КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2018 р., м. Київ Справа№ 910/15363/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

за участю секретаря судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Некрасов Д.А.,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Київської області від 27.11.2017р., м. Київ (повний текст складено 06.12.2017р.), у справі №910/15363/17 (суддя Щоткін О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вакула Плюс"

про стягнення 3813258,64 грн,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про стягнення безпідставно набутого майна (грошових коштів) у сумі 3737735,89 грн та процентів за користування чужими грошовими коштами у сумі 75522,75 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами було укладено договір № від 11.07.2012р. про закупівлю робіт за державні кошти, в порушення умов якого Відповідач в повному обсязі та вчасно не виконав обумовлені роботи, що є предметом договору, а тому Позивач просить зобов'язати Відповідача повернути грошові кошти в сумі 3737735,89 грн, як безпідставно набуті відповідно до ст.1212, 1213 Цивільного кодексу України, та стягнути нараховані на зазначену суму проценти за користування чужими грошовими коштами.

Рішенням Господарського суду Київської області від 27.11.2017р. у справі №910/15363/17 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що Відповідач отримав оплату за передані Позивачу роботи загальною вартістю 3737735,89 грн, на належних правових підставах за здійснені згідно договору роботи, тому відсутні підстави у даному випадку для застосування ст.1212, 1213 Цивільного кодексу України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Відповідач взяті на себе зобов'язання за договором № від 11.07.2012р. у кінцевий строк для надання послуг, а саме, до 30.06.2017р. не виконав, тому договір припинив свою дію 30.06.2017р., а сплачені кошти підлягають поверненню Позивачу як безпідставно набуті з 01.07.2017р. за ст.1212, 1213 Цивільного кодексу України, у зв'язку із тим, що підстава, за якою такі кошти були набуті, відпала. Позивач звертає увагу на те, що спірні грошові кошти були сплачені Відповідачу як аванс.

Також Позивач зазначає, що відповідно до ч.4 ст.26 Закону України «Про землеустрій» саме Відповідач як розробник документації із землеустрою повинен був подати таку документацію до відповідних органів для внесення відомостей до Державного земельного кадастру. Проте, у зв'язку із невиконання Відповідачем договору, Позивач не отримав кінцевого результату, для досягнення якого було укладено такий договір, а тому Позивач зобов'язаний здійснювати повторне замовлення таких послуг з проведенням повторної повної оплати.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2017р. відкрито апеляційне провадження у справі №910/15363/17 та призначено справу до розгляду на 23.01.2018р.

23.01.2018р. Позивач подав до суду клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог - ПАТ «НАК «Нафтогаз України», у задоволенні якого судом відмовлено, оскільки Позивачем не доведено, що рішення у даній справі може вплинути на права та обов'язки ПАТ «НАК «Нафтогаз України». Також апеляційний суд зазначає, що ПАТ «НАК «Нафтогаз України» не є стороною у правовідносинах, які склалися між сторонами даного спору. При цьому, Позивач є самостійною юридичною особою і те, що ПАТ «НАК «Нафтогаз України» є акціонером Позивача не є підставою для його залучення до участі у справі у розумінні ст.50 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017р.)

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

11.07.2012р. між ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України", правонаступником якої є Позивач, та ТОВ "НВП "Горизонт", правонаступником якого є Відповідач, було укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти №, відповідно до умов якого Відповідач зобов'язується у 2012-2017 роках (в редакції додаткової угоди №6 від 06.07.2016р. до договору) за завданням Позивача надати послуги з розробки землевпорядної документації та оформлення документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками Позивачем, які знаходяться на території Харківської області, а Позивач - прийняти і оплатити зазначені послуги.

Згідно з п.1.2 договору найменування послуг: послуги в галузі архітектури (розробка землевпорядної документації та оформлення документів, які посвідчують право постійного користування земельними ділянками). Лот №5 - "Послуги в галузі архітектури інші (розробка землевпорядної документації та оформлення документів на право постійного користування земельними ділянками, які знаходяться на території Харківської області)".

Відповідно до п.3.1 договору загальна сума договору становить без ПДВ - 6512147,54 грн, крім того ПДВ - 1302429,51 грн, всього з ПДВ - 7814577,05 грн.

Згідно з п.3.2 договору загальна сума цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Відповідно п.4.1, 4.2 договору Позивач приймає послуги за відповідними актами здачі-приймання наданих послуг, які складаються за результатами виконання кожного окремо етапу, згідно узгодженого сторонами графіку надання послуг. Оплата наданих послуг здійснюється протягом 30 робочих днів з дати підписання сторонами відповідного акту, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця.

Згідно з п.5.3 договору Відповідач зобов'язаний передати, а Позивач прийняти етапи послуг та повністю завершені послуги. Послуги здаються поетапно, у строки, визначені у графіку надання послуг (календарному плані).

Відповідно до п.5.5 договору по завершенню кожного з етапів послуг, Відповідач передає Позивачу акт здачі-приймання наданих послуг у двох примірниках з доданням до нього супроводжувального листа, документів, податкової накладної, звіту про виконання цього договору.

06.07.2016р. сторонами укладено додаткову угоду до договору, згідно з якою строк надання послуг за договором: з дати підписання сторонами договору до 30 червня 2017 року, а в частині здійснення розрахунків - до їх повного здійснення.

На виконання умов договору сторонами підписано акти здачі-приймання послуг: №1 від 14.11.2014р. на суму 56592,16 грн; №2 від 14.11.2014р. на суму 56592,16 грн; №3 від 14.11.2014р. на суму 56592,16 грн; №4 від 14.11.2014р. на суму 56592,16 грн; №5 від 14.11.2014р. на суму 35370,10 грн; №6 від 03.07.2015р. на суму 56592,16 грн; №7 від 03.07.2015р. на суму 7074,02 грн; №8 від 17.04.2015р. на суму 63666,18 грн; №9 від 17.04.2015р. на суму 63666,18 грн; №10 від 17.04.2015р. на суму 63666,18 грн; №11 від 17.04.2015р. на суму 63666,18 грн; №12 від 17.04.2015р. на суму 63666,18 грн; №13 від 17.04.2015р. на суму 63666,18 грн; №14 від 17.04.2015р. на суму 63666,18 грн; №15 від 17.04.2015р. на суму 63666,18 грн; №16 від 17.04.2015р. на суму 63666,18 грн; №17 від 17.04.2015р. на суму 49518,14 грн; №18 від 17.04.2015р. на суму 42444,12 грн; №19 від 20.05.2015р. на суму 113184,32 грн; №20 від 20.05.2015р. на суму 28296,08 грн; №21 від 04.04.2016р. на суму 205146,70 грн; №22 від 04.04.2016р. на суму 629588,14 грн; №23 від 16.09.2016р. на суму 28296,10 грн; №24 від 16.09.2016р. на суму 70740,24 грн; №25 від 16.09.2016р. на суму 106110,36 грн; №26 від 16.09.2016р. на суму 7074,02 грн; №27 від 16.09.2016р. на суму 647736,18 грн; №28 від 16.09.2016р. на суму 134406,46 грн; №29 від 16.09.2016р. на суму 304183,03 грн; №30 від 16.09.2016р. на суму 113184,38 грн; №31 від 16.09.2015р. на суму 21222,07 грн; №32 від 07.11.2016р. на суму 342205,01 грн.

Виконані за договором роботи (надані послуги) згідно вказаних актів, вартість яких склала 3737735,89 грн були оплачені Позивачем, що підтверджується платіжними дорученнями №15445 від 18.11.2014р., №15438 від 18.11.2014р., №8055 від 13.07.2015р., від 21.04.2015р., №4860 від 21.04.2015р., №4861 від 21.04.2015р., №4862 від 21.04.2015р., №6192 від 27.05.2015р., №4473 від 08.04.2016р., №13782 від 06.10.2016р., №13399 від 23.09.2016р., №13400 від 23.09.2016р., №13398 від 23.09.2016р., №13496 від 28.09.2016р., №13609 від 30.09.2016р., №13610 від 30.09.2016р., №13754 від 05.10.2016р., №13753 від 05.10.2016р., №15776 від 18.11.2016р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно з ст.1213 Цивільного кодексу України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами було укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти № від 11.07.2012р., на виконання якого Відповідач за завданням Позивача надав послуги з розробки землевпорядної документації, що підтверджується актами здачі-приймання послуг на загальну суму 3737735,89 грн, та які були оплачені Позивачем, що підтверджується платіжними дорученнями №15445 від 18.11.2014р., №15438 від 18.11.2014р., №8055 від 13.07.2015р., від 21.04.2015р., №4860 від 21.04.2015р., №4861 від 21.04.2015р., №4862 від 21.04.2015р., №6192 від 27.05.2015р., №4473 від 08.04.2016р., №13782 від 06.10.2016р., №13399 від 23.09.2016р., №13400 від 23.09.2016р., №13398 від 23.09.2016р., №13496 від 28.09.2016р., №13609 від 30.09.2016р., №13610 від 30.09.2016р., №13754 від 05.10.2016р., №13753 від 05.10.2016р., №15776 від 18.11.2016р.

З наведено вбачається, що грошові кошти у сумі 3737735,89 грн були сплачені Позивачем Відповідачу за фактично надані за договором № від 11.07.2012р. послуги, тобто за наявності достатніх правових підстав, що не суперечать чинному законодавству.

З наведеного вбачається, що Відповідач на підставі укладеного договору виконав певні роботи, які були Позивачем оплачені в сумі 3737735,89 грн. Отже, спірні кошти Відповідач набув на достатній правовій підставі (укладеного договору за виконані послуги), тому норми ст.1212, 1213 Цивільного кодексу України не підлягають застосуванню до спірних відносин.

Апеляційний суд відхиляє доводи Позивача, що Відповідач взяті на себе зобов'язання за договором № від 11.07.2012р. у кінцевий строк для надання послуг не виконав, договір припинив свою дію 30.06.2017р., тому сплачені кошти підлягають поверненню Позивачу як безпідставно набуті Відповідачем з 01.07.2017р. за ст.1212, 1213 Цивільного кодексу України, у зв'язку із тим, що підстава, за якою такі кошти були набуті, відпала.

Закінчення строку дії договору, як і не виконання стороною своїх зобов'язань за договором в повному обсязі, може мати наслідки, передбачені нормами Цивільного кодексу та іншого законодавства України, проте не перетворює отримані Відповідачем за договором кошти у безпідставно набуті або утримані та не є підставою для застосування ст.1212, 1213 Цивільного кодексу України.

Апеляційний суд не приймає доводи Позивача, що спірні грошові кошти були сплачені Відповідачу як аванс, оскільки, як вірно зазначено місцевим судом, умовами договору сторони не погоджували внесення грошових сум, як авансового платежу, за виконання робіт в майбутньому.

При цьому, як вбачається із платіжних доручень, у кожному із них в призначенні платежі вказано, що оплата здійснюється за розробку документації із землеустрою згідно договору № від 11.07.2012р. та відповідних актів. Як зазначалося такими актами було підтверджено виконання робіт. Тобто платіжними дорученнями підтверджується, що Позивач сплатив кошти за вже виконані роботи.

За вказаних обставин, апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду про відсутність підстав вважати, що Відповідачем набуто спірні грошові кошти без достатніх правових підстав або підстава, за якою такі кошти були набуті, відпала. З огляду на вказане, у задоволенні вимог Позивача про їх стягнення 3737735,89 грн на підставі ст.1212, 1213 Цивільного кодексу України слід відмовити.

Також апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду, що вимога Позивача про стягнення з Відповідача процентів за користування чужими грошовими коштами у сумі 75522,75 грн, нарахованих на підставі ст.536, ч.2 ст.1214 Цивільного кодексу України є похідною від вимоги про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, а відтак правові підстави для їх стягнення також відсутні, а тому суд відмовляє у задоволенні вказаних вимог.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення місцевого суду згідно з ст.277 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.73, 74, 76-79, 86, 129, 269-270, 273, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Київської області від 27.11.2017р. у справі №910/15363/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2017р. у справі №910/15363/17 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287, ст.288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 01.02.2018р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов