номер провадження справи 5/147/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2018 Справа № 908/2409/17

Суддя Проскуряков К.В., при секретарі судового засідання Рачук О.О., розглянувши матеріали справи № 908/2409/17

За позовом: Головного управління статистики у Запорізькій області (69600, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 75; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Арісті (69002, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 53; )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 50; )

про стягнення 19 945,11 грн.

За участю представників сторін:

від позивача, ОСОБА_1, довіреність № 19-13/62 від 11.12.17;

від відповідача, не з'явився;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2, довіреність № 22/637 від 03.11.17;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

30.11.2017 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Головного управління статистики у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю Арісті про стягнення 19 945,11 грн.

Ухвалою суду від 30.11.2017 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №908/2409/17, справі присвоєно номер провадження 5/147/17, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, розгляд справи призначено на 27.12.2017.

Ухвалою від 27.12.2017 відкрито провадження у справі №908/2409/17 в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 24.01.2018. У судовому засіданні 24.01.2018 судом прийнято рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 24.01.2018р. здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК Оберіг.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Суду надано наступні пояснення: 15.04.2015 між третьою особою та відповідачем було укладено договір №3389/д оренди нерухомого майна, що належить до державної власності та перебуває на балансі Головного управління статистики у Запорізькій області. 15.04.2015 між позивачем та відповідачем було укладено договір №3389/д-1 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання державного нерухомого майна, що надається в оренду та надання комунальних послуг. 04.01.2017 між позивачем та відповідачем було укладено договір №3389/д-1/н про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю. Між третьою особою та відповідачем укладено договір про розірвання №897/3389/д від 14.07.2017 договору оренди від 15.04.2015 №3389/д державного нерухомого майна, що належить до державної власності та перебуває на балансі Головного управління статистики у Запорізькій області. Умовами цього договору передбачено сплату орендної плати, пені та штрафу за договором оренди. Відповідачем постійно порушуються умови договору в частині своєчасної та повної оплати рахунків за оренду державного нерухомого майна та інших витрат, повязаних з комунальним обслуговуванням зазначеного майна. У звязку з порушенням відповідачем умов договору, позивач просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача суму боргу по орендній платі за період з 01.01.2017 по 14.07.2017 включно в розмірі 4 000,00 грн., суму боргу по відшкодуванню витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг в розмірі 13 392,02 грн., суму заборгованості по орендній платі в розмірі 616,10 грн., штраф на суму заборгованості по орендній платі в розмірі 507,04грн. та пеню на суму заборгованості по комунальних платежах у розмірі 1 429,95 грн., також, просить суд стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору за подання цього позову до суду.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача запропонованої ухвалою суду від 27.12.2017 відповіді на відзив суду не надав. Підтримав доводи викладені у позовній заяві Головного управління статистики у Запорізькій області. Просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 24.01.2018 не зявився. 23.01.2018 через відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області надав письмову заяву № 20180123-1 від 23.01.2018 в якій просив суд розгляд справи № 908/2409/17 здійснити за відсутністю повноважного представника ТОВ «Арісті». У вказаній заяві відповідач зазначив, що наявність заборгованості у розмірі 19 945,11 грн. визнає у повному обсязі, в рахунок погашення якої 23.01.2018 частково сплатив 1 000,00 грн. що підтверджується доданим платіжним дорученням № 454 від 23.01.2018 на суму 1 000,00 грн. Також, у звязку з важким фінансовим станом підприємства відповідач просить надати розстрочку на погашення заборгованості у розмірі 18 945,11 грн. відповідно до поданого графіку до червня 2018 включно.

Присутні представники позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача заперечили стосовно клопотання відповідача про надання розстрочки на погашення заборгованості зазначивши, що заборгованість у відповідача виникла з 16.01.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п. 2).

Отже, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце призначеного судового засідання, заявив відповідне клопотання про розгляд справи за його відсутністю, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за його клопотанням та за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 15.04.2015 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області (надалі - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Арісті (надалі - Орендар) укладено договір №3389/д оренди нерухомого майна, що належить до державної власності та перебуває на балансі Головного управління статистики у Запорізькій області (далі Договору оренди № 3389/д).

Відповідно до п. 1.1. Договору оренди №3389/д, Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно нежитлові приміщення № 4, № 4а другого поверху будівлі літ. А-11, реєстраційний номер 02360576.31.АААДЕЕ919, загальною площею 57,46 кв.м. (далі - майно), що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 75.

Орендоване майно перебуває на балансі Головного управління статистики у Запорізькій області (далі «Балансоутримувач»).

Згідно з п. 1.2. Договору оренди № 3389/д, майно передається в оренду з метою розміщення субєкта господарювання, що здійснює побутове обслуговування населення (розміщення перукарні).

Пунктом 2.1. Договору оренди № 3389/д передбачено, що Орендар вступає у строкове платне користування Майном одночасно з підписанням сторонами Договору та Акта приймання-передавання орендованого ОСОБА_3 (Додаток 2).

Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в Орендаря права власності на це ОСОБА_3. ОСОБА_3 залишається держава, а Орендар користується ним протягом строку оренди (п. 2.2.).

Згідно з п. 3.6 Договору оренди № 3389/д, орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні: 50 % від розміру орендної плати за кожний місяць до Державного бюджету, оплата здійснюється через органи Державного казначейства та 50 % розміру орендної плати за кожний місяць Балансоутримувачу на його розрахунковий рахунок, щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Розрахунок орендної плати за вищевказаними відсотками здійснює Орендар самостійно.

Відповідно до умов Договору (п. 3.7 Договору оренди № 3389/д) орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до державного бюджету та Балансоутримувачу у визначеному п. 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, на дату нарахування пені, від суми заборгованості, за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

Крім того, згідно з п. 3.8 Договору оренди № 3389/д у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Пунктом 5.3 Договору оренди № 3389/д передбачено своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та Балансоутримувачу.

Відповідно до п. 5.11 Договору оренди №3389/д, орендар зобовязується протягом 15 робочих днів після підписання Договору укласти з Балансоутримувачем орендованого ОСОБА_3 договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого ОСОБА_3 та надання комунальних послуг Орендарю та надання його копії.

Згідно з п. 8.1. Договору, орендодавець має право контролювати з можливим залученням Балансоутримувача виконання умов Договору та використання ОСОБА_3, переданого в оренду за Договором, і у разі необхідності спільно з Балансоутримувачем вживати відповідних заходів реагування.

Спори, які виникають за цим Договором або в звязку з ним, не вирішені шляхом переговорів, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до п. 10.1, цей Договір укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 15.04.2015 по 13.04.2018 включно.

15.04.2015 між Головним управлінням статистики у Запорізькій області (Балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Арісті (Орендар) укладений договір № 3389/д-1 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання державного нерухомого майна, що надається в оренду та надання комунальних послуг.

Згідно з п. 2.2.3 Договору № 3389/д-1 про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання державного нерухомого майна, що надається в оренду, та надання комунальних послуг плата за комунальні послуги, санітарне обслуговування прибудинкової території, технічне обслуговування загальних та допоміжних приміщень Будівлі згідно Додатку №1 сплачується не пізніше 15 числа поточного місяця.

04.01.2017 року між Балансоутримувачем та Орендарем укладений договір № 3389/д-1/н про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Згідно з п. 2.2.4 Договору № 3389/д-1/н, Орендар зобов'язаний не пізніше 7 (семи) календарних днів з дня виписки рахунку, акту виконаних робіт вносити плату на рахунок Балансоутримувача за отримані послуги.

Відповідно до п. 2.2.5 Договору № 3389/д-1/н від 04.01.2017, Орендар зобов'язується при несвоєчасній сплаті рахунків сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми наданих послуг. кожний день прострочки.

Пунктом 3.1.2 Договору № 3389/д-1/н передбачено, що Балансоутримувач має право стягнути в установленому законодавством порядку заборгованість по платежах, що наведені в пунктах 2.2.4 та 2.2.5 Договору.

Згідно з п. 4.1 Договору № 3389/д-1/н, за невиконання або неналежне виконання зобов'язань сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України.

14.07.2017 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області та Товариством з обмеженою відповідальністю «АРІСТІ» укладений договір №897/3389/д про розірвання договору оренди від 15.04.2015 № 3389/д державного нерухомого майна, що перебуває на балансі Головного управління статистики у Запорізькій області (далі-Договір про розірвання).

Згідно з п. 2 Договору про розірвання зобов'язання, виконання яких сторонами почалося до укладення Договору про розірвання, повинні бути виконані в наступному порядку: сплата орендної плати, пені та штрафу за Договором оренди, та ін.

Відповідач умови Договору про розірвання зобов'язання щодо сплати орендної плати, пені та штрафу за Договором оренди не виконав і станом на 29.11.2017 утворилась заборгованість, яка складає 19 945,11 грн., з яких заборгованість по орендній платі згідно з Договором оренди № 3389/д від 15.04.2015 у розмірі 4 000,00 грн., заборгованість по відшкодуванню витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг в сумі 13 392,02 грн., 616,10 грн. пені на суму заборгованості по орендній платі, 507,04 грн. штрафу на суму заборгованості по орендній платі та 1 429,95 грн. пені на суму заборгованості по комунальних платежах, яка перевірена судом та підтверджена матеріалами справи.

23.01.2018 через відділ документального забезпечення господарського суду Запорізької області від ТОВ «Арісті» надійшла письмова заява № 20180123-1 від 23.01.2018 з доданим платіжним дорученням № 454 від 23.01.2018 на суму 1 000,00 грн., платник: ТОВ «Арісті», отримувач: Головне управління статистики в Запорізькій області, призначення платежу: плата за послуги оренди нежитлового приміщення згідно акта звірки № 149 від 02.10.2017 у сумі 764,55 грн. в т.ч. ПДВ 305,83 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Аналогічні приписи містяться у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтями 11, 509 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами статті 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Строком договору, відповідно до ст. 631 ЦК України, є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України Про оренду державного та комунального майна однією з істотних умов договору оренди є орендна плата з урахуванням її індексації. Орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі (ч. 3 ст. 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобовязання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обовязок щодо плати за послуги оренди у розмірі 4 000,00 грн., відшкодуванню витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг в розмірі 13 392,02 грн. у встановлений договором строк не виконав, факт порушення відповідачем умов, визначених договорів, доведений та підтверджується матеріалами справи.

Однак, після відкриття провадження у даній справі, а саме 23.01.2018 ТОВ Арісті частково перерахувало заборгованість за договором № 3389/д оренди нерухомого майна від 15.04.2015 в сумі 1 000,00 грн., що підтверджується наданим платіжним дорученням № 454 від 23.01.2018 на суму 1 000,00 грн. (а.с. 97).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Отже, в частині стягнення 1 000,00 грн. основної заборгованості по орендній платі провадження у справі слід закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у звязку з відсутністю предмету спору.

На підставі викладеного, розмір основної заборгованості по орендній платі за Договором оренди № 3389/д від 15.04.2015 за період з 01.01.2017 по 14.07.2017 включно складає 3 000,00 грн. Доказів погашення заборгованості на вказану суму відповідач суду не надав.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі за Договором оренди № 3389/д від 15.04.2015 за період з 01.01.2017 по 14.07.2017 включно задовольняються судом частково в розмірі 3 000,00 грн.

Також, суд приймає до уваги, що укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобовязання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обовязок щодо відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг за період з 01.01.2017 по 14.07.2017 включно на суму 13 392,02 грн. у встановлений договором № 3389/д-1/н від 04.01.2017 строк не виконав, факт порушення відповідачем умов, визначених договором доведений та підтверджується матеріалами справи. Вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню судом.

На особу, яка допустила неналежне виконання зобовязань, покладаються додаткові юридичні обовязки, в тому числі передбачені статтями 611, 625 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Разом з тим, статтею 3 названого Закону встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 3.7. Договору оренди № 3389/д встановлено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до державного бюджету та Балансоутримувачу у визначеному п. 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, на дату нарахування пені, від суми заборгованості, за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

Згідно з п.п. 2.2.4 та 2.2.5 Договору про відшкодування витрат балансоутримувача № 3389/д-1/н, Орендар зобовязується: не пізніше семи календарних днів з дня виписки рахунку, акту виконаних робіт вносити плату на рахунок Балансоутримувача за отримані послуги; при несвоєчасній сплаті рахунків сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми наданих послуг за кожний день прострочки.

Позивачем заявлена пеня за Договором оренди № 3389/д з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за період з 16.01.2017 по 29.11.2017 включно на суму 616,10 грн. та за Договором про відшкодування комунальних послуг № 3389/д-1/н з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за період з 14.12.2016 по 29.11.2017 включно на суму 1 429,95 грн. відповідно.

Перевіривши розрахунки пені за допомогою програми Законодавство судом встановлено, що розрахунки здійснені вірно та підлягають стягненню в заявлених сумах 616,10 грн. та 1 429,95 грн. відповідно.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пунктом 3.8. Договору оренди № 3389/д від 15.04.2015 визначено, що у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Щодо нарахування штрафу відповідач не надав суду заперечень відносно арифметичного розрахунку.

Суд, перевіривши розрахунок штрафу за договором оренди № 3389/д за період з 16.04.2017 по 16.10.2017 включно у розмірі 507,04 грн., наданого позивачем, приходить до висновку, що він є вірним, відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Також, суд розглянув заяву відповідача про надання розстрочки виконання рішення суду строком на шість місяць до червня 2018 включно та не вбачає підстав для його задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

При вирішенні питання про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення, суд виходить з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд враховує приписи ч. 4 ст. 331 ГПК України а також те, що відстрочка або розстрочка виконання рішення допускається лише у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання розстрочки виконання судового рішення, має бути підтверджена відповідними засобами доказування, а до заяви повинні бути додані докази щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

Відповідач, як на підставу надання відстрочки виконання рішення суду посилається на важке фінансове становище підприємства.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Однак, відповідач не надав доказів неможливості або утруднення виконання рішення суду, сума стягнення у даній справі є незначною, відповідач здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, відсутність грошових коштів не звільняє відповідача від виконання взятих на себе зобовязань.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 231, 233, 236 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Арісті (69002, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 53; ) на користь Головного управління статистики у Запорізькій області (69600, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 75; р/р 3071, одержувач Головне управління статистики у Запорізькій області; , у Державній казначейській службі України м. Київ, МФО 820172) заборгованості по орендній платі за Договором оренди № 3389/д від 15.04.2015 нерухомого майна, що належить до державної власності та перебуває на балансі Головного управління статистики у Запорізькій області за період з 01.01.2017 по 14.07.2017 включно у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Арісті (69002, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 53; ) на користь Головного управління статистики у Запорізькій області (69600, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 75; р/р 3071, одержувач Головне управління статистики у Запорізькій області; , у Державній казначейській службі України м. Київ, МФО 820172) заборгованість по відшкодуванню на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю за Договором № 3389/д-1/н від 04.01.2017 за період з 01.01.2017 по 14.07.2017 включно на суму 13 392 (тринадцять тисяч триста девяносто дві) грн. 02 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Арісті (69002, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 53; ) на користь Головного управління статистики у Запорізькій області (69600, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 75; р/р 0003, одержувач Державний бюджету у Олександрівському районі м. Запоріжжя; , в УК у Олександрівському районі, МФО 813015, код платежу 22080200) пеню на суму заборгованості по орендній платі за Договором оренди № 3389/д за період з 16.01.2017 по 29.11.2017 включно на суму 616 (шістсот шістнадцять) грн. 10 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Арісті (69002, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 53; ) на користь Головного управління статистики у Запорізькій області (69600, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 75; р/р 0003, одержувач Державний бюджету у Олександрівському районі м. Запоріжжя; , в УК у Олександрівському районі, МФО 813015, код платежу 22080200) штраф на суму заборгованості за договором оренди № 3389/д за період з 16.04.2017 по 16.10.2017 включно у розмірі 507 (пятсот сім) грн. 04 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Арісті (69002, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 53; ) на користь Головного управління статистики у Запорізькій області (69600, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 75; р/р 0003, одержувач Державний бюджету у Олександрівському районі м. Запоріжжя; , в УК у Олександрівському районі, МФО 813015, код платежу 22080200) пеню за Договором про відшкодування комунальних послуг № 3389/д-1/н за період з 14.12.2016 по 29.11.2017 включно на суму 1 429 (одна тисяча чотириста двадцять девять ) грн. 95 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

7. В іншій частині провадження у справі закрити за відсутністю предмету спору.

8. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Арісті (69002, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 53; ) на користь Головного управління статистики у Запорізькій області (69600, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 75; р/р 3071, одержувач Головне управління статистики у Запорізькій області; , у Державній казначейській службі України м. Київ, МФО 820172) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

Повне рішення складено: 29.01.2018.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.В.Проскуряков