КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2018 р. Справа№ 910/11986/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Мальченко А.О.

Власова Ю.Л.

при секретарі: Петрик М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Гостищева Н. В. - згідно довіреності від 26.12.2017 року;

від відповідача: Перепелиця О. В. - згідно договору від 05.05.2017 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2017 року

по справі № 910/11986/17 (суддя - Отрош І.М.)

за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Трейд-Сервіс"

про стягнення 97 177, 72 грн.

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Трейд-Сервіс" 97 177,72 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.10.2017 року у задоволенні позову Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення залишено поза увагою п. 5.4.8. договору, оскільки підписавши видаткові накладні сторони погодили, що специфікації та кількість частково поставленого товару відповідає заявці позивача. Крім того, апелянт зазначає, що відповідач своїми діями і заявами підтвердив факт отримання заявки № 01-22-1837 від 02.06.2016 р.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" по справі № 910/11986/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Власов Ю.Л., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2017 року апеляційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Власов Ю.Л., Мальченко А.О. та призначено до розгляду на 12.12.2017 року.

11.12.2017 р. через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить у задоволенні апеляційної скарги позивача відмовити. Крім того, у даному відзиві відповідач просить суд всі витрати, зокрема, понесені судові витрати під час розгляду справи в апеляційній інстанції на оплату послуг адвоката Перепелиці О.В. у сумі 3 250,00 грн. покласти на позивача.

Представник позивача у судовому засіданні 12.12.2017 року підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд її задовольнити.

Представником відповідача у судовому засіданні 12.12.2017 року надані заперечення на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2017 р. розгляд справи було відкладено на 16.01.2018 р.

Представник позивача у судовому засіданні 16.01.2018 р. вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник відповідача у судовому засіданні 16.01.2018 р. проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 26.05.2016 р. між Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер-Трейд-Сервіс" (постачальник) укладено Договір про закупівлю № 37/14.1/3.2-7 (договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити замовнику товар, найменування якого наведено у п. 1.2 договору, а саме: мило, засоби мийні та засоби для чищення (засоби для прання і миття (мило, засоби мийні та засоби для чищення) а замовник - здійснити приймання товару та оплатити такий товар відповідно до специфікації, яка наведена в Додатку № 1 до договору, та технічних характеристик товару, які наведено в Додатку № 2 до договору.

Відповідно до п. 1.2.1 договору кількість та ціна товару зазначено в специфікації до договору.

Згідно з п. 3.1 договору сума, визначена у договорі (ціна договору) складається з сумарної ціни одиниць товару, які будуть поставлені протягом строку дії цього договору і становить 1 355 485,32 грн., включаючи ПДВ 20 % 25 914,22 грн.

Відповідно до п. 5.1 договору строк поставки товару становить 20 робочих днів з дати отримання постачальником письмової заявки від замовника. Датою поставки товару за договором вважається дата підписання сторонами видаткової накладної на товар.

Згідно з п. 5.3 договору умови поставки товару: товар поставляється на умовах DDP (08307, Україна, Київська область, м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт "Бориспіль") відповідно до офіційних правил тлумачення термінів Інкотермс 2010.

Пунктом 5.4.1 договору передбачено, що товар поставляється поетапно, окремими партіями, згідно з письмовими заявками замовника з зазначенням необхідних найменувань та кількості товару в межах специфікації до договору.

Відповідно до п. 5.4.2 договору письмова заявка попередньо направляється замовником на електронну адресу постачальника з подальшим обов'язковим направленням цінним листом з описом та повідомленням про вручення на поштову адресу постачальника: 04050, м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Глибочицька, буд. 72, офіс 320/1.

В пункті 5.4.3 договору передбачено, що постачальник зобов'язаний підтвердити отримання письмової заявки від замовника. Підтвердженням отримання письмової заявки постачальником від замовника може бути оригінальний підпис уповноваженої особи постачальника на заявці, поштове повідомлення з підписом уповноваженої особи постачальника на заявці, обмін листами між сторонами договору. Уповноваженою особою постачальника є директор або особа, якій надано довіреність на отримання письмових заявок.

Відповідно до п. 5.4.8. договору при передачі-прийманні товару уповноважені представники обох сторін перевіряють відповідність поставленого товару кількості, яка була замовлена та специфікації/технічним вимогам, передбаченим договором. Якщо поставлений товар відповідає специфікації/технічним вимогам, передбаченим договором та замовленій кількості, уповноважені представники сторін підписують накладну на поставлений товар.

У разі порушення строку поставки товару, зазначеного у п. 5.1 договору, перші 14 календарних днів постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 50% облікової ставки НБУ від ціни товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення. У разі порушення строку поставки товару, зазначеного у п. 5.1 договору, понад 14 календарних днів, починаючи з 15 календарного дня, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від ціни товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення. Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов'язань за договором, включаючи день виконання такого зобов'язання. За порушення строку поставки товару понад 30-ть календарних днів, додатково сплачується штраф у розмірі 7% ціни договору. (п. 8.3. договору)

Відповідно до п. 11.1 договору даний договір набирає чинності з дати його укладення (підписання) сторонами та діє до 31.12.2016 р. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання таких зобов'язань, що лишились невиконаними. Датою підписання є пізніша дата, якщо договір підписувався сторонами в різні дати.

Додатком № 1 до Договору про закупівлю № 37/14.1/3.2-7 від 26.05.2016 р. (Специфікація до договору) сторони погодили найменування товару, його торгову марку, виробника, кількість, ціну та загальну вартість.

Додатком № 2 до Договору про закупівлю № 37/14.1/3.2-7 від 26.05.2016 р. (Технічні характеристики товару) сторони визначили найменування товару, що поставляється за Договором про закупівлю № 37/14.1/3.2-7 від 26.05.2016 р., та його технічні характеристики товару.

В подальшому, між Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер-Трейд-Сервіс" (постачальник) укладено Додаткову угоду № 1 від 27.05.2016 р. до вказаного договору, якою сторони виклали п. 3.1 договору у наступній редакції: "Сума, визначена у договорі (ціна договору) складається з сумарної ціни одиниць товару, які будуть поставлені протягом строку дії цього договору, і становить 1 152 085 грн. 32 коп.".

Додатком № 1 до Додаткової угоди № 1 від 27.05.2016 р. Договору про закупівлю № 37/14.1/3.2-7 від 26.05.2016 р. (Специфікація до договору) сторони погодили найменування товару, його торгову марку, виробника, кількість, ціну та загальну вартість.

Позивач зазначає, для отримання зазначеного товару відповідно до п.п. 5.4.1., 5.4.3. договору надав відповідачу письмову заявку від 02.06.2016 р. № 01-22-1837 щодо поставки товару та письмову заявку від 29.08.2016 р. № 01-22-3063 щодо поставки товару.

Позивач в позовній заяві вказує, що відповідач письмову заявку від 02.06.2016 р. № 01-22-1837 щодо поставки товару отримав 15.06.2016 р., з огляду на що відповідач повинен був поставити товар, вказаний у заявці № 01-22-1837 від 02.06.2016 р., у строк до 14.07.2016 р. (включно), відповідно до умов п. 5.1 договору.

Стосовно письмової заявки від 29.08.2016 р. № 01-22-3063 щодо поставки товару, позивач в позовній заяві зазначив, що вказана заявка була отримана відповідачем 21.09.2016 р., з огляду на що відповідач повинен був поставити позивачу товар, вказаний у заявці № 01-22-3063 від 29.08.2016 р., у строк до 19.10.2016 р. (включно).

Як підтверджується матеріалами справи, відповідач поставив, а позивач прийняв за договором поставки товар на загальну суму 965 396,52 грн., що підтверджується видатковими накладними № 65 від 15.06.2016 р. на суму 262 629,54 грн., № 67 від 16.06.2016 р. на суму 77 031,72 грн.; № 69 від 23.06.2016 р. на суму 51 321,78 грн., № 81 від 12.07.2016 р. на суму 91 429,20 грн.; № 82 від 13.07.2016 р. на суму 62 288,64 грн.; № 250 від 26.09.2016 р. на суму 377 912,88 грн.; № 253 від 29.09.2016 р. на суму 42 782,76 грн.

Однак, за твердженням позивача, відповідач не у повному обсязі поставив позивачу товар, вказаний у заявці № 01-22-1837 від 02.06.2016 р. та у заявці № 01-22-3063 від 29.08.2016 р., а саме відповідач взагалі не здійснив поставку наступного товару: плямознищувач у вигляді порошку, 500 гр., у кількості 36 одиниць; плямознищувач рідкий, 450 мл, у кількості 60 одиниць; засіб для зняття жувальної гумки, не менше 200 мл., у кількості 6 одиниць.

За таких обставин, у зв'язку з простроченням виконання відповідачем своїх зобов'язань з поставки товару (плямознищувач у вигляді порошку, 500 гр., у кількості 36 одиниць; плямознищувач рідкий, 450 мл, у кількості 60 одиниць; засіб для зняття жувальної гумки, не менше 200 мл., у кількості 6 одиниць), замовленого позивачем на підставі заявок № 01-22-1837 від 02.06.2016 р. та № 01-22-3063 від 29.08.2016 р., позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 2293,75 грн. та штраф у розмірі 94 883,97 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання, які мають ознаки договору поставки, згідно якого в силу вимог ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За правовою природою договір поставки є консенсуальним, двостороннім і оплатним. Як консенсуальний договір він вважається укладеним з моменту досягнення сторонами згоди щодо всіх істотних умов. Двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної сторони прав та обов'язків.

Як встановлено ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 193, 199 ГК України, частиною 1 статті 216 ЦК України передбачено, що виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК України.

Заходами відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій передбачено частиною 1 статті 216 та частиною 1 статті 546 ЦК України.

Згідно зі статтями 230, 231 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку відповідач зобов'язаний сплатити за невиконання чи неналежне виконання господарського зобов'язання. Якщо розмір штрафних санкцій не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно з п. 8.3 договору у разі порушення строку поставки товару, зазначеного у п. 5.1 договору, перші 14 календарних днів постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 50% облікової ставки НБУ від ціни товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення. У разі порушення строку поставки товару, зазначеного у п. 5.1 договору, понад 14 календарних днів, починаючи з 15 календарного дня, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від ціни товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення. Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов'язань за договором, включаючи день виконання такого зобов'язання. За порушення строку поставки товару понад 30-ть календарних днів, додатково сплачується штраф у розмірі 7% ціни договору.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача штрафних санкцій, нарахованих у зв'язку з простроченням поставки відповідачем товару, а саме пені, нарахованої за порушення строків поставки товару (плямознищувач у вигляді порошку, 500 гр., у кількості 36 одиниць; плямознищувач рідкий, 450 мл, у кількості 60 одиниць; засіб для зняття жувальної гумки, не менше 200 мл., у кількості 6 одиниць) відповідно до заявки № 01-22-1837 від 02.06.2016 р. за загальний період з 15.07.2016 р. по 20.04.2017 р.; згідно заявки № 01-22-3063 від 29.08.2016 р. за загальний період з 20.10.2016 р. по 20.04.2017 р. та штрафу у розмірі 7 % від ціни договору.

За таких обставин, враховуючи предмет та підстави позову, встановленню підлягають обставини прострочення виконання відповідачем обов'язку з поставки товару - плямознищувачу у вигляді порошку, 500 гр., у кількості 36 одиниць; плямознищувачу рідкого, 450 мл, у кількості 60 одиниць; засобу для зняття жувальної гумки, не менше 200 мл., у кількості 6 одиниць.

Як вже було зазначено, додатком № 1 до додаткової угоди № 1 від 27.05.2016 р. договору про закупівлю № 37/14.1/3.2-7 від 26.05.2016 р. (Специфікація до договору) сторони погодили найменування товару, його торгову марку, виробника, кількість, ціну та загальну вартість, що поставляється відповідно до умов договору, зокрема, зазначили, що відповідач поставляє позивачу товар: плямознищувач у вигляді порошку 500 гр., у кількості 36 одиниць, вартістю 4806 грн. 00 коп. (без ПДВ), плямознищувач рідкий 450 мл, кількістю 120 одиниць, вартістю 7236 грн. 00 коп. (без ПДВ), засіб для зняття жувальної гумки, не менше 200 мл, кількістю 136 одиниць, вартістю 20400 грн. 00 коп. (без ПДВ).

В силу статті 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5.1 договору строк поставки товару становить 20 робочих днів з дати отримання постачальником письмової заявки від замовника. Датою поставки товару за договором вважається дата підписання сторонами видаткової накладної на товар.

Сторонами пунктом 5.4. договору було погоджено порядок подання позивачем заявок на поставку товару та порядок поставки відповідачем товару.

Зокрема, попередньо позивач направляє на електронну адресу постачальника: письмову заявку, яку потім обов'язково надсилає цінним листом з описом та повідомленням про вручення на поштову адресу постачальника: 04050, м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Глибочицька, буд. 72, офіс 320/1 (п. 5.4.2 договору).

Однак, позивачем не надано суду доказів надсилання заявок № 01-22-1837 від 02.06.2016 р. та № 01-22-3063 від 29.08.2016 р. як на електронну адресу відповідача () так і на поштову адресу постачальника: 04050, м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Глибочицька, буд. 72, офіс 320/1, як це передбачено п. 5.4.2 договору.

В той же час, ухвалою господарського суду міста Києва від 08.08.2017 р. було зобов'язано відповідача надати суду копію витягу з книги вхідної кореспонденції відповідача за період з червня 2016 року по вересень 2016 року з метою встановлення факту отримання відповідачем заявок № 01-22-1837 від 02.06.2016 р. та № 01-22-3063 від 29.08.2016 р.

В матеріалах справи наявна копія витягу з книги вхідної кореспонденції відповідача за період з квітня 2016 року по березень 2017 року, в якій відсутня інформація про отримання відповідачем заявок позивача № 01-22-1837 від 02.06.2016 р. та № 01-22-3063 від 29.08.2016 р.

Отже, позивачем не надано доказів попереднього направлення заявки на поштову та електронну пошту відповідача.

При цьому, як вбачається з п. 5.4.3 договору постачальник зобов'язаний підтвердити отримання письмової заявки від замовника. Підтвердженням отримання письмової заявки постачальником від замовника може бути оригінальний підпис уповноваженої особи постачальника на заявці, поштове повідомлення з підписом уповноваженої особи постачальника на заявці, обмін листами між сторонами договору. Уповноваженою особою постачальника є директор або особа, якій надано довіреність на отримання письмових заявок.

Так, позивачем в якості письмової заяви відповідно до п. 5.1. договору долучено до позовної заяви копію листа № 01-22-1837 від 02.06.2016 р. "Щодо виконання договору про закупівлю № 37/14.1/3.2-7 від 26.05.2016 р.", адресованого керівнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Трейд-Сервіс", в якому позивач просив відповідача відповідно до умов договору про закупівлю № 37/14.1/3.2-7 від 26.05.2016 р. поставити миючі засоби згідно з наведеним у листі переліком (на загальну суму 554 809,68 грн.), зокрема плямознищувач у вигляді порошку 500 гр, кількістю 36 одиниць, загальною вартістю 4 806,00 грн. (без ПДВ) та плямознищувач рідкий 450 мл, кількістю 60 одиниць, загальною вартістю 3 618,00 грн. (без ПДВ).

На копії вказаного листа міститься напис, що він отриманий 15.06.2016 р. директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Трейд-Сервіс" Виговською Н.О.; наявні підпис та відбиток печатки з найменуванням "Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер-Трейд-Сервіс".

Крім того, позивачем до позовної заяви в якості письмової заяви відповідно до п. 5.1. договору долучено копію листа № 01-22-3063 від 29.08.2016 р. "Щодо виконання Договору про закупівлю № 37/14.1/3.2-7 від 26.05.2016 р.", адресованого керівнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Трейд-Сервіс", в якому позивач просить відповідача відповідно до умов договору поставити миючі засоби згідно з наведеним у листі переліком (на загальну суму 421 775,64 грн.), зокрема засіб для зняття жувальної гумки, не менше 200 мл, кількістю 136 одиниць, загальною вартістю 20 400,00 грн. (без ПДВ).

У позовній заяві позивач зазначив, що заявку № 01-22-3063 від 29.08.2016 відповідач отримав 21.09.2016 р., що, як вказав позивач, підтверджується зазначенням, зробленим представником відповідача на ній.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначає, що йому невідомо про існування заявок № 01-22-1837 від 02.06.2016 р. та № 01-22-3063 від 29.08.2016 р. Зокрема, відповідач зауважив, що на його електронну пошту (як це передбачено умовами договору) вказані заявки не надходили, та їх не було надіслано на адресу місцезнаходження відповідача поштовою кореспонденцією, та керівником відповідача вказані заявки не підписувались. Водночас, відповідач зазначив, що сторони досягли усної домовленості про те, що поставка партій товару за договором здійснюється в телефонному режимі, після чого відповідач поставляв товар позивачу та за фактом поставки між сторонами підписувались видаткові накладні.

З огляду на заявлені предмет та підстави позову, заперечення відповідача щодо існування, отримання та підписання спірних заявок № 01-22-1837 від 02.06.2016 р. та № 01-22-3063 від 29.08.2016 р., належними та допустимим доказами на підтвердження обставин щодо виникнення обов'язку з поставки у відповідача та прострочення його виконання є оригінали заявок на поставку товару за договором про закупівлю № 37/14.1/3.2-7 від 26.05.2016 р. або належні докази їх отримання відповідачем, тобто судом повинні бути досліджені обставини щодо складання позивачем відповідних заявок та направлення їх відповідачу.

Зважаючи на заперечення відповідача щодо факту як існування, так і отримання ним від позивача заявок № 01-22-1837 від 02.06.2016 та № 01-22-3063 від 29.08.2016 на поставку товару за Договором про закупівлю № 37/14.1/3.2-7 від 26.05.2016 р., судом першої інстанції ухвалами від 24.07.2017 р. та від 08.08.2017 р. витребовувались оригінали заявок № 01-22-1837 від 02.06.2016 р. та № 01-22-3063 від 29.08.2016 р.

Однак, сторони вимог ухвал суду першої інстанції не виконали, оригіналів заявок суду першої інстанції не надали, обґрунтовуючи наявністю лише копій даних заявок.

З огляду на те, що відповідачем ставиться під сумнів належність долучених позивачем до позовної заяви копій заявок та доказів їх отримання, належними та допустимими доказами у даній справі є саме оригінали заявок № 01-22-1837 від 02.06.2016 р. та № 01-22-3063 від 29.08.2016 р.

У позовній заяві позивач зазначив, що заявку № 01-22-3063 від 29.08.2016 р. відповідач отримав 21.09.2016 р., що, як вказав позивач, підтверджується зазначенням, зробленим представником відповідача на ній.

При цьому, на долученій позивачем копії заявки "Щодо виконання Договору про закупівлю № 37/14.1/3.2-7 від 26.05.2016" № 01-22-3063 від 29.08.2016 р. чітко не вбачається ані підпису особи, ані ініціалів особи, яка підписала заявку, ані чіткого відбитку печатки юридичної особи, який би дав змогу ідентифікувати, найменування якої саме юридичної особи зазначено на печатці. До того ж, дата отримання вказаної заявки нанесена друкованим способом.

За таких обставин, враховуючи заперечення відповідача щодо самого факту існування вказаних заявок, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що долучені позивачем до позовної заяви копії заявок № 01-22-1837 від 02.06.2016 та № 01-22-3063 від 29.08.2016 (за відсутності оригіналів вказаних заявок), не можуть бути прийняті судом у якості належних та допустимих доказів на підтвердження викладених позивачем у позовній заяві обставин.

Стосовно посилань відповідача, що листом № 55-Н/1806 від 18.06.2016 р. відповідач підтвердив отримання заявок, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до листа № 55-Н/1806 від 18.06.2016 р. відповідач повідомив позивача про те, що виробником Рекіт Бенкізер було змінено фасування товару, зазначеного в специфікації до договору поставки № 37-14.1/3.2-7 від 26.05.2016 р., а саме плямознищувач у вигляді порошку Ваніш з 500 гр. на 705 гр.; значно підвищено ціну плямознищувача рідкого Ваніш 450 мл., яка на сьогодні становить 120 грн. за л. з ПДВ.

У вказаному листі відповідач зазначив, що постачання за старою ціною призводить до порушення Податкового кодексу України та просив позивача укласти додаткову угоду з відповідачем з урахуванням вказаних змін у виробника.

Таким чином, зазначеним листом відповідач повідомив позивача про певні зміни у фасуванні товару та ціни товару, який поставляється за договором № 37-14.1/3.2-7 від 26.05.2016 р., що не може бути доказом підтвердження отримання відповідачем заявок № 01-22-1837 від 02.06.2016 р. та № 01-22-3063 від 29.08.2016 р.

Стосовно тверджень позивача в якості доказу отримання відповідачем заявок, що відповідачем було частково поставлено товар, вказаний саме на підставі заявок № 01-22-1837 від 02.06.2016 та № 01-22-3063 від 29.08.2016 р., колегія суддів зазначає наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 15.06.2016 р. відповідач поставив позивачу товар на суму 262629 грн. 54 коп., що підтверджується видатковою накладною № 65 від 15.06.2016 на суму 262629 грн. 54 коп., 16.06.2016 - товар на суму 77031 грн. 72 коп., що підтверджується видатковою накладною № 67 від 16.06.2016 на суму 77031 грн. 72 коп.; 23.06.2016 - товар на суму 51321 грн. 78 коп., що підтверджується видатковою накладною № 69 від 23.06.2016 на суму 51321 грн. 78 коп., 12.07.2016 - товар на суму 91429 грн. 20 коп., що підтверджується видатковою накладною № 81 від 12.07.2016 на суму 91429 грн. 20 коп.; 13.07.2016 - товар на суму 62288 грн. 64 коп., що підтверджується видатковою накладною № 82 від 13.07.2017 на суму 62288 грн. 64 коп.; 26.09.2016 - товар на суму 377912 грн. 88 коп., що підтверджується видатковою накладною № 250 від 26.09.2016 на суму 377912 грн. 88 коп.; 29.09.2016 - товар на суму 42782 грн. 76 коп., що підтверджується видатковою накладною № 253 від 29.09.2016 на суму 42782 грн. 76 коп.

Вказані накладні підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відбитком печатки Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Трейд-Сервіс" та штампом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль".

В той же час, колегія суддів зазначає, що у всіх видаткових накладних, копії яких наявні в матеріалах справи, наявне посилання лише на реквізити Договору про закупівлю № 37/14.1/3.2-7 від 26.05.2016 р., тоді як будь-яких посилань на заявки № 01-22-1837 від 02.06.2016 та № 01-22-3063 від 29.08.2016 у накладних відсутні.

Враховуючи твердження відповідача щодо здійснення поставок на підставі усних замовлень позивача, вчинених та прийнятих в телефонному режимі, суд вважає недоведеними твердження позивача, що поставка товару за вказаними видатковими накладними була здійснена відповідачем саме на підставі заявок № 01-22-1837 від 02.06.2016 р. та № 01-22-3063 від 29.08.2016 р., що у свою чергу могло би бути доказом отримання відповідачем спірних заявок.

З огляду на неподання позивачем оригіналів заявок № 01-22-1837 від 02.06.2016 р. та № 01-22-3063 від 29.08.2016 р., які враховуючи встановлені судом обставини справи (заперечення відповідача щодо відсутності доказів існування таких заявок та відповідно не отримування їх від позивача) є належними та допустимими доказами у підтвердження факту їх існування, неподання будь-яких належних доказів направлення/отримання таких заявок відповідачем, беручи до уваги відсутність в матеріалах справи доказів поставки відповідачем товару (часткової поставки) саме на підставі заявок № 01-22-1837 від 02.06.2016 р. та № 01-22-3063 від 29.08.2016 р., колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами ті обставини, на які посилається позивач у своїй позовній заяві, а саме як факту існування, так і факту отримання відповідачем заявок № 01-22-1837 від 02.06.2016 р. та № 01-22-3063 від 29.08.2016 р. на поставку товару і відповідно порушення відповідачем строків поставки товару відповідно до п. 5.1. договору.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість вимог Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Трейд-Сервіс" про стягнення штрафних санкцій, нарахованих за прострочення поставки товару (плямознищувачу у вигляді порошку, 500 гр., у кількості 36 одиниць; плямознищувачу рідкий, 450 мл, у кількості 60 одиниць; засобу для зняття жувальної гумки, не менше 20 мл., у кількості 6 одиниць) у розмірі 97 177,72 грн. (пені у розмірі 2 293,75 грн. та штрафу у розмірі 94 883,97 грн.), так як позивачем не доведено факт існування спірних заявок та факт їх направлення/отримання відповідачем, а отже не доведено наявність у відповідача обов'язку щодо здійснення поставки за такими заявками та відповідно прострочення виконання такого обов'язку, у зв'язку з чим позовні вимоги Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Трейд-Сервіс" про стягнення 94 883,97 грн. штрафу та 2 293,75 грн. пені задоволенню не підлягають.

Стосовно поданої відповідачем заяви про застосування позовної давності, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, потрібно з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Таким чином, з огляду на те, що суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів, дійшов висновку в необґрунтованості позовних вимог позивача про стягнення з відповідача штрафних санкцій, нарахованих за прострочення поставки товару за Договором про закупівлю № 37/14.1/3.2-7 від 26.05.2016 р., та про відмову у позові Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Трейд-Сервіс" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 97177 грн. 72 коп. (з огляду на недоведення позивачем факту виникнення прострочення з поставки товару відповідачем), підстави для застосування позовної давності, заявленої відповідачем, відсутні.

Крім того, представником відповідача до суду першої інстанції було подано клопотання про стягнення з позивача документально-підтверджених витрат послуг адвоката сумі 8 500,00 грн.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу України, в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваного рішення, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, в редакції, чинній на момент винесення оспорюваного рішення, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відшкодування, зокрема, витрат на оплату послуг адвоката, здійснюється господарським судом за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Таким чином, відшкодовуються втрати, які були здійснені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі. Аналогічну правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 р. N 6-рп/2013 у справі N 1-4/2013.

Відповідачем було долучено до матеріалів справи копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю НОМЕР_1, видане на ім'я Перепелиці О.В.

Крім того, відповідачем долучено до матеріалів справи копію Договору про надання правової допомоги № АП-086 від 05.05.2017 р., укладеного між адвокатом Перепелицею О.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер-Трейд-Сервіс", відповідно до умов якого адвокат за цим договором надає клієнту правову допомогу по захисту його прав та інтересів, а саме щодо представлення його інтересів у господарських спорах з Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" за зобов'язаннями згідно з Договором про закупівлю № 37/14.1/3.2-7 від 26.05.2016 р., а клієнт зобов'язується прийняти і оплатити надані послуги згідно з умовами договору.

Також, відповідачем долучено до матеріалів справи Додаткову угоду № 1 до Договору про надання правової допомоги № АП-086 від 05.05.2017 р., в якій сторони погодили ціну (гонорар, винагороду), що сплачується адвокату, вказавши, що за здійснення правової допомоги, в тому числі консультації, правового аналізу та складання, подання (направлення поштою) необхідних документів вартість послуг адвоката становить 500 грн./1 робочу годину; за участь адвоката в інтересах клієнта в судових засіданнях по справі у суді з врахуванням витрат на канцелярію, часу на відрядження, очікування, витрат на транспорту вартість послуг становить 500 грн./1 робочу годину.

Крім того, відповідачем долучено до матеріалів справи акт № 1 від 11.09.2017 р. приймання-передачі надання правової допомоги за Договором про надання правової допомоги № АП-086 від 05.05.2017 р. з найменуванням виду послуг, наданих адвокатом, зазначенням кількості робочих годин та вартості послуг.

Зокрема, у вказаному акті зазначено, що: 1) 05.05.2017 р. адвокатом було здійснено правовий аналіз спору з Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" за зобов'язаннями згідно з Договором про закупівлю № 37/14.1/3.2-7 від 26.05.2016 р. з врахуванням отриманої Клієнтом претензії-листа від 04.05.2017 р. №14-22-424 ДП "МА "Бориспіль" - вартість послуг - 1000 грн. 00 коп.; 2) з 10.05.2017 р. по 11.05.2017 р. адвокатом були надані наступні послуги - отримання від клієнта копій документів по справі, аналіз, підготовка, складання та направлення до ДП "МА "Бориспіль" цінною кореспонденцію через відділення поштового зв'язку повідомлення № 76пр/17 від 11.05.2017р. про витребування документів, вказаних у претензії від 04.05.17р. № 14-22-424 щодо нарахування штрафних санкцій - вартість послуг - 1750 грн. 00 коп.; 3) з 05.06.2017 р. по 06.06.2017 р. адвокатом були надані наступні послуги - отримання та правовий аналіз, оцінка супровідного листа від 22.05.2017 р. №35-22-243 від ДП "МА "Бориспіль" з додатком; складання та направлення до ДП "МА "Бориспіль" цінною кореспонденцію через відділення поштового зв'язку Повідомлення-2 вих. № 79пр/17 від 06.06.2017р. про витребування додаткових інформації та документів, виходячи з претензії від 04.05.17р. № 14-22-424 та у супровідному листі від 22.05.17р. №35-22-243 - вартість послуг - 1000 грн. 00 коп.; 4) з 01.08.2017 р. по 08.08.2017 р. адвокатом були надані наступні послуги - правовий аналіз та оцінка відповіді-відмови від 22.06.17 №35-22-295 від Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"; правовий аналіз та оцінка позовної заяви від 17.07.2017 р. №35-25/7-32 від ДП "МА "Бориспіль" про стягнення штрафних санкцій на суму 97177,72грн.; отримання та правовий аналіз ухвали господарського суду м. Києва про порушення провадження у справі №910/11986/17. суддя Отрош І.М. (далі - Справа) і призначення судового засідання на 08.08.17 на 11:10 год.; підготовка, складання та подання до суду клопотання від 07.08.17 про фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу по Справі; підготовка, складання та безпосереднє подання до суду Відзиву від 08.08.17р. з додатком; а також Заяви від 08.08.17р. від імені Клієнта про застосування позовної давності - вартість послуг - 2500 грн. 00 коп.; 5) 08.08.2017 - участь адвоката в інтересах клієнта у судовому засіданні по справі в Господарському суді міста Києва, надання доказів, пояснень (з урахуванням часу поїздки до суду, очікування, проведення судового засідання) - вартість послуг - 1500 грн. 00 коп.; 6) передоплата за підготовку, аналіз та зібрання доказів, а також участь адвоката в інтересах клієнта у призначеному судовому засіданні по справі в Господарському суді міста Києва 15.09.2017 на 11:30 год, надання доказів, пояснень (з урахуванням часу поїздки до суду, очікування, проведення судового засідання); разом - 9250 грн. 00 коп.

При цьому, відповідачем долучено до матеріалів справи платіжне доручення № 658 від 14.09.2017 р. про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер-Трейд-Сервіс" на користь адвоката Перепелиці О.В. грошових коштів у розмірі 9 250,00 грн. з призначенням платежу: «оплата за надання правової допомоги згідно з Договором про надання правової допомоги № АП-086 від 05.05.2017 р.»

Водночас, як вбачається з п.п 1 - 3 Акту № 1 приймання-передачі надання правової допомоги від 11.09.2017 р., послуги, вказані у п.п. 1-3, не стосуються саме судового розгляду справи № 910/11986/17 та надавались адвокатом до дати звернення позивача з даним позовом до суду (до 21.07.2017 р.), з огляду на що колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що витрати відповідача, понесені за вказані послуги адвоката, не є судовими витратами, та не підлягають відшкодуванню іншою стороною спору (на загальну суму 3750 грн. 00 коп.).

Разом з тим, у п. 4 вказаного акту зазначено, що з 01.08.2017 по 08.08.2017 адвокатом були надані наступні послуги - правовий аналіз та оцінка відповіді-відмови від 22.06.17 №35-22-295 від Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"; правовий аналіз та оцінка позовної заяви від 17.07.17 №35-25/7-32 від ДП "МА "Бориспіль" про стягнення штрафних санкцій на суму 97177,72грн.; отримання та правовий аналіз ухвали господарського суду м. Києва про порушення провадження у справі №910/11986/17. суддя Отрош І.М. (далі - Справа) і призначення судового засідання на 08.08.17 на 11:10 год.; підготовка, складання та подання до суду клопотання від 07.08.17 про фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу по Справі; підготовка, складання та безпосереднє подання до суду Відзиву від 08.08.17р. з додатком; а також Заяви від 08.08.17р. від імені Клієнта про застосування позовної давності - вартість послуг - 2500 грн. 00 коп.

Суд зазначає, що послуги, наведені у п. 4 Акту (крім здійснення правового аналізу та оцінки відповіді-відмови від 22.06.17 №35-22-295 від Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"), по суті, є судовими витратами, так як безпосередньо пов'язані з розглядом судом справи № 910/11986/17 та надавались адвокатом під час розгляду справи (після звернення позивача з даним позовом до суду).

Водночас, сторонами у п. 4 Акту зазначено загальну вартість послуг - 2500 грн. 00 коп., без деталізації вартості за кожну з послуг, наведену у п. 4, окремо, з огляду на що, враховуючи, що до вартості послуг, наведених у п. 4 Акту, сторонами також включено послуги з правового аналізу та оцінки відповіді-відмови від 22.06.17 №35-22-295 від Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", які не є судовими витратами, та суд самостійно не може виокремити вартість решти наданих адвокатом послуг, вказаних у п. 4 Акту № 1, суд не вбачає підстав для стягнення з позивача грошових коштів у розмірі 2500 грн. 00 коп. (загальна вартість послуг, наведених у п. 4 Акту № 1).

Разом з тим, як встановлено судом, у п. 5 Акту № 1 зазначено, що адвокатом були надані послуги - 08.08.2017 - участь адвоката в інтересах клієнта у судовому засіданні по справі в Господарському суді міста Києва, надання доказів, пояснень (з урахуванням часу поїздки до суду, очікування, проведення судового засідання) - вартість послуг - 1500 грн. 00 коп.; та у п. 6 - передоплата за підготовку, аналіз та зібрання доказів, а також участь адвоката в інтересах клієнта у призначеному судовому засіданні по справі в Господарському суді міста Києва 15.09.2017 на 11:30 год, надання доказів, пояснень (з урахуванням часу поїздки до суду, очікування, проведення судового засідання).

Суд зазначає, що наведені у п.п. 5, 6 Акту № 1 послуги адвоката є безпосередньо пов'язаними з розглядом справи № 910/11986/17, а витрати, понесені відповідачем для оплати вказаних послуг, по суті, є судовими витратами, які підлягають відшкодуванню позивачем з огляду на відмову у позові (на загальну суму 3000 грн. 00 коп.).

При цьому, судом враховано, що представник відповідача (адвокат Перепелиця О.В.) був присутнім у судових засіданнях 08.08.2017 та 15.09.2017, подав 08.08.2017 відзив на позовну заяву, надавав усні пояснення по суті спору.

Враховуючи ступінь складності справи, ціну позову та обсяг наданих адвокатом послуг, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що понесені відповідачем витрати за послуги адвоката у сумі 3 000,00 грн. є співрозмірними та обґрунтованими, у зв'язку з чим з Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Трейд-Сервіс" підлягають стягненню понесені відповідачем у суді першої інстанції витрати на оплату послуг адвоката у сумі 3 000,00 грн.

За наведених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, наведених в оскаржуваному рішенні, а тому відсутні підстави для скасування або зміни рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2017 р. у справі № 910/11986/17.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив суд всі витрати, зокрема, понесені судові витрати відповідача під час розгляду справи в апеляційній інстанції на оплату послуг адвоката Перепелиці О.В. у сумі 3 250,00 грн. покласти на позивача.

В якості доказу надання послуг адвоката відповідачем було надано акт № 2 приймання-передачі надання правової допомоги за Договором про надання правової допомоги № АП-086 від 05.05.2017 р. Зокрема, у вказаному акті зазначено, що адвокатом були надані наступні послуги: 08.12.2017 р. - ознайомлення з матеріалами справи № 910/11986/17 у Київському апеляційному господарському суді (1,5 робочі години); правовий аналіз апеляційної скарги ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль № 35-22/2-267 від 19.10.2017 р. по справі № 910/11986/17 на рішення від 03.10.2017 р. господарського суду міста Києва та написання відзиву на апеляційну скаргу ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (2,5 робочі години); передоплата за участь адвоката у якості представника в інтересах клієнта у призначеному судовому засідання по справі Київського апеляційного господарського суду на 12.12.2017 р. (2,5 робочі години).

Відповідно до ст. 126 Господарського кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи обсяг проведеної адвокатом роботи, час, витрачений адвокатом на надання послуг, надані стороною докази для підтвердження надання правової допомоги адвокатом у суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість заявлених відповідачем адвокатських витрат у суді апеляційної інстанції у сумі 3 250,00 грн., які підлягають стягненню з Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Трейд-Сервіс".

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2017 року у справі № 910/11986/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2017 року у справі № 910/11986/17 залишити без змін.

3. Стягнути з Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (08307, Київська обл., м. Бориспіль, міжнародний аеропорт "Бориспіль"; ідентифікаційний код: 20572069) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Трейд-Сервіс" (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 72, офіс 320/1; ідентифікаційний код: 36283860) витрати, понесені у зв'язку з оплатою послуг адвоката у розмірі 3 250,00 грн.

4. Матеріали справи № 910/11986/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 22.01.2018 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді А.О. Мальченко

Ю.Л. Власов