Суд
УХВАЛА

02 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 916/24/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є.В. - головуючого, Мачульського Г.М., Кушніра І.В.,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Скарбниця Бессарабії" про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України у складі колегії суддів: Ходаківської І.П., Данилової М.В., Поляк О.І. від 05.12.2017 у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Лагуна - Рені",

до 1. Державного підприємства "Сетам",

2. Головного територіального управління юстиції в Одеській області в особі Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області,

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Скарбниця Бессарабії"

за участю Прокуратури Одеської області

про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів та акту державного виконавця про реалізацію нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 07.06.2017 позов задоволено, визнано недійсними електронні торги з реалізації арештованого майна ТОВ "Лагуна - Рені", а саме: майнового комплексу - нежитлової будівлі, площею 562,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188б (лот №183175), що відбулися 21.12.2016; визнано недійсним протокол проведення електронних торгів №221791 від 21.12.2016, складений за результатами проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна ТОВ "Лагуна - Рені", а саме: майнового комплексу - нежитлової будівлі, площею 562,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188б (лот №183175), що відбулися 21.12.2016; визнано недійсним акт державного виконавця про реалізацію нерухомого мана від 29.12.2016, складений за результатами проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна ТОВ "Лагуна - Рені", а саме: майнового комплексу - нежитлової будівлі, площею 562,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188б (лот №183175), що відбулися 21.12.2016.

Постановою колегії суддів Одеського апеляційного господарського суду від 10.08.2017 рішення господарського суду скасовано, в позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.12.2017 касаційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Лагуна - Рені" та Першого заступника прокурора Одеської області задоволено, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.08.2017 скасовано, рішення Господарського суду Одеської області від 07.06.2017 залишено в силі.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Скарбниця Бессарабії" подано заяву про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 05.12.2017, в якій заявник просить скасувати рішення суду касаційної інстанції.

Заяву, з посиланням на постанову Вищого господарського суду України від 23.11.2016 у справі №914/2711/15, мотивовано неоднаковим застосуванням Вищим господарським судом України одних і тих самих норм матеріального права у подібних відносинах, внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення.

10.01.2018 на підставі підпункту 1 пункту 1 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ та за розпорядженням керівника апарату Верховного Суду України від 26.12.2017 №395/0/19-17, заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Скарбниця Бессарабії" про перегляд судового рішення у справі №916/24/17 направлено до Касаційного господарського суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2018 справа передана на розгляд складу колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснов Є.В. - головуючий, Мачульський Г.М., Кушнір І.В.

За приписами пункту 1 пункту 1Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ, заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у господарських справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Відтак, розгляд заяви здійснюється Касаційним господарським судом за правилами Господарського процесуального кодексу України в редакції, яка діяла до 15.12.2017.

Розглянувши заяву про перегляд постанови суду касаційної інстанції та додані до неї матеріали, колегія суддів вважає необхідним відмовити у допуску справи до провадження Верховного Суду з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 статті 11116 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) заява про перегляд судових рішень господарських судів може бути подана виключно з таких підстав, неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Встановлений статтею 11116 ГПК України перелік підстав для подання заяви про перегляд судових рішень є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Ухвалення різних за змістом судових рішень (пункт 1 цієї статті) матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за подібних предмета спору, підстав позову, змісту позовних вимог та встановлених судом фактичних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків, покладених в основу цих судових рішень.

У постанові від 05.12.2017 у справі № 916/24/17, про перегляд якої просить заявник, Вищий господарський суд України, на підставі статей 15, 16, 203, 215, 656 Цивільного кодексу України, статей 34, 57 Закону України "Про виконавче провадження", статей 2, 4, 27, 32 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та положень Порядку реалізації арештованого майна, який затверджений Наказом Мін'юсту 29.09.2016 №2831/5 та зареєстрований в Мін'юсті України 30.09.2016 за № 1301/29431, виходячи з встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи, погодився з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову щодо визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів та акту державного виконавця про реалізацію нерухомого майна позивача з огляду на те, що на момент проведення електронних торгів нерухомого майна, а також на момент складання акту державного виконавця про реалізацію нерухомого майна у Державному реєстрі було зареєстровано відповідне обтяження нерухомого майна, а саме арешт нерухомого майна, який накладений ухвалою слідчого судді, якою заборонено розпорядження, продаж та передача майнових прав щодо арештованого майна. При цьому, суд касаційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про те, що електронні торги з реалізації нерухомого майна не відповідають, як вимогам Кримінального процесуального кодексу України, так і вимогам Порядку реалізації арештованого майна, який затверджений Наказом Мін'юсту 29.09.2016 № 2831/5 та зареєстрований в Мін'юсті України 30.09.2016 за № 1301/29431, та вимогам Закону України "Про виконавче провадження". Крім того, як встановлено судом першої інстанції, відділ ДВС був обізнаний з наявністю відповідної ухвали слідчого судді про накладення арешту на нерухоме майно.

Водночас, у постанові від 23.11.2016 у справі №914/2711/15, на яку посилається заявник, виходячи з встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи, суд касаційної інстанції погодився з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позову щодо визнання недійсними результатів прилюдних торгів шляхом визнання недійсним протоколу про проведення торгів з продажу арештованого майна та акту державного виконавця про реалізацію майна з прилюдних торгів, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та зобов'язання приватного нотаріуса вчинити певні дії з огляду на те, що ДВС та відповідач 2 не були повідомлені та не отримували від суду ухвалу районного суду про забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти дії з реалізації арештованого майна. Крім того, акт державного виконавця про проведенні прилюдні торги складений коли заборона щодо вчинення дій з реалізації майна, вже не діяла.

Таким чином, зазначені судові рішення суду касаційної інстанції не підтверджують доводів заявника щодо неоднакового застосування норм матеріального права в подібних правовідносинах, а свідчать лише про наявність у згаданих справах різних обставин, залежно від яких суди дійшли відповідних правових висновків.

За таких обставин відсутні правові підстави для допуску та відкриття провадження у даній справі.

Керуючись підпунктом 1 пункту 1Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ, статтями 86, 11120, 11121 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, яка діяла до 15.12.2017), Верховний Суд -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Скарбниця Бессарабії" у допуску справи №916/24/17 до провадження Верховного Суду.

2. Копію ухвали разом із копією заяви надіслати особам, які беруть участь у справі.

3. Ухвала є остаточною.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. Краснов

Судді Г. Мачульський

І. Кушнір