номер провадження справи 28/106/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2018 Справа № 908/2386/17

Суддя Федорова Олена Владиславівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206)

до відповідача ОСОБА_1 національної поліції охорони в Запорізькій області (69118, м. Запоріжжя, вул. Водограйна, буд. 3)

про стягнення заборгованості з орендної плати

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №31/01/01-10 від 22.12.2017р.;

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність № 865/43/27/8/01-2016 від 14.06.2017р., ОСОБА_4, довіреність № 1928/43/27/1/01-2016 від 29.12.2016р.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 28.11.2017 року звернувся позивач Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 національної поліції охорони в Запорізькій області про стягнення за договором оренди №360/01 від 26.01.20001р. заборгованості в розмірі 72.347,11 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №908/2386/17 призначено до розгляду судді Федорової О.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.11.2017 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №908/2386/17, присвоєно справі номер провадження 28/106/17, справу призначено до розгляду на 13.12.2017р.

Суд на підставі ст. 77 ГПК України в судовому засіданні оголосив перерву до 23.01.2018р. о 15 год. 00 хв. та зобовязав позивача надати читаємі копії додаткових угод від 19.02.2010р., від 06.04.2010р. та від 18.03.2016р. до договору оренди від 26.01.2001р. №360/01; відповідача надати акти приймання-передачі прав та обовязків від УДСО при ГУМВС України в Запорізькій області, ліквідаційний баланс УДСО при ГУМВС України в Запорізькій області та інші документи, які були прийняті в процедурі ліквідації.

Судове засідання 23.01.2018р. відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювалось із застосуванням звукозаписувального технічного засобу. Фіксування судового процесу за допомогою відеозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось у звязку з відсутністю у суду такої технічної можливості.

В судовому засіданні 23.01.2018р. суддею оголошено, що з 15.12.2017р. господарськими судами здійснено перехід на нову редакцію Господарського процесуального кодексу України, а тому оскільки розгляд даної справи по суті судом вже було розпочато у попередньому судовому засіданні (13.12.2017р.), суд продовжує розгляд справи по суті за правилами загального позовного провадження відповідно до норм чинного ГПК України.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги; надав заяву № 6/02-02 від 23.01.2018 про долучення документів до матеріалів справи; надав відповідь на відзив №5/02-02 від 19.01.2018 р. Підставою для звернення з позовом зазначено порушення відповідачем зобовязань за договором оренди нежитлового приміщення № 360/01 від 26.01.2001 р. з наступними змінами та доповненнями, внаслідок чого виникла заборгованість за період користування орендним майном з січня 2014 р. по грудень 2015 р. Позовні вимоги обґрунтовані ст. ст. 526, 530, 629 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Представники відповідача підтримали заперечення, що викладені у відзиві №812/43/27/8/01-2017 від 08.12.2017 р. (арк.с. 65-66); на вимогу суду надали додаткові документи в обґрунтування своєї правової позиції. Просили в позові відмовити.

В судому засіданні 23.01.2018 р. судом, в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення та надіслано на адреси сторін.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2001 року між Державним комунальним підприємством «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання № 1» (Орендодавець) та Державним закритим акціонерним товариством «Охорона-комплекс» (Орендар) укладено договір №360/01 оренди нежитлового приміщення загальною площею 138,84 кв.м. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, 52, що знаходиться на балансі ДКП «ВРЕЖО № 1».

Відповідно до п. 10.1 договору, строк дії договору визначено з 26.01.2001 по 26.01.2006 (5 років).

Додатковою угодою від 05.05.2006 строк дії договору продовжено на 5 років (до 25.01.2011).

Додатковою угодою від 07.04.2011 термін дії договору продовжено на 3 роки (до 26.01.2014).

З урахуванням додаткової угоди від 15.07.2015 строк дії договору продовжено до 26.01.2017.

Додатковою угодою від 05.05.2006 змінено назву Орендаря з державного закритого акціонерного товариства «Охорона-комплекс» на закрите акціонерне товариство «Охорона-комплекс» та змінено орендодавця на ОСОБА_1 житлового господарства Запорізької міської ради, а КП «ВРЕЖО № 1» стало балансоутримувачем майна.

У зв'язку з реорганізацією ЗАТ «Охорона-комплекс» правонаступником якого є УДСО при УМВС України у Запорізькій області змінено орендаря на ОСОБА_1 державної служби охорони при УМВС України в Запорізькій області.

Додатковою угодою від 01.01.2009 УДСО при УМВС України в Запорізькій області перейменовано на УДСО при ГУМВС України в Запорізькій області.

Відповідно до додаткової угоди від 01.06.2011 сторону Орендодавця змінено з управління житлового господарства Запорізької міської ради на департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради.

Відповідно до п. 3.1 договору оренди та додаткової угоди від 15.07.2015р. орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 та відповідного рішення Запорізької міської ради від 06.04.2011 р. та складає 3.554,60грн. станом на січень 2014 року.

Додатковою угодою від 29.02.2016 змінено орендаря з УДСО при ГУМВС України в Запорізькій області на ОСОБА_1 поліції охорони в Запорізькій області.

Як зазначає позивач, у звязку з перерахунком орендної плати (відповідно до додаткової угоди від 15.07.2015) утворилась заборгованість за період користування обєктом оренди з січня 2014 р. по грудень 2015 р. у розмірі 72.347,11 грн.

У звязку з наявністю порушень умов договору з боку відповідача, позивач звернувся з позовом до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості з орендних платежів за період користування обєктом оренди з січня 2014 р. по грудень 2015 р. не підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Приписами ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з ч. 1 ст. 286 ГК України орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків від господарської діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобовязаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Між тим під час розгляду спору було зясовано: Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1399, відповідно до Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», статей 104, 105, 110, 111 ЦК України, Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 р. № 878 ОСОБА_1 Державної служби охорони при УМВС України в Запорізькій області ліквідовано, як юридичну особу (арк.с. 44-47).

Відповідно до пунктів 2-5 наказу МВС України № 1399 від 07.11.2015 р. протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення про припинення ОСОБА_1 Державної служби охорони при ГУМВС України в Запорізькій області було письмово повідомлено орган, що здійснює державну реєстрацію, а також створено та затверджено ліквідаційну комісію підрозділу Державної служби охорони, як того потребують приписи частини 1, 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 ЦК України.

В пункті 4 наказу МВС України № 1139 від 07.11.2015 р. встановлено двомісячний строк з дати оприлюднення повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про ліквідацію установи для заявлення кредиторами претензій до нього, які повинні подаватися в письмовій формі.

Факт оприлюднення повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про ліквідацію УДСО при ГУМВС України в Запорізькій області для заяви кредиторами претензій до нього підтверджується витягом з газети центральних органів виконавчої влади України «Голос України» № 219 (5593) від 24.11.2015 р. Граничним строком заявлений вимог кредиторів до УДСО було встановлено до 19.01.2016 року (арк.с. 48).

Ліквідаційна комісія УДСО при ГУМВС України в Запорізькій області, відповідно до пункту 5 наказу МВС України, згідно з вимогами ст. 111 ЦК України, якою встановлено порядок ліквідації юридичної особи, вжила всі необхідні заходи щодо ліквідації УДСО при ГУМВС України в Запорізькій області, зокрема:

- щодо інвентаризації майна УДСО при ГУМВС України в Запорізькій області;

- забезпечила проведення незалежної оцінки майна УДСО при ГУМВС України в Запорізькій області;

- забезпечила своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи, у тому числі первинних документів, регістрів бух гал юрської о та податкового обліку;

- до моменту затвердження ліквідаційного балансу було складено та подано до органу доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Граничний термін заявлення вимог кредиторів до УДСО закінчився 19.01.2016 року. Як зазначили сторони у встановлені строки заяви про задоволення кредиторських вимог від позивача до УДСО не надходило.

Після закінчення граничного терміну заявлення вимог кредиторів ліквідаційною комісією було складено ліквідаційний баланс, що включив відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду, що відповідає приписам ч. 8 ст. 111 ЦК України.

Доказів звернення позивача в установлених законом порядку та строк до ліквідаційної комісії з грошовими вимогами, у звязку з наявністю заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання орендарем зобовязань за договором оренди №360/01 від 26.01.2001 р., суду не надано.

Постановою КМУ від 13.10.2015 № 834 «Про питання функціонування органів поліції охорони як територіальних органів Національної поліції та ліквідації деяких територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» було створено ОСОБА_1 поліції охорони в Запорізькій області як юридичну особу публічного права органу поліції охорони.

Наказом Національної поліції України від 06.11.2015 р. № 52 затверджено Положення про ОСОБА_1 поліції охорони в Запорізькій області, до якого наказом № 617 від 26.06.2017 р. внесені зміни.

Так, відповідно до Положення про ОСОБА_1 поліції охорони в Запорізькій області зазначене ОСОБА_1 є правонаступником ОСОБА_1 Державної служби охорони при ГУМВС України в Запорізькій області.

Відповідно до спільного Наказу МВС України та Національної поліції України від 29.01.2016 року № 50/82 були підготовлені акти приймання-передачі майна, прав та обов'язків з УДСО до УПО Запорізької області.

01.03.2016 року спільним Наказом МВС України та Національної поліції України №144/189 Акти приймання-передачі майна, прав та обов'язків з УДСО до УПО Запорізької області були затверджені згідно Порядку, встановленого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 1998 року № 1482.

На виконання вимог ч. 14 ст. 111 ЦК України, держреєстратору були подані ліквідаційний баланс (нульовий) від 30.04.2016 р., Довідки за формою № 3-ЄСВ , формою №22-ОПП про відсутність грошових зобов'язань із сплати податків, зборів від 22.09.2016р., повідомлення за формою №28-ОПП від 22.09.2016р. про відкликання заперечень проти проведення державної реєстрації припинення юридичної особи.

Як зазначили представники відповідача та не спростовано представником позивача, оскільки вимоги за договором оренди № 360/01 від 26.01.2001 року були заявлені значно пізніше встановленого терміну, то в Акти приймання-передачі майна, прав та обов'язків на дату їх затвердження Міністерством, зміни щодо кредиторських вимог позивача, не були внесені.

Частинами 1, 2 ст. 104 ЦК України встановлено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Законодавець зазначає, що ліквідація це така форма припинення юридичної особи, при якій вона перестає існувати зі всіма правами і обовязками, що їй належать. При ліквідації права і обовязки не переходять до іншої особи.

30.09.2016 року ОСОБА_1 Державної служби охорони при ГУМВС України в Запорізькій області було припинено (ліквідовано), про що міститься інформація на сайті ДП «Інформаційно-ресурсний центр», який функціонує відповідно Наказу Міністерства юстиції України від 14.12.2012 № 1846/5 «Про затвердження порядку надання відомостей з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», зареєстрованого в МЮУ 18.12.2012р. за №2105/22417.

Також про факт припинення юридичної особи ОСОБА_1 Державної служби охорони при ГУМВС України в Запорізькій області свідчить безкоштовний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.12.2017 р. (арк.с. 55-59).

В зазначеному витягу з графі «ОСОБА_2 про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа» інформація про наявність правонаступників відсутня.

Статтею 609 ЦК України унормовано, що зобовязання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобовязання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобовязаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом. Іншим ушкодженням здоровя або смертю.

Також пунктом 10.8 договору оренди № 360/01 від 26.01.2001р. встановлено, що дія договору оренди припиняється внаслідок, зокрема, ліквідації орендаря.

Аналіз наведених фактів та норм права свідчить, що новостворена організація ОСОБА_1 поліції охорони в Запорізькій області (відповідач у справі) є правонаступником майна, прав та обовязків виключно в тому обсязі, які були визначені та затверджені станом на 01.03.2016 р. наказом МВС та Національної поліції України №144/189. Між тим, позивачем ставляться вимоги про стягнення заборгованості, яка виникла за період січень 2014 р. грудень 2015 р.

Тобто, до відповідача не перейшли зобовязання УДСО при ГУМВС України в Запорізькій області щодо вчинення певних дій, які виникли до 01.03.2016 р., а саме внесення орендних платежів за період користування обєктом оренди з січня 2014 р. по грудень 2015 р. в рамках договору оренди № 360/01 від 26.01.2001 р.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів порушення відповідачем зобовязань за договором оренди нежитлового приміщення № 360/01 від 26.01.2001 р. в частині своєчасного та повного внесення орендних платежів за період користування обєктом оренди з січня 2014 р. по грудень 2015р. та, як наслідок наявності у позивача правових підстав для стягнення виниклої суми заборгованості.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги є необґрунтованою та такими, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів.

Позивач документально не підтвердив наявності правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості з орендних платежів за період користування обєктом оренди з січня 2014 р. по грудень 2015 р.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 6, 11, 104, 509, 526, 529, 762 ЦК України, ст. ст. 46, 74, 80, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХI Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26 січня 2018 року.

Суддя О.В. Федорова