донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

22.01.2018 справа №905/2096/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) суддів ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін від позивача від відповідача не зявився; не зявився;
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Донецька залізниця", м. Лиман, Донецька область
на рішення господарського судуДонецької області
від02.11.2017 (підписано 07.11.2017)
у справі№ 905/2096/17 (суддя Кротінова О.В.)
за позовомПриватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь, Донецька область
до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Донецька залізниця", м. Лиман, Донецька область
простягнення штрафу в сумі за несвоєчасну доставку вантажу в розмірі 601 742,01 грн.
В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року до господарського суду звернулось Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь, Донецька область (Позивач) із позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Донецька залізниця", м. Лиман, Донецька область (Відповідач) про стягнення штрафу в сумі за несвоєчасну доставку вантажу в розмірі 601 742,01 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 02.11.2017 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Відповідач, не погодившись з прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу в якій просить спірне рішення господарського суду змінити, зменшивши розмір штрафу за несвоєчасну доставку вантажів до 10% від суми позову 60 174,20 грн.

В обґрунтування вимог скарги заявник посилається на те, що рішення судом першої інстанції винесено з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, заявник апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги майновий стан Відповідача, що на думку останнього, призвело до прийняття судом необґрунтованого рішення про безпідставну відмову у задоволенні його клопотанні про зменшення розміру штрафу. Саме це є межами апеляційного оскарження в даній справі.

Представник Позивача в судове засідання не з'явився, але через канцелярію суду надав відзив, яким вважав рішення суду законним та обґрунтованим, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У звязку з викладеним судова колегія вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності представників сторін, що не скористались правом на участь в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Вищезазначеним судовим рішенням в межах даної справи, встановлені наступні обставини, що також не оспорюється сторонами:

- здійснення Відповідачем протягом червня липня 2017 року доставки вантажів на станцію призначення Сартана Донецької залізниці, одержувачем яких є Позивач, за залізничними накладними, копії яких наявні в матеріалах справи;

- факт доставки вантажу із порушенням встановленого ст. 41 Статуту залізниць України терміну доставки.

Також судом першої інстанції встановлено, що загальна сума штрафу за несвоєчасну доставку вантажу протягом червня липня 2017 року становить 601 742,01 грн., наявність обовязку з сплати якого заперечується Відповідачем.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що правовідносини сторін у даній справі регулюються нормами ст.ст. 610, 611, 908, ч.ч. 1, 3 ст. 909 Цивільного кодексу України, ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, Закону України "Про залізничний транспорт", Статуту залізниць України, Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом №644 від 21.11.2000 Міністерства транспорту України (далі Правила).

Відповідно до п. 1.2. Правил, термін доставки вантажу визначається виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктами 1.1, 2.1. Правил визначено терміни, в які залізниці зобов'язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1. наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км. Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, згідно з пунктом 2.4. Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (пункт 2.9. Правил).

Відповідно до пункту 2.10 Правил, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

За приписами п. 8 Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування.

Відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України, за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб. Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув. Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Перевіривши розрахунок заявленої суми штрафу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з урахуванням відсутності заперечень з боку Відповідача факту порушення визначених Правил термінів доставки вантажів за спірними накладними, сума штрафу за несвоєчасну доставку вантажу протягом червня липня 2017 року нарахована правомірно.

Одночасно, при прийнятті рішення судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні клопотання Відповідача про зменшення розміру штрафу до 5% від суми позову.

За змістом ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, який, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу.

Відмовляючи у задоволенні заяви про зменшення розміру штрафу суд першої інстанції виходив з мотивів відсутності підстав до зменшення розміру штрафу через недоведеність відсутності вини Відповідача, а також відсутність доказів про вчинення заходів, направлених на недопущення порушення у вигляді несвоєчасної доставки вантажу.

Судова колегія не приймає до уваги доводи Відповідача, що вся залізнична мережа Регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" знаходиться в зоні проведення АТО, що в свою чергу значно ускладнило транспортне сполучення та як наслідок забезпечення виконання вимог Статуту залізниць України та Правил перевезення вантажів, оскільки Позивач також здійснює господарську діяльність у м. Маріуполі, яке входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р.

Також, судова колегія вважає необґрунтованими доводи Відповідача, що порушення взятого на себе зобовязання мало місце через використання ділянки залізниці із резервною колією, між ст. Волноваха та ст. Камиш Зоря, що має невелику пропускну здатність, оскільки зазначена обставина була заздалегідь відома Відповідачу та організація руху по цій колії залежала виключно від останнього.

Провізна плата та термін доставки визначались виходячи з фактично визначеної відстані.

Зазначені обставини також були враховані судом першої інстанції.

Будь-яких порушень норм матеріального або процесуального права в діях суду першої інстанції при розгляді ним зазначеної справи судова колегія не вбачає.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 02.11.2017 у справі № 905/2096/17 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця", м. Лиман, Донецька область залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 02.11.2017 у справі № 905/2096/17 залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 26.01.2018.

Головуючий (доповідач) О.В. Стойка

Судді О.О. Радіонова

ОСОБА_3