.06.2017р. провадження у справі зупинено, до виконання судового доручення про вручення судових документів Bioakcent Sp.z.o.o. чи повідомлення про неможливість такого виконання. Розгляд справи призначено на 21 грудня 2017 року о 10 год. 00 хв.

З 15.12.2017 набрали чинності зміни до ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, відповідно до яких суд здійснюватиме розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження.

12.09.2017р. від Головного територіального управління юстиції у Львівській області на адресу суду поступив лист №17444/0/1-17/07-05 від 08.09.2017р., про скерування судового доручення в Окружний суд Тарнобжегу в ОСОБА_2.

20.12.2017р. за вх.№ 43536/17 від позивача через канцелярію суду поступило Клопотання б/н від 18.12.2017р. про долучення до матеріалів справи копій акту взаємних розрахунків за період 01.09.2016р. 01.12.2017р. за Договором 05-09-2016 від 05.09.2016 станом на 01.12.2017р., та докази скерування такого акту відповідачу.

Ухвалою від 22.12.2017р. підготовче провадження закрито. Призначено справу до розгляду по суті на 23.01.2018р.

Представник позивача в судовому засіданні 23.01.2018р. підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи.

В судові засідання від 22.12.2017р. та від 23.01.2018р. відповідач явки повноважного представника не забезпечив, причин неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомив, хоча належним був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Господарським судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідача про час та місце судового засідання.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобовязує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідач не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що норми статті 81 Господарського процесуального кодексу України щодо обовязку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

У звязку з тим, що відповідач не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

Частиною другою статті 15 Конвенції (Гаага, 15.11.1965) передбачено, що за заявою Договірної Держави суддя може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку документа (про виклик до суду нерезидента - сторони у справі) в разі, якщо з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній і який становить щонайменше шість місяців (Інформаційний лист ВГСУ від 29.09.2009 № 01-08/530 «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм ГПКУ).

В процесі розгляду матеріалів справи суд -

встановив:

05.09.2016р. між позивачем та відповідачем укладено контракт №05-09-2016, відповідно до п. 1.1 якого, позивач зобов'язувався продати, а відповідач купити гранули паливні (пеллети) з лушпиння соняшника (товар) в загальній кількості 3000 тонн, на умовах викладених в цьому контракті.

У п. 2.1 договору сторони передбачили, що відповідач купує товар за ціною: 260 польських злотих за 1 тонну DАР - Катовіце, ОСОБА_2, 200 польських злотих за 1 тонну FCA-- Запитів, Україна.

Датою поставки вважається дата штемпеля, зазначена на відвантажувальних документах (митна декларація і СМR.) ( п. 3.4. Контракту).

Розділом 8 контракту передбачено, що валютою Контракту є польський злотий (п.8.1. Контракту). Оплата повинна здійснюватись на рахунок продавця (тобто Позивача) вказаний у Контракті (п. 8.2. Контракту).

Розрахунки, як правило, здійснюються в наступному порядку: 100% оплата вартості Товару зазначеної в рахунку в день експортної затаможки Товару на території України, згідно електронних копій документів: комерційного інвойсу, митної декларації, транспортної накладної СМR з печатками митниці України або 100% передоплати згідно виставленого рахунку-фактури (п. 8.4. Контракту).

Пунктом 11.16. Контракту передбачено, що строк дії Контракту по 31.12.2017р. включно.

Згідно Додатку № 1 від 23.1 1.2016 року Сторони доповнили Контракт пунктом 8.7 у наступній редакції: оплата .за експорт може здійснюватись як Покупцем, так і наступним платником, а саме: Bante spolka z ograniczona odpowied zialnoscia.

На виконання умов договору позивач відправив товар, що підтверджується копіями наступних документів, які долучені до матеріалів справи (оригінали оглянуто в судовому засіданні):

- вантажно - митними деклараціями: № 209160000/2016/013129 від 05.09.2016р., 209160000/2016/012162 від 05.09.2016р., 209160000/2016/013702 від 14.09.2016р., 209160000/2016/013982 від 19.09.2016р., 209160000/2016/013983 від 19.09.2016р., 209160000/2016/014053 від 20.09.2016р., 209160000/2016/014069 від 20.09.2016р., 209160000/2016/014086 від 21.09.2016р., 209160000/2016/014196 від 22.09.2016р., 209160000/2016/014395 від 26.09.2016р., 209160000/2016/014417 від 26.09.2016р., 209160000/2016/014424 від 26.09.2016р., 209160000/2016/014447 від 27.09.2016р., 209160000/2016/014457 від 27.09.2016р., 209160000/2016/014526 від 28.09.2016р., 209160000/2016/014890 від 04.10.2016р., 209160000/2016/015232 від 10.10.2016р., 209160000/2016/015235 від 10.10.2016р., 209160000/2016/015236 від 10.10.2016р., 209160000/2016/015259 від 11.10.2016р., 209160000/2016/015277 від 11.10.2016р., 209160000/2016/015289 від 11.10.2016р.

-міжнародними товарно-транспортними накладними (СМR): № 0043262 від 05.09.2016р/, № 977112 від 05.09.2016р., №516433 від 14.09.2016р., б/н від 19.09.2016р., б/н від 19.09.2016р., б/н під 20.09.2016р., № 1106340 від 20.09.2016р., № 239519 від 21.09.2016р., № 239522 від 22.09.2016р., № 093025 від 26.09.2016р., № 239527 від 26.09.2016р., № 247525 від 26.09.2016р., № 239595 від 27.09.2016р., № 242460 від 27.09.2016р., б/н від 28.09.2016р., № 239554 від 04.10.2016р., № 296701 від 10.10.2016р., № 239577 від 10.10.2016р., № 000117 від 10.10.2016р., №000019 від 11.10.2016р., № 073238 від 11.10.2016р., № 249446 від 11.10.2016р.

-рахунками фактурами № 1ТВС від 05.09.2016р., 2ТВС від 05.09.2016р. 3ТВС від 14.09.2016р., № 4ТВС від 19.09.2016р., 5ТВС від 19.09.2016р., № 6ТВС від 20.09.2016р., № 7ТВС від 20.09.2016р., № 8ТВС від 21.09.2016р., № 9ТВС від 22.09.2016р., № 10ТВС від 26.09.2016р., № 12ТВС від 26.09.2016р., № 11ТВС від 26.09.2016р., № 13ТВС від 27.09.2016р., № 14ТВС від 27.09.2016р., № 15ТВС від 28.09.2016р., № 16ТВС віл 04.10.2016р., № 17ТВС від 10.10.2016р., № 19ТВС від 10.10.2016р., № 18ТВС від 10.10.2016р., № 20ТВС від 11.10.2016р., № 21ТВС від 11.10.2016р., № 22ТВС від 11.10.2016р.

-заявками-угодами на перевезення вантажів і надання транспортно-експедиційних послуг від 05.09.2016р., від 14.09.2016р., від 19.09.2016р., від 20.09.2016р., від 21.09.2016р., від 22.09.2016р., від 26.09.2016р., від 27.09.2016р., від 04.10.2016р., від 10.10.2016р., від 11.10.2016р.

-актами прийому передачі наданих послуг № КІ-1213-16 від 14.09.2016р., № ОУ-000028 від 07.09.2016р., № УР-0000296 від 16.09.2016р., № 2109-02 від 21.09.2016р., № 2109-03 від 21.09.2016р., № ОУ-0001250 від 23.09.2016р., № ОУ-0001000 від 26.09.2016р., № ОУ-0001003 від 26.09.2016р., № 65 від 01.10.2016р., № ОУ-0001017 від 28.09.2016р., № ОУ-0001021 від 28.09.2016р., № ОУ-0001020 від 28.09.2016р., № ОУ-0001018 від 28.09.2016р., №ОУ-0001053 від 06.10.2016р., №616 від 13.10.2016р., № ОУ-0001097 від 12.10.2016р., № 295 від 13.10.2016р., № 294 від 13.10.2016р., № 179 від 14.10.2016р., № ОУ-0000117 від 15.10.2016р.

Як зазначив позивач, жодних претензій від відповідача щодо поставки товару не надходило.

За твердженням позивача, відповідач своїх зобовязань повністю не виконав, за поставлений товар у визначений контрактом термін у повному обсязі не розрахувався.

Спір виник внаслідок того, що відповідач не виконав договірних зобов'язань. Товариство з обмеженою відповідальністю Топос Плюс звернулося до господарського суду Львівської області з позовною заявою про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 14 144,00 польських злотих, що станом на 02.06.2017р. становить 99 658,50 грн.

При прийнятті рішення суд виходив із наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.76 Закону України Про міжнародне приватне право, суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону. Окрім цього, у ч.1 ст.5 вказаного Закону встановлено, що у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Так, у п. 9.2 контракту встановлено, що у разі, якщо сторони не можуть дійти згоди, всі спори, розбіжності або вимоги, що виникають за цим контрактом або у звязку з ним, в тому числі, що стосуються його виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають вирішенню в Господарському суді України.

Відтак, вказаний спір підсудний господарському суду Львівської області.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали контракт № 05-09-2016 від 05.09.2016р., у звязку із чим набули взаємних прав і обовязків.

За договором поставки, відповідно до вимог п. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Позивач свої зобов'язання щодо передачі товару за спірним договором виконав повністю, що підтверджується копіями міжнародних товарно-транспортних накладних, долучених до матеріалів справи (оригінали оглянуто в судовому засіданні). Відповідач оплату за поставлений товар не здійснив, в результаті утворилась заборгованість в розмірі в сумі 14 144,00 польських злотих, що станом на 02.06.2017р. становить 99 658,50 грн.

Відповідач обставин справи не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідач самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобовязань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимога позивача про стягнення суми заборгованості в розмірі 14 144,00 польських злотих, що станом на 02.06.2017р. становить 99 658,50 грн. є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73,74,76-79, 91, 96, 120, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити.

2.Стягнути з Bioakcent Sp.z.o.o. (39-331 Chorzelow 164, Polskа) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Топос Плюс (80461, Україна, Львівська область, Камянка - Бузький район, смт. Запитів, вул. Київська, 238, ідентифікаційний код 35785515) 14 144,00 польських злотих, що станом на 02.06.2017р. становить 99 658,50 грн. та 1600,00грн. судового збору.

3.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 31.01.2018р.

Суддя Ділай У.І.