Суд
УХВАЛА

26 січня 2018 року

м. Київ

справа № 907/529/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Кушніра І.В., Краснова Є.В.

розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут"

про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 12.12.2017 у складі колегії суддів: Плюшко І.А. - головуючий, Малетич М.М., Сибіга О.М.

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут"

про стягнення 5 723 055,44 грн.,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут"

до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна"

третя особа на стороні відповідача за зустрічним позовом без самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз"

про стягнення 951 476,92 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 08.06.2017 (колегія суддів у складі; Йосипчук О.С. - головуючий, судді Ремецькі О.Ф., Бобрик Г.Й.) з урахуванням ухвали про виправлення описок первісний позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" суму 62 717,35 грн., з яких 9 472,91 грн. - пеня, 53 244,56 грн. - 3% річних, а також 940,76 грн. відшкодування витрат зі сплати судового збору; в іншій частині вимог у задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено повністю, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут" суму 971 476,92 грн. неустойки, з якої 9 865,79 грн. - пеня, 941 611,13 грн. - штраф, а також 14 272,15 грн. витрат зі сплати судового збору.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.09.2017 (колегія суддів у складі: Дубник О.П. - головуючий, судді Зварич О.В., Скрипчук О.С.) рішення Господарського суду Закарпатської області від 08.06.2017 частково скасовано, прийнято нове рішення, яким первісний позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" 2 251 556,97 грн. пені та 148 899,94 грн. 3% річних, у задоволенні решти позовних вимог в цій частині відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін. Відмовлено у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.12.2017 (колегія суддів у складі: Плюшко І.А. - головучий, судді Малетич М.М., Сибіга О.М.) касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут" залишено без задоволення, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.09.2017 - без змін.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут" подано заяву про перегляд Верховним Судом України постанов Вищого господарського суду України від 12.12.2017 та Львівського апеляційного господарського суду від 21.09.2017, в якій заявник просить: скасувати рішення судів в частині задоволення вимог первісного позову про стягнення пені у сумі 2 251 556, 97 грн. і направити в цій частині справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції; у частині стягнення 3% річних у сумі 148 899,94 грн. та відмови у задоволенні решти позовних вимог первісного позову оскаржені постанови залишити без змін; скасувати рішення судів у частині вимог зустрічного позову, а рішення Господарського суду Закарпатської області від 08.06.2017 у частині вимог зустрічного позову, з урахуванням ухвали про виправлення описки, залишити без змін.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого господарського суду України від 16.11.2016 у справі №909/80/16, від 08.11.2016 у справі №924/107/16, від 17.05.2017 у справі №903/602/16, від 13.04.2010 у справі №20/110, мотивовано неоднаковим застосуванням Вищим господарським судом України одних і тих самих норм матеріального права у подібних відносинах, внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення, які регулюють відповідальність у вигляді стягнення пені за первісним позовом та застосування частини першої статті 230 Господарського кодексу України за зустрічним позовом.

За приписами пункту 1 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, у редакції чинній з 15.12.2017, заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у господарських справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Відповідно до цієї норми права заява у справі №907/529/16 була передана Верховним Судом України до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Відтак, розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут" на постанову Вищого господарського суду України від 12.12.2017 здійснюється Касаційним господарським судом за правилами Господарського процесуального кодексу України у редакції, яка діяла до 15.12.2017.

Відповідно до пункту 1 статті 11116 Господарського процесуального кодексу України заява про перегляд судових рішень господарських судів може бути подана на підставі неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах.

Встановлений статтею 11116 Господарського процесуального кодексу України перелік підстав для подання заяви про перегляд судових рішень є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Ухвалення різних за змістом судових рішень (пункт 1 цієї статті) матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за подібних предмета спору, підстав позову, змісту позовних вимог та встановлених судом фактичних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків, покладених в основу цих судових рішень.

У постанові Вищого господарського суду України від 12.12.2017 у справі №907/529/16, про перегляд якої просить заявник, суд касаційної інстанції в частині задоволення первісного позову про стягнення пені, погодився з висновками апеляційного суду, що її нарахування відповідно до вимог п. 6.1 та п. 7.2 договору має здійснюватись на суму простроченого платежу з 20-го числа кожного місяця прострочення.

Проте у постановах Вищого господарського суду України від 08.11.2016 у справі №924/107/16 та від 17.05.2017 у справі №903/602/16, на які заявник посилається в обґрунтування неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах за первісним позовом, Вищий господарський суд України погодився з висновками апеляційного суду, що виходячи з тих же умов договору нарахування пені має здійснюватись на заборгованість, що існувала станом на дату закінчення строку дії договору, до 20-го числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині проведення розрахунків за газ.

При цьому, як обґрунтовано наголошує заявник, у вищезазначених постановах умови п.7.2 договорів є ідентичними та визначено, що пеня нараховується на заборгованість, яка існувала станом на дату закінчення строку дії договору, до 20-го числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії договору.

Перевіривши заяву про перегляд постанови суду касаційної інстанції та додані до неї матеріали, колегія суддів вважає необхідним допустити справу до провадження Верховного Суду у цій частині, оскільки із наведених доводів та доданих для порівняння судових рішень вбачаються ознаки неоднакового застосування Вищим господарським судом України одних і тих самих норм матеріального права у подібних відносинах, внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення.

Крім того, постановою від 16.11.2016 у справі №909/80/16, на яку посилається заявник, суд касаційної інстанції скасував судові рішення судів попередніх інстанцій та направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Разом з тим за приписами пункту 1 частини першої статті 11116 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній до 15.12.2017) заява про перегляд судових рішень господарських судів може бути подана на підставі неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах.

Однак у справі, на яку посилається заявник, як на підставу для допуску, рішення по суті спору не прийнято, рішення судів попередніх інстанцій скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Оскільки прийняття касаційною інстанцією постанови про скасування судових рішень судів нижчих інстанцій з передачею справи на новий розгляд не означає остаточного вирішення спору у справі, а тому на відповідну постанову не може бути здійснено посилання на підтвердження підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо зустрічного позову Вищий господарський суд України у постанові від 12.12.2017 у справі №907/529/16, про перегляд якої просить заявник, погодився з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для його задоволення, оскільки умовами договору не визначено чіткого обсягу газу, який підлягав передачі відповідачу, пунктом 2.1 договору визначено орієнтований плановий обсяг поставки газу з формулюванням "до 184 900,000 тис.куб.м." з розподіленням його по місяцях. Фактично на виконання умов договору позивач поставив, а відповідач прийняв природний газ у загальному обсязі 130 748,186 тис.куб.м. Отже, відповідач за зустрічним позовом не порушував договірних зобов'язань щодо обсягів поставки природного газу.

Водночас, у постанові від 13.04.2010 у справі №20/110, на яку посилається заявник, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що договір з постачання газу за пропозицією відповідача, погодженого позивачем відповідно до частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України, застосовується до відносин між сторонами, які виникли з 01.01.2009 разом з протоколом розбіжностей в редакції позивача та на основі даного договору неправомірно припинено постачання газу позивачу. Так як позивачу була припинена подача газу, за недопоставку газу позивач нарахував відповідачу неустойку, яка є такою, що розрахована відповідно до пункту 6.7 договору (з урахуванням протоколу розбіжностей) та підлягає стягненню.

Таким чином, зазначені судові рішення не підтверджують доводів заявника щодо неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, а свідчать лише про наявність у згаданих справах різних обставин, залежно від яких суд касаційної інстанції дійшов відповідних правових висновків.

З урахуванням вимог пункту 1 частини першої Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній від 15.12.2017), дослідивши доводи заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут", з огляду на наведений заявником зміст постанов касаційної інстанції в інших справах з подібними правовідносинами, а саме: у справах №924/107/16 та №903/602/16, колегія суддів дійшла висновку, що подана заява є частково обґрунтованою, тому справа №907/529/16 підлягає допуску до провадження Касаційного господарського суду в частині задоволення первісного позову про стягнення пені.

Керуючись пунктом 1 частини першої Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній від 15.12.2017), статтями 86, 11119-11121 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній до 15.12.2017),

УХВАЛИВ:

1. Допустити справу №907/529/16 Господарського суду Закарпатської області до провадження Касаційного господарського суду в частині задоволення первісного позову про стягнення пені.

2. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут" у допуску справи №907/529/16 Господарського суду Закарпатської області до провадження Касаційного господарського суду в частині зустрічного позову.

2. Відкрити провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут" про перегляд Верховним Судом постанови Вищого господарського суду України від 12.12.2017 та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 21.09.2017 у справі №907/529/16 в частині задоволення первісного позову про стягнення пені.

3. Здійснити підготовчі дії, а саме: витребувати із Господарського суду Закарпатської області матеріали справи №907/529/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут" про стягнення 5 723 055,44грн. та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут" до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" за участю третьої особи на стороні відповідача за зустрічним позовом без самостійних вимог на предмет спору - Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" про стягнення 951 476,92грн.

4. Надіслати копію цієї ухвали Господарському суду Закарпатської області.

5. Надіслати копію цієї ухвали разом із копією заяви про перегляд постанови касаційної інстанції особам, які беруть участь у справі.

Головуючий Г.М. Мачульський

Судді І.В. Кушнір

Є.В. Краснов