КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2018 р. Справа№ 910/8853/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Тищенко А.І.

Майданевича А.Г.

За участю секретаря судового засідання: Бойко І.О.

За участю представників: відповідно до протоколу судового засідання від 18.01.2018.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Вахнова Михайла Вікторовича

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 (повний текст рішення складено 25.09.2017)

у справі №910/8853/17 (суддя Маринченко Я.В.)

За позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва"

До Фізичної особи-підприємця Вахнова Михайла Вікторовича

третя особа Солом'янська районна в місті Києві державна адміністрація

про стягнення 22530,05 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва" до відповідача Фізичної особи-підприємця Вахнова Михайла Вікторовича, третя особа - Солом'янська районна в місті Києві державна адміністрація про стягнення заборгованості по орендній платі в розмірі 22 530,05 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що всупереч умов укладеного між Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва" (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Вахновим Михайлом Вікторовичем (орендар) Договорів про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №550 від 11.02.2016, №568 від 22.09.2016 та №549 від 11.02.2016, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання зі сплати орендної плати за Договором №550 за період з вересня 2016 року по квітень 2017 року у зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість по орендній платі в розмірі 5808,41 грн., за Договором №568 за період з вересня 2016 року по квітень 2017 року у зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість по орендній платі в розмірі 12 469,80 грн. за Договором №549 за період з лютого 2016 року по квітень 2017 року у зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість по орендній платі в розмірі 1 559,03 грн., що в загальному розмірі складає 19 278,21 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 у справі №910/8853/17 позов задоволено.

Присуджено до стягення з Фізичної особи-підприємця Вахнова Михайла Вікторовича на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва" 19278 грн. 21 коп. заборгованості, 2014 грн. 55 коп. інфляційних втрат, 335 грн. 18 коп. 3% річних, 902 грн. 11 коп. пені та витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції відповідач Фізична особа-підприємець Вахнов Михайло Вікторович звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 у справі № 910/8853/17 скасувати та прийняти нове рішення суду, яким відмовити в задоволенні позову.

Одночасно відповідачем подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Вахнова Михайла Вікторовича у справі №910/8853/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Отрюха Б.В., суддів Тищенко А.І. та Майданевича А.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.10.2017 поновлено строк на апеляційне провадження, апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Вахнова Михайла Вікторовича прийнято до провадження та призначено до розгляду на 23.11.2017.

21.11.2017 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити рішення Господарського суду міста Києва № 910/8853/17 від 19.09.2017 без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення, який колегією суддів було оглянуто та долучено до матеріалів справи.

В судове засідання, призначене на 23.11.2017, повноважний представник третьої особи не з'явився.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2017 апеляційну Фізичної особи-підприємця Вахнова Михайла Вікторовича відкладено на 14.12.2017.

11.12.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів представник відповідача подав супровідний лист з додатками, які колегією суддів було оглянуто та долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 14.12.2017 представники сторін надали свої пояснення по справі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився.

Представниками позивача та відповідача в судовому засіданні 14.12.2017 подано клопотання про продовження строку вирішення спору, яке колегія суддів задовольнила та долучила до матеріалів справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 продовжено строк розгляду спору, зобов'язано відповідача зявитися до позивача для складання акту звірки взаємних розрахунків, розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Вахнова Михайла Вікторовича відкладено на 16.01.2018.

15.01.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів представник позивача подав супровідний лист в якому просив долучити до матеріалів справи копію листа про направлення акта звірки з доказами такого направлення (фіскальними чеками) з поштового відділення та копії актів звіряння розрахунків, які колегією суддів було оглянуто та долучено до матеріалів справи.

Також, 15.01.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів представник відповідача, подав клопотання про долучення до матеріалів справи копію опису вкладення у цінний лист і копію фіскального чеку, копію листа від 08.01.2018 та копію листа № 10/01-1 від 10.01.2018, копію акту звіряння розрахунків за договором № 550.

За наслідками обговорення в судовому засіданні 16.01.2018, було оголошено перерву до 18.01.2018.

17.01.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів представник відповідача подав клопотання в якому просив долучити до матеріалів справи копію листа від 16.01.2018, які колегією суддів було оглянуто та долучено до матеріалів справи.

18.01.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів представник відповідача подав додаткові пояснення із копією листа від 12.01.2018, які колегією суддів було оглянуто та долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 18.01.2018 представник відповідача надав пояснення по суті спору, підтримав доводи апеляційної скарги та просив рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 у справі № 910/8853/17 скасувати повністю та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В судовому засіданні 18.01.2018 представник позивача надав пояснення по суті спору, заперечувала проти доводів апеляційної скарги з мотивів викладених у відзиві та просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Вахнова Михайла Вікторовича, а рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 по справі № 910/8853/17 залишити в силі.

В судове засідання, призначене на 18.01.2018, повноважні представники третьої особи не з'явилися.

Колегією суддів враховано, що відповідно до частини 2 статті 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, в свою чергу частиною 3 статті 120 ГПК України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до частини 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно із частиною 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з'явилася особа, яку він представляє, або інший її представник.

Неявки в судове засідання учасника справи, якщо з'явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов'язковою.

Колегією суддів, враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвал Київського апеляційного господарського суду були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників третьої особи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Колегією суддів на підставі ч. 7 ст. 270 ГПК України надано учасникам судової справи можливість виступити у судових дебатах, яке учасниками справи реалізовано.

Згідно з частиною 1 статті 270 ГПК у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, що 11.02.2016 між Солом'янською районною в місті Києві державною адміністрацією (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Вахновим Михайлом Вікторовичем (орендар), а також Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва" (балансоутримувач) укладений договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №549.

Згідно із пунктом 1.1 Договору орендодавець на підставі рішення постійної комісії Київської міської ради №5 від 29.12.2015 та Розпорядження Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації №40 від 25.01.2016 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва (об'єкт), яке знаходиться за адресою: вул. Волинська, 8 для розміщення торговельних об'єктів з продажу продовольчих товарів, крім товарів підакцизної групи.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що об'єктом оренди є окремо розташована споруда (сміттєзбірник), загальною площею 10,0 кв. м згідно з викопіюванням з поверхового плану, що складає невід'ємну частину цього договору (Додаток №1).

Відповідно до пункту 2.2 Договору, вартість згідно із затвердженим актом оцінки майна або висновком про вартість майна станом на 31.08.2015 становить 1 кв. м - 16 560 грн., всього 174 600 грн. без урахування ПДВ.

Згідно із пунктом 2.4 Договору, орендар вступає у строкове платне користування об'єктом у термін, указаний в цьому договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації цього договору) та акта приймання-передачі об'єкта.

Відповідно до пункту 3.1 Договору, орендна плата визначена на підставі пункту 17 таблиця 2 п.20 Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради №415/1280 від 21.04.2015, і становить без ПДВ 116, 40 грн. за 1 кв. м орендної площі, що в цілому складає 1 164,00 грн.

Згідно із пунктом 3.2 Договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

Додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою. Компенсація витрат підприємства-балансоутримувача за користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт оренди, розрахунок якої оформлюється додатком та є невід'ємною частиною договору (Додаток №4) сплачується орендарем разом з орендною платою (п.3.5 Договору).

Відповідно до пункту 3.7 Договору орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця.

Пунктом 6.2 Договору визначено, що за несвоєчасну та не в повному обсязі сплату орендної плати та інших платежів на користь підприємства-балансоутримувача орендар сплачує на користь підприємства-балансоутримувача пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених орендних та інших платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

Згідно із пунктом 9.1 Договору, цей договір у відповідності до пункту 3 статті 631 Цивільного кодексу України набирає чинності з 11.02.2016 та діє до 10.02.2019.

Відповідно до акту приймання-передачі нежитлового приміщення від 11.02.2016, на виконання умов договору орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Волинська, 8, загальною площею 10,0 кв. м.

21.03.2016 Додатковою угодою до Договору №549 від 11.02.2016 сторони погодили внести зміни у п.3.1 зазначеного вище договору, доповнивши його абзацом: Орендна плата нараховується у розмірі 50% від орендної плати і складає 582 грн./міс. без урахування ПДВ, та діє з 11.02.2016 до 14.07.2016.

Крім того, між Солом'янською районною в місті Києві державною адміністрацією (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Вахновим Михайлом Вікторовичем (орендар), а також Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва" (балансоутримувач) 11.02.2016 укладений договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №550.

Згідно із пунктом 1.1 якого орендодавець на підставі рішення постійної комісії Київської міської ради №5 від 29.12.2015 та Розпорядження Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації №40 від 25.01.2016 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва (об'єкт), яке знаходиться за адресою: вул. Ушинського, 21 для розміщення торговельних об'єктів з продажу продовольчих товарів, крім товарів підакцизної групи.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що об'єктом оренди є окремо розташована споруда (сміттєзбірник), загальною площею 10,0 кв. м згідно з викопіюванням з поверхового плану, що складає невід'ємну частину цього договору (Додаток №1).

Відповідно до пункту 2.2 Договору, вартість згідно із затвердженим актом оцінки майна або висновком про вартість майна станом на 31.08.2015 становить 1 кв. м - 16560 грн., всього 165600 грн. без урахування ПДВ.

Згідно із пунктом 2.4 Договору, орендар вступає у строкове платне користування об'єктом у термін, указаний в цьому договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації цього договору) та акта приймання-передачі об'єкта.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що орендна плата визначена на підставі пункту 17 таблиця 2 п.20 Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради №415/1280 від 21.04.2015, і становить без ПДВ 110, 40 грн. за 1 кв. м орендної площі, що в цілому складає 1104,00 грн.

Відповідно до пункту 3.2 Договору визначено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

Додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою. Компенсація витрат підприємства-балансоутримувача за користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт оренди, розрахунок якої оформлюється додатком та є невід'ємною частиною договору (Додаток №4) сплачується орендарем разом з орендною платою (п.3.5 Договору).

Згідно із пунктом 3.7 Договору орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця.

Пунктом 6.2 Договору визначено, що за несвоєчасну та не в повному обсязі сплату орендної плати та інших платежів на користь підприємства-балансоутримувача орендар сплачує на користь підприємства-балансоутримувача пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених орендних та інших платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

Відповідно до пункту 9.1 Договору, даний договір у відповідності до пункту 3 статті 631 Цивільного кодексу України набирає чинності з 11.02.2016 та діє до 10.02.2019.

11.02.2016 на виконання умов договору орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Ушинського, 21, загальною площею 10,0 кв. м, що підтверджується актом приймання-передачі нежитлового приміщення.

21.03.2016 Додатковою угодою до Договору №550 від 11.02.2016 сторони погодили внести зміни у пункт 3.1 вищевказаного договору, доповнивши його абзацом: Орендна плата нараховується у розмірі 50% від орендної плати і складає 552 грн./міс. без урахування ПДВ, та діє з 11.02.2016 до 14.07.2016.

28.09.2016 Додатковою угодою до Договору №550 від 11.02.2016 сторони погодили внести зміни у пункту 3.1 вищевказаного договору, доповнивши його абзацом: Орендна плата нараховується у розмірі 50% від орендної плати і складає 552 грн./міс. без урахування ПДВ, та діє з 29.07.2016 до 30.06.2017, але не пізніше набуття чинності новою редакцією Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва.

Крім того ще, 22.04.2016 між Солом'янською районною в місті Києві державною адміністрацією (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Вахновим Михайлом Вікторовичем (орендар), а також Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва" (балансоутримувач) укладений договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №568.

Згідно із пунктом 1.1 Договору орендодавець на підставі рішення постійної комісії Київської міської ради з питань власності та Розпорядження Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації №300 від 12.04.2016 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва (об'єкт), яке знаходиться за адресою: вул. Єреванська, 22 для розміщення торговельних об'єктів з продажу продовольчих товарів, крім товарів підакцизної групи.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що об'єктом оренди є окремо розташована споруда (сміттєзбірник), загальною площею 32,9 кв. м згідно з викопіюванням з поверхового плану, що складає невід'ємну частину цього договору (Додаток №1).

Відповідно до пункту 2.2 Договору, вартість згідно із затвердженим актом оцінки майна або висновком про вартість майна станом на 30.09.2015 становить 1 кв. м - 14474,16 грн., всього 476200 грн. без урахування ПДВ.

Згідно із пунктом 2.4 Договору, орендар вступає у строкове платне користування об'єктом у термін, указаний в цьому договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації цього договору) та акта приймання-передачі об'єкта.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що орендна плата визначена на підставі пункту 17 таблиця 2 п.20 Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради №415/1280 від 21.04.2015, і становить без ПДВ 96,49 грн. за 1 кв. м орендної площі, що в цілому складає 3174,67 грн.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України (п. 3.2 Договору).

Згідно із пунктом 3.5 Договору, додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою. Компенсація витрат підприємства-балансоутримувача за користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт оренди, розрахунок якої оформлюється додатком та є невід'ємною частиною договору (Додаток №4) сплачується орендарем разом з орендною платою.

Відповідно до пункту 3.7 Договору орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця.

Пунктом 6.2 Договору визначено, що за несвоєчасну та не в повному обсязі сплату орендної плати та інших платежів на користь підприємства-балансоутримувача орендар сплачує на користь підприємства-балансоутримувача пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених орендних та інших платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

Згідно із пунктом 9.1 Договору, у відповідності до пункту 3 статті 631 Цивільного кодексу України він набирає чинності з 22.04.2016 та діє до 21.04.2019.

На виконання умов договору орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Єреванська, 22, загальною площею 32,9 кв. м, даний факт підтверджується актом приймання-передачі нежитлового приміщення від 22.04.2016.

25.04.2016 Додатковою угодою до Договору №568 від 22.04.2016 сторони погодили внести зміни у пункт 3.1 зазначеного вище договору, доповнивши його абзацом: Орендна плата нараховується у розмірі 50% від орендної плати і складає 1587,34 грн./міс. без урахування ПДВ, та діє з 22.04.2016 до 14.07.2016.

22.09.2016 Додатковою угодою до Договору №568 від 22.04.2016 сторони погодили внести зміни у пункт 3.1 зазначеного вище договору, доповнивши його абзацом: Орендна плата нараховується у розмірі 50% від орендної плати і складає 1587,34 грн./міс. без урахування ПДВ, та діє з 29.07.2016 до 30.06.2017, але не пізніше набуття чинності новою редакцією Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва.

Частиною 1 статті 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт передачі позивачем в оренду та користування відповідачем спірними нежитловими приміщеннями за Договором №550 за період з вересня 2016 року по квітень 2017 року, за Договором №568 за період з вересня 2016 року по квітень 2017 року та за Договором №549 за період з лютого 2016 року по квітень 2017 року. Відповідно за цей період позивачем нараховано до сплати орендну плату та інші, передбачені умовами договору, платежі.

Згідно із частиною 1 статті 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 статті 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно із статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відтак, на підставі положень діючого законодавства та умов договору, на відповідача покладений обов'язок зі сплати орендної плати та відшкодування витрат балансоутримувача.

З доказів які наявні в матеріалах справи, вбачається, що заборгованість відповідача за Договором №550 за період з вересня 2016 року по квітень 2017 року в розмірі 5808,41 грн., за Договором №568 за період з вересня 2016 року по квітень 2017 року в розмірі 12469,80 грн. та за Договором №549 за період з лютого 2016 року по квітень 2017 року в розмірі 1559,03 грн., що в загальному розмірі складає 19278,21 грн.

Доказів погашення відповідачем заборгованості матеріали справи не містять.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статтей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в сумі 19 278,21 грн. є правомірними та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, про що вірно вказав суд першої інстанції.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Що стосується, заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача 743,25 грн. інфляційних втрат та 130,42 грн. 3% річних за Договором №550 за період з лютого 2016 року по квітень 2017 року, 804,60 грн. інфляційних втрат та 112,43 грн. 3% річних за Договором №568 за період з вересня 2016 року по квітень 2017 року та 466,70 грн. інфляційних втрат та 92,33 грн. 3% річних за Договором №549 за період з лютого 2016 року по квітень 2017 року, в загальному розмірі становить 2014,55 грн. інфляційних втрат та 335,18 грн. 3% річних.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем при здійсненні вказаних нарахувань допущено арифметичні помилки, також мають місце неточності щодо визначення періодів нарахування, проте здійснивши власний перерахунок заявлених до стягнення сум та дійшов висновку, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог у цій частині в межах заявлених сум.

Крім того, що стосується заявлених позивачем вимог щодо стягнення з відповідача пені в загальному розмірі 902,11 грн., зокрема за Договором №550 в сумі 275,90 грн. та за Договором №568 в розмірі 626,21 грн. слід зазначити наступне.

Частиною 1 статті 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно із статтею 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до частини 1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 1 статті 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Як вже зазначалося, згідно із пунктами 6.2 укладених між сторонами Договорів за несвоєчасну та не в повному обсязі сплату орендної плати та інших платежів на користь підприємства-балансоутримувача орендар сплачує на користь підприємства-балансоутримувача пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених орендних та інших платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

Відповідно до статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у відповідача обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість, матеріали справи не містять.

Враховуючи все вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог у цій частині в межах заявлених позивачем сум.

Що стосується, посилань відповідача на факт поліпшення об'єктів оренди, слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 7.6 договорів оренди між Соломянською районною в місті Києві державною адміністрацією та ФОП Вахновим М.В. вбачається, що для отримання згоди орендодавця на здійснення поліпшень орендар подає заяву і матеріали згідно з положенням про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженим рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280.

Орендар вправі залишити за собою проведені ним полпшення об'єкта, здійснені за рахунок власних коштів, якщо вони можуть бути відокремлені від об'єкта без заподіяння йому шкоди.

Поліпшення об'єкта, виконані орендарем за власні кошти згідно з вимогами підпункту 7.3 договорів, які неможливо відокремити від об'єкта без заподіяння йому шкоди, залишаються у комунальній власності територіальної громади міста Києва за винятком приватизації, продажу або іншого відчуження об'єкта орендарю.

Орендар має право отримати відшкодуваня витрат, здійснених на невідємні поліпшення виконані за згодою орендодавця, якщо орендар належно виконав умови договору протягом строку його дії, а орендодавець не подовжив дію договору після закінчення строку оренди, у зв'язку з необхідністю використання об'єкта оренди для власних потреб.

Розмір відшкодування витрат, здійснених на невід'ємні поліпшення, визначаються за результатами незалежної оцінки.

Як вже заначалося договорами оренди визначено, що орендна плата перераховується орендарем на рахунок підприємства-балансоутримувача, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі, не залежно від наслідків господарської діяльності щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця. При цьому, не направлення відповідних рахунків, не унеможливлює виконання відповідачем зобов'язання з оплати орендної плати, враховуючи, що її ставки та порядок корегування визначені умовами договорів.

Крім того, слід наголосити, що зі змісту листів погодження на поліпшення об'єктів оренди, вбачається, що апелянт сам був ініціатором даних поліпшень.

Доказів звернення до орендодавця із заявами про зарахування зустрічних вимог матеріали справи не містять.

За змістом ст.601 ЦК України припинення зобов'язання зарахуванням можливе за умов зустрічності вимог сторін, їх однорідності та безспірності. За відсутності безспірності вимог спір має бути вирішений у судовому порядку з дотриманням вимог процесуального закону.

Доводи, які наведені скаржником в апеляційній скарзі, судовою колегією до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Отже, суд апеляційної інстанції зазначає про помилковість доводів апеляційної скарги, щодо безпідставного стягнення судом першої інстанції суми основного боргу, 3 % річних, інфляційних втрат та пені.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається, а доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Таким чином, апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Михайла Вікторовича на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 у справі № 910/8853/17 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 у справі № 910/8853/17 підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 267-270, 273, 275, 276, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Михайла Вікторовича залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 у справі № 910/8853/17 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/8853/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді А.І. Тищенко

А.Г. Майданевич