КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2018 р. Справа№ 910/13477/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Куксова В.В.

Іоннікової І.А.

секретар судового засідання: Подоляк Р.Ю.

за участі представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім - «Фрегат» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 року у справі № 910/13477/17 (суддя: Демидов В.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юлана»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім - «Фрегат»

про стягнення 23 042,99 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юлана» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім - «Фрегат» про стягнення 23 042,99 грн., з яких сума основного боргу - 19 525,24 грн., пеня - 1015,21 грн., штраф - 1952,52 грн., 3% річних -118,18 грн., інфляційні втрати - 431,84 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки №23/08/2016-01 від 23.08.2016 щодо своєчасної оплати поставленого товару.

Рішенням Господарського суду міста Києва 19.09.2017 року у справі № 910/13477/17 позовні вимоги ТОВ «Юлана» задоволено в повному обсязі.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім - «Фрегат» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юлана» суму основного боргу у розмірі 19 525,24 грн., пеню - 1015,21 грн., штраф - 1952,52 грн., 3% річних -118,18 грн., інфляційні втрати - 431,84 грн. та судовий збір у розмірі 1 600,00 грн..

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Торговий Дім - «Фрегат» звернулося до Київського апеляційного Господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 року у справі № 910/13477/17 та прийняти нове рішення по справі, яким в задоволенні позовних вимог ТОВ «Юлана» відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства, а тому - підлягає скасуванню.

08.11.2017 відповідачем було подано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення пов'язаної справи, а саме справи за позовом ТОВ «Торговий Дім - «Фрегат» в особі філії «АДЕЛ» до ТОВ «ЮЛАНА» про визнання договору поставки недійсним.

Крім того, 08.11.2017 відповідачем було заявлено клопотання про витребування доказів.

Враховуючи перебування судді Тищенко О.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 26.12.2017 визначено новий склад суду: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Куксов В.В.

У зв'язку із вступом в дію 15.12.2017 нового Господарського процесуального кодексу України відбулося запровадження нового процесу та інших правил подання учасниками справи заяв та клопотань.

У відповідності до ст. 32 ГПК України (у редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

При здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в статтях 2, 4 Господарського процесуального кодексу України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України справи у судах апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Нормами ч.ч. 1, 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.12.2018 було відкрито апеляційне провадження відповідно до норм, які набрали чинності з 15.12.2018 та призначено справу до розгляду на 23.01.2018.

Учасники судового процесу про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, однак своїх повноважних представників до суду не направили, клопотань про розгляд справи з викликом сторін до суду не надали.

Враховуючи предмет спору та відсутність клопотань сторін про розгляд справи з викликом сторін, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику представників сторін.

Розглянувши клопотання відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Нормами пункту 5 частини 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадку, зокрема, об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем оскаржується договір поставки, однак, в матеріалах справи наявні видаткові накладні, які, навіть у випадку визнання недійсним договору, можуть бути самостійною підставою для стягнення грошових коштів за поставлений товар. Враховуючи наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що заявником не доведено факту неможливості даної справи до розгляду справи № 910/16912/17, у зв'язку з чим клопотання відхиляється.

Щодо клопотання про витребування доказів, колегія суддів зазначає, що заявником не доведено необхідності витребування вказаних доказів для розгляду справи, у зв'язку з чим клопотання відхиляється як необґрунтоване.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, наявні в ній докази та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

23.08.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юлана» (постачальник) та Філією «Адел» Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім - «Фрегат» (покупець) було укладено договір поставки №23/08/2016-01 (надалі - Договір).

Відповідно до умов п. 1.1 якого постачальник поставляє та передає у власність покупцеві товар згідно з замовленням покупця в асортименті, кількості і за цінами, вказаними в Прайс-листі /Специфікації, а покупець приймає і зобов'язується оплатити товар на умовах, визначених даним договором.

Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін накладної, яка фіксує момент передачі товару (п. 1.2 Договору).

Предметом договору є товар, зазначений у Прайс-листі/Специфікації, що узгоджується з покупцем і підписується уповноваженими представниками сторін (п. 1.3 Договору).

Положеннями п. 2.1 Договору сторони погодили, що поставка товару постачальником покупцю здійснюється окремими партіями на підставі замовлення покупця.

Датою поставки є дата зазначена в накладній (п. 2.6 Договору).

Згідно з п. п. 3.1, 3.2 Договору ціна, асортимент та кількість товару зазначається у накладних. Ціна визначається на підставі Прайс-листа/Специфікації, що діє на момент поставки.

За приписами п. 5.1 Договору передавання-приймання товару здійснюється згідно видаткової накладної представником покупця на підставі довіреності на отримання цінностей, оформленої відповідно до вимог чинного законодавства України, а у випадках централізовано-кільцевих перевезень на підставі повідомлення,зазначеного в п. 2.8 цього договору, за участі представника постачальника або перевізника в пункті поставки.

Пунктом 7.2 Договору сторони погодили, що покупець здійснює вчасний розрахунок за кожну партію товару. Оплата виконується на умовах відстрочки платежу протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника, зазначений у розділі 8 цього договору, або шляхом внесення готівкових коштів до каси постачальника. Платіжне зобов'язання вважається виконаним покупцем після зарахування коштів на банківський рахунок постачальника або внесення в касу.

Відповідно до п. 8.2 Договору у разі порушення терміну оплати вартості поставленого товару, встановленого п. 7.2 цього договору, покупець сплачує постачальникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від простроченої суми за кожен день прострочення оплати. Якщо покупець прострочив сплату за отриману партію товару більш, ніж на 10 календарних днів, постачальник має право вимагати сплати штрафу у розмірі 10% від суми прострочення оплати та призупинення постачання наступних партій товару до повного погашення заборгованості з урахуванням пені та збитків та в односторонньому порядку відмовитись від виконання договору.

Сторони домовилися, що до нарахування, сплати та стягнення пені, штрафу та збитків застосовується строк позовної давності тривалістю 3 роки.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та кріплення підписів печатками сторін і діє до 31.12.2017 включно в частині поставок, а в частині оплат - до повного виконання зобов'язань за цим договором (п. 9.1 Договору).

Відповідно до підписаних сторонами видаткових накладних №564 від 02.03.2017 на суму 4 920,00 грн., №602 від 07.03.2017 на суму 9 840,00 грн., №821 від 30.03.2017 на суму 4 765,24 грн. позивач поставив продукцію відповідачу на суму 19 525,24 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

У відповідності до вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріалами справи підтверджено, а відповідачем не спростовано факт поставки позивачем відповідачу обумовленої договором продукції на суму на суму 19 525,24 грн., що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними №564 від 02.03.2017 на суму 4 920,00 грн., №602 від 07.03.2017 на суму 9 840,00 грн., №821 від 30.03.2017 на суму 4 765,24 грн.

При цьому, докази оплати поставленого товару в матеріалах справи відсутні.

Пунктом 7.2 договору сторони погодили, що покупець здійснює вчасний розрахунок за кожну партію товару. Оплата виконується на умовах відстрочки платежу протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника, зазначений у розділі 8 цього договору, або шляхом внесення готівкових коштів до каси постачальника. Платіжне зобов'язання вважається виконаним покупцем після зарахування коштів на банківський рахунок постачальника або внесення в касу.

Отже, заборгованість відповідача за поставлений товар складає 19 525,24 грн., яка правомірно стягнута судом першої інстанції на користь позивача.

Крім того, у зв'язку із простроченням сплати заборгованості за договором поставки, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 1015,21 грн., штраф - 1952,52 грн., 3% річних -118,18 грн. та інфляційні втрати - 431,84 грн.

Так, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено господарсько-правову відповідальність учасників господарських відносин, яку останні несуть за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 8.2 договору у разі порушення терміну оплати вартості поставленого товару, встановленого п. 7.2 цього договору, покупець сплачує постачальникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від простроченої суми за кожен день прострочення оплати. Якщо покупець прострочив сплату за отриману партію товару більш, ніж на 10 календарних днів, постачальник має право вимагати сплати штрафу у розмірі 10% від суми прострочення оплати та призупинення постачання наступних партій товару до повного погашення заборгованості з урахуванням пені та збитків та в односторонньому порядку відмовитись від виконання договору.

Сторони домовилися, що до нарахування, сплати та стягнення пені, штрафу та збитків застосовується строк позовної давності тривалістю 3 роки.

При цьому, приписами ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Перевіривши розрахунок пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів вважає його обґрунтованим та правомірним, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 1015,21 грн., штраф у розмірі 1952,52 грн., 3% річних у розмірі 118,18 грн. та інфляційні втрати - 431,84 грн. є обґрунтованими та такими, що правомірно задоволені судом першої інстанції.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування чи зміни не вбачається, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім - «Фрегат» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.09.2017 у справі № 910/13477/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 у справі № 910/13477/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/13477/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту в порядку передбаченому ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 01.02.2018.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді В.В. Куксов

І.А. Іоннікова