ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2698/17
Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Цісельський К.О.,

за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПРИВАТБАНК до Приватного підприємства „Зелена Енергія-Агро про стягнення 648100,33 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.11.2017 р. прийнято позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПРИВАТБАНК, порушено провадження у справі № 916/2698/17 та призначено її до розгляду в засіданні суду на 22.11.2017 р.

В судовому засіданні 22.11.2017 р. розгляд справи відкладено на 11.12.2017 р., в судовому засіданні 11.12.2017 р. на 03.01.2018 р.

В звязку з набранням чинності новою редакцією ГПК України ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.12.2017 р. постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, останнє призначено на 03.01.2018 р.

В засіданні суду 03.01.2018 р. оголошено перерву до 10.01.2018 р., про що постановлено протокольну ухвалу.

Протокольною ухвалою від 10.01.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 23.01.2018 р.

Згідно із приписами ст.240 ГПК України в судовому засіданні 23.01.2018 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ,,ПРИВАТБАНК (далі ПАТ КБ ,,ПРИВАТБАНК) звернулось в Господарський суд Одеської області з позовною заявою про стягнення з Приватного підприємства „Зелена Енергія-Агро (далі ПП „Зелена Енергія-Агро) 648100,33 грн. заборгованості за договором банківського обслуговування (послуга ,,кредитний ліміт на поточний рахунок), з яких: 490000,00 грн. кредиту, 110416,96 грн. відсотків за користування кредитом, 10770,00 грн. комісії, 36913,37 грн. пені.

Обґрунтовуючи позов, ПАТ КБ ,,ПРИВАТБАНК посилається, зокрема, на приписи ст.193 ГК України, ст.ст.15,16,599,629,634,638,639,1048,1054 ЦК України, датовані 14.03.2014 р. заяви директора ПП „Зелена Енергія-Агро про відкриття рахунку № 4331 та про приєднання до ,,Умов та правил надання банківських послуг, витяг з ,,Умов та правил надання банківських послуг, банківську виписку по рахунку № 4331 за період з 02.09.2016 р. по 28.09.2017 р., виписки з „Приват24 по клієнту з повідомленнями про встановлення кредитного ліміту ПП „Зелена Енергія-Агро від 12.12.2014 р. та від 07.09.2016 р. тощо.

ПП „Зелена Енергія-Агро письмово заперечило проти задоволення позову, посилаючись на те, що:

- у позові вказано про існування у відповідача банківських рахунків № 4331 та № 11942, проте доказів відкриття другого рахунку не надано;

- заяву про приєднання до ,,Умов та правил надання банківських послуг директор ПП „Зелена Енергія-Агро не підписував;

- через несправність посівного комплексу, який отримано у позивача в лізинг, відповідач не зміг сплачувати лізингові платежі, внаслідок чого банк почав самостійно нараховувати кошти на рахунок № 4331 як овердрафт, а потім їх списувати з метою погашення лізингових платежів;

- факт підписання заяви про приєднання до ,,Умов та правил надання банківських послуг не підтверджує отримання відповідачем кредитних коштів за відсутності доказів замовлення послуги овердрафту;

- розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не є належним та допустимим доказом, т.я. не являється документом первинного бухгалтерського обліку;

- позивачем пропущено строк позовної давності для нарахування штрафних санкцій, встановлений ч.6 ст.232 ГК України;

- застосована для розрахунку пені процентна ставка значно більша, ніж розмір подвійної облікової ставки НБУ.

У відповіді на відзив ПАТ КБ ,,ПРИВАТБАНК не погоджується із твердженнями ПП „Зелена Енергія-Агро та просить їх відхилити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши відповідність їх доводів фактичним обставинам справи та нормам українського законодавства, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

14.03.2014 р. директором ПП „Зелена Енергія-Агро оформлено заяву про відкриття в ПАТ КБ ,,ПРИВАТБАНК поточного рахунку № 4331. Того ж дня складено заяву про приєднання до ,,Умов та правил надання банківських послуг (далі Умови), в якій зазначено, що ця заява разом з Умовами, які знаходяться на сайті www.pb.ua, а також тарифами банку складають договір банківського обслуговування між ПП „Зелена Енергія-Агро як Клієнтом та ПАТ КБ ,,ПРИВАТБАНК як Банком.

Після підписання договору Клієнту встановлено на поточний рахунок кредитний ліміт, у т.ч. 500000,00 грн., починаючи з 07.09.2016 р.

Пунктом 3.2.1.1.1 Умов передбачено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта в межах кредитного ліміту... Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає в проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

В ч.ч.1 та 2 ст.1069 ЦК України закріплено, що якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обовязки сторін, повязані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із приписами ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, між сторонами існують господарські правовідносини, підставою яких є кредитна угода, що виникла з договору обслуговування банківського рахунку.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

З наданих до матеріалів справи документів вбачається, що ПП „Зелена Енергія-Агро в рамках встановленого йому кредитного ліміту використовувало грошові кошти. При цьому станом на день подачі позову не повернутими Банку залишились 490000,00 грн. (кредит у цій сумі вперше отримано 30.09.2016 р., строк його повернення для Клієнта з аграрного сектору економіки Умовами встановлено на рівні 270 днів, прострочення виникло 29.06.2017 р.), про що свідчать виписка по рахунку № 4331 та меморіальні ордери, які є належними доказами перерахування кредитних коштів Клієнту.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення 490000,00 грн. боргу за кредитом підлягають задоволенню.

Згідно п.3.2.1.1.3 Умов кредит надається в обмін на зобовязання Клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків та винагороди…

Відповідно до п.3.2.1.2.2.2. Умов Клієнт зобовязується сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом згідно п.п.3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3.

Згідно п.3.2.1.4.1 Умов за користування кредитним лімітом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка)…

В п.3.2.1.4 Умов наведено порядок розрахунків, а також розміри відсотків за користування кредитом. Зокрема, за правилами п.3.2.1.4.1.2 Умов за сумами кредиту, отриманими з 01.04.2016 р., при наявності дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня, проводиться нарахування відсотків за користування кредитом у розмірі 30 (тридцять) % річних для договорів забезпечених порукою, 34 (тридцять чотири) % річних для договорів незабезпечених порукою. Списання нарахованих відсотків проводиться по 1-х числах кожного місяця, за попередній місяць.

Згідно п.3.2.1.4.3 Умов сплата відсотків за користування кредитом, розрахованих згідно п.п.3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, проводиться в порядку, зазначеному в п.п.3.2.1.1.1, 3.2.1.2.1.4, 3.2.1.2.2.8. Відсотки, несплачені після закінчення періоду безперервного користування кредитом, вважаються простроченими (крім випадків розірвання кредиту згідно п.3.2.1.2.3.4). Сплата відсотків може бути проведена Клієнтом також з інших належних йому рахунків у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.3.2.1.4.4 Умов Клієнт сплачує Банку комісію за використання ліміту відповідно до п.п.3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг. Банк може на свій розсуд не стягувати зазначену комісію в разі, якщо максимальне сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній календарний місяць, не перевищувало 100 гривень. Сума стягуваної комісії не менше за 200 грн.

За змістом ч.1 ст.1050 ЦК України боржник, який не повернув своєчасно кредитні кошти, зобовязаний сплатити кредитору неустойку.

Неустойкою (штрафом, пенею) згідно приписів ч.1 ст.549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобовязання.

Згідно п.3.2.1.5.1 Умов при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п.3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п.3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6, Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу…

Згідно п. 3.2.1.5.4. Умов нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязань, передбаченої п.п. 3.2.1.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 15 (пятнадцяти) років з дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконано Клієнтом.

Проаналізувавши наведені положення спеціального законодавства та зміст досягнутих контрагентами домовленостей в аспекті обставин даної справи, перевіривши методологічну та арифметичну правильність доданого до позову розрахунку його ціни, господарський суд вважає, що ПП „Зелена Енергія-Агро має сплатити 110416,96 грн. відсотків за користування кредитом, 10770,00 грн. комісії, 36913,37 грн. пені, у звязку з чим вимоги і в цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується доводів ПП „Зелена Енергія-Агро про існування у відповідача банківських рахунків № 4331 та № 11942 та про відсутність доказів відкриття останнього, то в цій частині суд зазначає, що рахунок № 11942 відкривається Банком для обслуговування та обліку банківських операцій основного рахунку № 4331. Для його відкриття заява Клієнта не потрібна.

Доводи ПП „Зелена Енергія-Агро щодо непідписання директором заяви про приєднання до Умов не спричиняють відмову у позові, оскільки матеріалами справи підтверджується факт використання кредитних коштів в порядку, передбаченому Умовами, в т.ч. шляхом оформлення меморіальних ордерів з метою перерахування коштів контрагентам відповідача. При цьому в судовому засіданні 23.01.2018 р. директор Клієнта визнав, що ним витрачено кредит на придбання, зокрема, добрив для сільськогосподарської діяльності підприємства, та, що повернення коштів планується після реалізації врожаю. Таким чином, навіть якщо припустити, що заяву про приєднання до Умов підписано не директором відповідача, безпосередньо директор схвалив вчинення такого правочину, у звязку з чим на підставі ст.241 ЦК України кредитна угода між сторонами створює для них цивільні права та обовязки.

Посилання відповідача в частині того, що Банк неправомірно списував кошти з рахунку № 4331 з метою погашення лізингових платежів за іншим договором, доказово не підтверджено.

Інші посилання на те, що підписання заяви про приєднання до Умов не свідчить про отримання ПП „Зелена Енергія-Агро кредитних коштів, не приймаються до уваги, адже одержання кредиту доводиться банківськими виписками та меморіальними ордерами.

Позиція Клієнта про неможливість врахування під час прийняття рішення розрахунку заборгованості визнається судом необґрунтованою, оскільки він складений на підставі первинної бухгалтерської документації.

Хибними також є твердження ПП „Зелена Енергія-Агро, що позивачем пропущено строк позовної давності для нарахування штрафних санкцій, встановлений ч.6 ст.232 ГК України, т.я. питання позовної давності названою нормою не врегульовано. До того ж наведений вище п.3.2.1.5.4 Умов встановлює можливість нарахування неустойки протягом 15 (пятнадцяти) років з дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконано Клієнтом, що дозволяється приписами ч.6 ст.232 ГК України.

Окремо в своїх запереченнях відповідач помилково стверджує, що позивачем застосовано для розрахунку пені процентну ставку значно більшу, ніж розмір подвійної облікової ставки НБУ, тому що, як вбачається з розрахунку позовних вимог, пеня розрахована Банком, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, згідно п.3.2.1.5.1 Умов.

За правилами п.1 ч.4 ст.129 ГПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Керуючись ст.ст.129,232,233,238,240,241 ГПК України, вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства „Зелена Енергія-Агро (67600, Одеська обл., м. Біляївка, вул. Нижня, буд. 1А, код 39114782) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПРИВАТБАНК (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, код 14360570) 490000/чотириста девяносто тисяч/ грн. 00 коп. боргу за кредитом, 110416/сто десять тисяч чотириста шістнадцять/ грн. 96 коп. відсотків за користування кредитом, 10770/десять тисяч сімсот сімдесят/ грн. 00 коп. комісії, 36913/тридцять шість тисяч девятсот тринадцять/ грн. 37 коп. пені та 9721/девять тисяч сімсот двадцять одну/ грн. 50 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного його тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 26 січня 2018 р.

Суддя Л.В. Лічман