УХВАЛА

18.01.2018Справа № 910/18322/15

За скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "НАДРА ІНТЕГРОВАНІ РІШЕННЯ", яке змінило найменування на товариство з обмеженою відповідальністю "Тутковський інтегровані рішення"(04114, м.Київ, вул. Дубровицька, буд. 28, )

на постанову заступника начальника відділу Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про арешт коштів

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Союз 2000"(39430, Полтавська обл., Машівський р-н, с. Селещина, вул. Леніна, буд. 4А, )

до товариства з обмеженою відповідальністю "НАДРА ІНТЕГРОВАНІ РІШЕННЯ", яке змінило найменування на товариство з обмеженою відповідальністю "Тутковський інтегровані рішення"(04114, м.Київ, вул. Дубровицька, буд. 28, )

про стягнення 172 722,82 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники сторін:

від позивача не прибули

від відповідача (скаржника) не прибули

Від ВДВС не прибули

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості, у зв'язку з неналежним виконанням умов договору на постачання скрапленого газу № 267/С від 24.09.2014 у розмірі 172 722,82 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2015 порушено провадження у справі №910/18322/15 та призначено до розгляду на 30.07.2015.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.09.2015 у справі № 910/18322/15 позовні вимоги задоволено: Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "НАДРА ІНТЕГРОВАНІ РІШЕННЯ" (04114, м. Київ, вул. Дубровицька, буд. 28, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Союз 2000" (39430, Полтавська обл., Машівський р-н, с. Селещина, вул. Леніна, буд. 4/а, ) основний борг в сумі 168 085 (сто шістдесят вісім тисяч вісімдесят п'ять) грн. 50 коп., 3% річних в сумі 939(дев'ятсот тридцять дев'ять) грн. 44 коп, інфляційні збитки в сумі 3697(три тисячі шістсот дев'яносто сім) грн. 88 коп. та судовий збір в розмірі 3454(три тисячі чотириста п'ятдесят чотири) грн. 46 коп.

02.10.2015 на виконання вищевказаного судового рішення Господарським судом міста Києва в порядку статті 116 Господарського процесуального кодексу України видано відповідний наказ.

13.12.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від товариства з обмеженою відповідальністю "НАДРА ІНТЕГРОВАНІ РІШЕННЯ" на постанову заступника начальника відділу Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про арешт коштів

Частиною 1 статті 342 Господарського процесуального кодексу України ( в редакції від 15.12.2017) передбачено, що скарги на дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення розглядаються у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Враховуючи вищевикладене, суд призначив скаргу Державного науково-дослідного інституту з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи на дії Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві до розгляду на 18.01.2018.

Представники скаржника, стягувача та ВДВС в судове засідання 18.01.2018 не прибули, про причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник скаржника через канцелярію суду подав додаткові докази та просив задовольнити свою скаргу.

Представник ВДВС через канцелярію суду подав заперечення, в яких проти задоволення скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

У відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Судом встановлено, що на виконанні Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження №49689445 про стягнення з ТОВ "Надра Інтегровані Рішення", яке в подальшому було перейменоване на ТОВ "Тутковський Інтегровані Рішення" (ідентифікаційний код юридичної особи 32705573) на користь ТОВ "Союз 2000" (ідентифікаційний код юридичної особи 30131474) суми боргу у розмірі 173 177,28 грн. на підставі наказу господарського суду міста Києва №910/18322/15 від 02.10.2015.

10 грудня 2015 року відкрито виконавче провадження №49689445, старшим державним виконавцем ВДВС Оболонського районного управління юстиції у міста Києві Каштановою Аліною Вячеславівною.

12 грудня 2017 року, після 2-х років з моменту відкриття виконавчого провадження №49689445, заступником начальника відділу Оболонського районного ВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Чернявською Тетяною Миколаївною було винесено постанову про арешт майна боржника - ТОВ "Тутковський Інтегровані Рішення" та внесено відомості про арешт до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Як зазначив скаржник, йому стало відомо про оскаржувану постанову 12.12.2017, після отримання інформації про виконавче провадження з Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Скаржник вважає, що зазначена постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з грубим порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню.

ВДВС Оболонського районного управління юстиції у міста Києві заперечила проти скарги, зазначивши, що 13.12.2017 до відділу від боржника надійшло клопотання щодо закінчення виконавчого провадження у зв'язку з фактичним виконанням в добровільний строк та надано підтверджуючи матеріали про виконання рішення суду .

14.12.2017 заступником начальника відділу винесено постанову № 49689445 про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду боржником, копії якої разом з виконавчий документом направлено до Господарського суду м. Києва для приєднання до матеріалів справи та боржником копію отримано наручно.

Того ж дня заступником начальника на підставі постанови про закінчення виконавчого провадження було внесено відповідні записи до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Проте, матеріали справи, зокрема інформація про виконавче провадження з Автоматизованої системи виконавчого провадження, свідчать, що 12.12.2017 заступником начальника відділу Оболонського районного ВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Чернявською Тетяною Миколаївною було винесено саме постанову про арешт майна боржника - ТОВ "Тутковський Інтегровані Рішення" та внесено відомості про арешт до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відтак заперечення ВДВС Оболонського районного управління юстиції у міста Києві спростовуються наявними матеріалами справи.

Суд зазначає, що згідно Постанови про закінчення виконавчого провадження №49710830, борг за наказом господарського суду міста Києва №910/18322/15 від 02.10.2015 у розмірі 176 177,28 грн. було повністю погашено ТОВ "Тутковський Інтегровані Рішення" в строк наданий Боржнику для самостійного виконання.

Отже проведення виконавчих дій, в тому числі накладення арешту в рамках виконавчого провадження №49689445 за яким нібито здійснюється виконання наказу господарського суду міста Києва від 02.12.2015 р. по справі №910/18322/15, 12-го грудня 2017 року є безпідставним та не законним.

Крім того, судом встановлено, що 13.07.2017 постановою господарського суду Полтавської області по справі №917/908/17 було визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Союз 2000" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Статтею 39 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що підставами закінчення виконавчого провадження є в тому числі: фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п. 9 ч. 1 ст. 39).

Однак заступником начальника відділу Оболонського районного ВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Чернявською Тетяною Миколаївною не враховуючи наведені вище обставини, які свідчать про закінчення виконавчого провадження, було умисно та не законно накладено арешт на все майно ТОВ "Тутковський Інтегровані Рішення".

На підтвердження зміни назви Боржника з Товариства з обмеженою відповідальністю "Надра інтегровані рішення" на Товариства з обмеженою відповідальністю "Тутковський інтегровані рішення" надаємо Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 12.12.2017.

Частиною 1 ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про припинення виконавчого провадження, повідомлення про відмову у прийнятті виконавчого документа до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин скарги в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що скарга товариства з обмеженою відповідальністю "НАДРА ІНТЕГРОВАНІ РІШЕННЯ", яке змінило найменування на товариство з обмеженою відповідальністю "Тутковський інтегровані рішення"(04114, м.Київ, вул. Дубровицька, буд. 28, ) на постанову заступника начальника відділу Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про арешт коштів підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно з пунктом 4.1. Інструкцію про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 № 74/5, постанова про відкриття виконавчого провадження вважається врученою боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі, за умов, передбачених для вручення судових повісток. У разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, установленому статтею 32 Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення.

З огляду на встановлені судом обставини та вищенаведені норми Закону України "Про виконавче провадження" суд дійшов висновку про неправомірність дій державного виконавця щодо винесення оскаржуваної постанови про арешт майна боржника - ТОВ "Тутковський Інтегровані Рішення", оскільки боржником, згідно Постанови про закінчення виконавчого провадження №49710830, борг за наказом господарського суду міста Києва №910/18322/15 від 02.10.2015 у розмірі 176 177,28 грн. було повністю погашено в строк наданий Боржнику для самостійного виконання.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 17 Закону, виконанню державною виконавчою службою підлягають такі виконавчі документи: ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених Законом.

За статтею 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено обов'язковість виконання судових рішень, невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ст. 18 Господарського процесуального кодексу України Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Ці положення Конституції поширюються на всіх без винятку службових осіб, незалежно від того, чи є вони представниками законодавчої, виконавчої або судової влади, виконують свої службові обов'язки у державному апараті, в органах місцевого самоврядування або на окремих підприємствах, в установах та організаціях.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЗУ "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 1 ст. 82 ЗУ "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Згідно п. 4 ст. 82 ЗУ "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно з п. 9.13. постанови Пленуму ВГСУ від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Відповідно до ст.342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі у справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника.

Згідно ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Нормою ч. 2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Нормою ч.4 ст. 13 передбачено, що невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України "Про державну виконавчу службу" державний виконавець здійснює примусове виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Контроль за законністю виконавчого провадження здійснюється у відповідності до ст. 83 Закону та регламентований Інструкцією з організіції примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/05 від 02.04.2012 (далі - Інструкція).

Пунктом 1.4 Інструкції встановлено, що безпосередній контроль за діями виконавців покладений на начальників відділів державної виконавчої служби. Відповідно до ч.2 ст. 83 Закону керівник органу державної виконавчої служби при здійсненні контролю за діями державного виконавця під час виконання рішень, якщо вони суперечать вимогам Закону, вправі зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно п. 9.2 Інструкції начальник відділу ДВС перевіряє виконавче провадження зокрема за заявою стягувана.

Згідно з вимогами ст. 6 Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 344 ГПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

За таких обставин, керуючись положеннями ЗУ України "Про виконавче провадження", ст. ст. 1-3, 18, 339-345 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Тутковський інтегровані рішення"(04114, м.Київ, вул. Дубровицька, буд. 28, ) на постанову заступника начальника відділу Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про арешт коштів.

2. Визнати неправомірними дії заступника начальника відділу Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про арешт коштів.

3. Визнати незаконною та скасувати постанову про арешт майна боржника від 12.12.2017, що винесена заступником начальника відділу Оболонського районного ВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Чернявською Тетяною Миколаївною, в рамках виконавчого провадження ВП №49689445.

4. Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/sud5011/.

5. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

6. Копію ухвали розіслати сторонам та Оболонському районному відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Суддя Головатюк Л.Д.

Дата підписання повного тексту ухвали 24.01.2018