КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"17" січня 2018 р. Справа№ 278/20-06

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Врублевського Збігнева на рішення Господарського суду Київської області від 09.08.2006 у справі №278/20-06 (суддя - Іваненко Я.Л.)

за позовом Закритого акціонерного товариства «Інкон»

до 1) Державного комунального підприємства Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації,

2) Красилівської сільської ради Броварського району

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фермой-КІ»

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 09.08.2006 по справі №278/20-06 позов задоволено повністю. Визнано за Закритим акціонерним товариством «Інкон» право власності на об'єкт незавершеного будівництва, що розташований за адресою Київська обл., Броварський район, с. Красилівка, вул. Київська, 2 та складається з «А-1» - промислового корпусу; «Б» - КНС; «В» - водонапірної башні; «Г» - водонапірної башні, «К» - огорожі. Зобов'язано Державне комунальне підприємство Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації здійснити у встановленому законом порядку реєстрацію права власності ЗАТ «Інкон» на об'єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: Київська обл., Броварський район, с. Красилівка, вул. Київська, 2 та складається з «А-1» - промислового корпусу; «Б» - КНС; «В» - водонапірної башні; «Г» - водонапірної башні, «К» - огорожі.

Справа №278/20-06 неодноразово розглядалася судами апеляційної та касаційної інстанцій.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 09.08.2006 учасник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фермой-КІ» 13.05.2013 звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення господарського суду Київської області від 09.08.2006 скасувати повністю та припинити провадження у справі. Крім того, скаржник просив поновити строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Київської області від 09.08.2006 по справі №278/20-06.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2013 колегією суддів у складі: головуючого судді Тищенко А.І., суддів: Михальської Ю.Б., Отрюха Б.В. відмовлено учаснику товариства з обмеженою відповідальністю «Фермой-КІ» Врублевському Збігневу у задоволенні клопотання про відновлення строку на подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу повернуто скаржнику без розгляду на підставі п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Так, 01.06.2017 учасник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фермой-КІ» Врублевський Збігнев повторно звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Київської області від 09.08.2006 по справі №278/20-06.

Також скаржник просить поновити строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 09.08.2006 по справі №278/20-06.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2017 , яка є чинною, відмовлено учаснику Товариства з обмеженою відповідальністю «Фермой-КІ» Врублевському Збігневу у прийнятті апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 09.08.2006 у справі №278/20-06.

Апеляційну скаргу учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фермой-КІ» Врублевського Збігнева на рішення Господарського суду Київської області від 09.08.2006 у справі №278/20-06 та додані до неї документи повернуто скаржнику.

У мотивувальній частині вказаної ухвали зазначено, зокрема, наступне.

Рішення суду першої інстанції було прийнято 09.08.2006, а апеляційна скарга вперше подана скаржником лише 13.05.2013. Тобто, скаржник звернувся до суду апеляційної інстанції з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, встановленого статтею 93 ГПК України (в редакції чинній станом на 19.06.2017).

В обґрунтування причин пропуску строку подання апеляційної скарги, скаржник посилається на те, що Врублевський Збігнев не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що позбавило його права завчасно оскаржити рішення у справі.

При цьому, доводам скаржника про причини пропуску строку на подання апеляційної скарги вже була надана оцінка Київським апеляційним господарським судом в ухвалі від 24.05.2013 по даній справі, за наслідками чого, клопотання учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фермой-КІ» Врублевського Збігнева про поновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 09.08.2006 у справі №278/20-06 було залишено без задоволення. Вказана ухвала суду апеляційної інстанції скаржником до Вищого господарського суду не оскаржена, судом касаційної інстанції не скасована та набрала законної сили.

Відповідно до роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах). При цьому своєчасне (у межах встановленого строку) подання первісної апеляційної скарги і невідкладне (одразу після одержання відповідної ухвали) усунення скаржником недоліків, які стали причиною повернення останньої, враховуються апеляційним господарським судом у вирішенні питання про відновлення строку подання апеляційної скарги разом з іншими обставинами, на які посилається скаржник у зазначеному клопотанні.

Виходячи зі змісту наведеної статті, поважними визнаються ті обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними труднощами чи перешкодами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Як встановлено Київським апеляційним господарським судом в ухвалі від 24.05.2013, учаснику Товариства з обмеженою відповідальністю «Фермой-КІ» Врублевському Збігневу стало відомо про винесення оскаржуваного рішення по справі 11.01.2007, що підтверджується наявним в матеріалах справи №278/20-06 листом Збігнева Врублевського, надісланого на адресу Голови Господарського суду Київської області (а.с.132-133, том 1).

Отже, апелянту з 11.01.2007 було відомо про прийняте судом рішення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції у своїй ухвалі від 24.05.2013 зазначив про те, що скаржником не обґрунтовано поважність причин, які зумовили неможливість подання апеляційної скарги в період з 11.01.2007 та не надано апеляційному суду відповідно належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність таких причин.

Враховуючи наведені обставини, Київський апеляційний господарський суд в своїй ухвалі від 19.06.2017 дійшов висновку, що причини пропуску строку не є поважними, а можливість своєчасного подання апеляційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто, мала суб'єктивний характер.

18.12.2017 Врублевський Збігнев втретє звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції від 09.08.2006 у справі № 278/20-06, в якій просив рішення Господарського суду Київської області від 09.08.2006 скасувати повністю та припинити провадження у справі. Крім того, скаржник повторно просив поновити строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Київської області від 09.08.2006 по справі №278/20-06.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

З 15.12.2017 набрали чинності зміни до Господарського процесуального кодексу України, а тому, враховуючи що апеляційну скаргу подано 18.12.2017, розгляд питання щодо відкриття провадження у справі здійснюється відповідно до норм, чинних на момент звернення з апеляційною скаргою.

У випадку повернення апеляційної скарги на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України у разі коли клопотання про відновлення строку на подання апеляційної скарги було відхилено, то відповідні обставини виключають можливість повторного її подання та виключають перегляд судових актів суду першої інстанції апеляційним господарським судом, про що надано роз'яснення у п. 5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України» №7 від 17.05.2011. У рішенні від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Як зазначалось вище, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2013 відмовлено у прийнятті апеляційної скарги, а ухвалою від 19.06.2017 заявникові було відмовлено у відновленні пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 09.08.2006 та відмовлено у прийнятті апеляційної скарги.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 261 ГПК України (в редакції, що чинна з 15.12.2017) суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо є ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

З огляду на вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності правових підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. 234, п. 3 ч. 1 ст. 261, п. 11 ч. 1 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою вх. № 09.1-04.2/266/17 від 10.01.2018 Врублевського Збігнева на рішення Господарського суду Київської області від 09.08.2006 у справі №278/20-06.

2. Апеляційну скаргу Врублевського Збігнева на рішення Господарського суду Київської області від 25.04.2017 у справі №278/20-06 (з доданими до неї матеріалами) повернути скаржнику.

3. Матеріали справи №278/20-06 повернути до Господарського суду Київської області.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Ю.Б. Михальська

О.В. Тищенко