ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року справа № 925/1396/17

Господарський суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Єфіменка В.В.,

з секретарем судового засідання Макарченко Н.П.;

представники сторін:

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю,

від відповідача ОСОБА_2 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області в м. Черкаси справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект Інвест ХХІ", м.Одеса

до Приватного підприємства "Фенікс-Агро" , м.Умань

про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Проект Інвест ХХІ", посилаючись на ст.ст.525, 526, 530 ЦК України заявив позов, в якому просив суд стягнути з відповідача - Приватного підприємства "Фенікс-Агро" на користь позивача за неналежне виконання зобовязань по договору купівлі-продажу від 30.03.2017 № 30/03/17:

- суму штрафних санкцій у розмірі 155 717 (сто п'ятдесят п'ять тисяч сімсот сімнадцять гривень) грн. 22 коп.;

- сплачений судовий збір у розмірі 4735, 76 (чотири тисячі сімсот тридцять п'ять гривень сімдесят шість копійок).

- витрати на юридичну допомогу в розмірі 10 000 грн.

Ухвалою суду від 10.01.2018 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання у справі на 09 год. 00 хв. 23 січня 2018 р.

23.01.2018 представники сторін подали до суду письмові згоди про здійснення розгляду справи по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання в порядку ч.6 ст.183 ГПК України.

Ухвалою суду від 23.01.2018 закінчено підготовче засідання та здійснено розгляд справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач у відзиві на позов та його представник в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю посилаючись на те, що обовязок повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не може розцінюватись як грошове зобовязання, беручи до уваги відсутність в договорі поставки від 30.03.2017 № 30/03/17 положень щодо розміру та порядку нарахування відсотків за користування грошовими коштами.

Відповідач зазначив, що зі змісту рахунку № СФ-001554 від 30.03.2017 та Договору, на який посилається Позивач слідує, що поставка повинна була здійснюватися на умовах FCA згідно "Інкотермс" в редакції 2010 р.

Відповідно до даних умов зобов'язання продавця закінчуються з моменту доставки товару у пункт вказаний покупцем. Покупець зобов'язується надати повідомлення про терміни, спосіб, місце поставки і дані про перевізника, але з невідомих причин свого зобов'язання Позивач не виконав, порушивши вимоги ст. 525 Цивільного кодексу України, згідно з якою одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Процес проведення переговорів та укладення Договору свідчить про те, що Позивач не бажав настання правових наслідків, які обумовлювалися цим Договором, а здійснив все для того, щоб даний Договір не був виконаний в повній мірі Відповідачем - з наступним стягненням оперативно-господарських санкцій та уникнення сплати до бюджету ПДВ.

Відповідач вважає, що оскільки Позивач не виконав свої зобов'язання щодо надання повідомлення про терміни, спосіб, місце поставки і дані про перевізника, то прострочення боржника (Відповідача) не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора відповідно до п.4 ст.612 Цивільного кодексу України.

На цій підставі відповідач вважав, що до 06.06.2017 включно Позивач відстрочив виконання зобов'язання, тому що термін дії Договору до 31.12.2017, a представник Позивача в телефонному режимі запевняв у дійсності умов Договору. В телефонному режимі до представника Позивача не одноразово зверталися з пропозицією про повернення коштів та з проханням надіслати примірник узгодженого оригіналу Договору.

Також, про надання примірника узгодженого оригіналу Договору Позивачем вказувалось у відповідях на його листи - претензії № 1 від 08.06.2017 р. та № 2 від 04.09.2017 р. (номера вихідних листів Відповідача) № 39 від 29.08.2017 та № 158 від 21.09.2017).

Відповідач стверджує, що на початку червня представник Позивача зателефонував до представника Відповідача з вимогою про повернення коштів, на що представник Відповідача відповів, що необхідно офіційний лист. Після чого Представником позивача на електронну адресу представника Відповідача 06.06.2017 надійшла сканкопія листа № 453 від 06.06.2017 про повернення коштів, а тому, як вважає відповідач, очевидним є той факт, що протягом квітня - травня 2017 р. Позивач уникав виконання договору або надання листа про повернення коштів з метою уникнення сплати ПДВ до бюджету. (Оригінал листа Позивачем не надсилався).

23.01.2018 від відповідача надійшло до суду письмове пояснення, в якому відповідач зауважив, що переговори по спірному Договору велися менеджером ПП «Фенікс Агро» ОСОБА_3 в телефонному режимі та шляхом листування електронною поштою Продавця: - Покупця: . На момент надання Позивачем претензій, - Відповідачем у відповідях на ці претензії було прохання надати оригінал спірного договору, в зв'язку з його відсутністю. Тому, на момент отримання Позовної заяви, оригінал спірного Договору у Відповідача, згідно даних журналів вхідної та вихідної кореспонденції також був відсутній.

Згідно довідки ТОВ «Хостінг Україна», наданої цим підприємством в електронному вигляді, реєстратором доменного імені fenix-agro.com є ПП «Фенікс Агро». Конкретні електронні адреси встановлюються системним адміністратором підприємства, в межах вказаного доменного імені. Загальновідомою електронною адресою підприємства є адреса, яка вказана на офіційному сайті ПП «Фенікс Arpo»(https://fenix-agro.com/), яка вказана в закладці контактної інформації, а саме: , там же вказані також індивідуальні електронні адреси співробітників. Індивідуальні електронні адреси співробітників використовуються ними, як контактна інформація при укладені Договорів та проведенні переговорів з партнерами Відповідача. Після звільнення співробітника програмне забезпечення електронної пошти співробітника протягом трьох місяців перадресовується на електронну пошту нового співробітника. Після цього терміну вона може бути видалена, якщо новий співробітник не співпрацює з партнерами попереднього працівника.

Менеджер ПП «Фенікс Агро» ОСОБА_3 був звільнений 14.04.2017 наказом № 15-к від 06.04.2017 згідно поданої ним заяви. Факт звільнення зафіксований у таблиці 5 Звіту про єдиний соціальний внесок (електронна форма звітності). В зв'язку зі звільненням ОСОБА_3 програмне забезпечення його електронної пошти перейшло до менеджера ОСОБА_4, що дало можливість частково відновити переписку попереднього працівника, але повністю відновити зміст електронної пошти не має можливості.

Щодо заперечень в задоволенні позовних вимог Позивача, Відповідач посилився на правову позицію Верховного суду України, викладену у Постанові № 3-357го15 від 01.07.2015.

Суд, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, приходить до наступного.

За приписами ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача штрафних санкцій за невиконання вимог договору купівлі-продажу.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відносини купівлі-продажу урегульовані главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) та отримати розрахунок, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Ч.1 ст.181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Ст.11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (стаття 626 ЦК України).

Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що 30.03.2017 між сторонами укладено договір купівлі-продажу № 30/03/17 (далі - Договір), відповідно до умов якого Відповідач зобов'язався поставити Позивачу товар горох жовтий, врожаю 2016 р., а позивач зобовязався прийняти та оплатити продукцію в обємах та у строки, передбачені цим договором. (а.с.13-17).

П. 3.3 Договору визначена загальна вартість товару - 1 480 000 (один мільйон чотириста вісімдесят тисяч) грн. 00 коп., яка згідно із п. 5.1. Договору, була сплачена позивачем на умовах 100 % попередньої оплати на рахунок відповідача, що підтверджується банківською випискою про рух коштів за період з 01.01.2017 по 09.08.2017 (а.с.24).

За умовами п. 4.2. Договору, відповідач був зобов'язаний здійснити поставку товару у строк до 14 квітня 2017 року (включно)

На підставі п. 9.1 Договору між сторонами були проведені переговори щодо повернення перерахованих за постачання Товару грошових коштів, а також про сплату визначених розділом 7 Договору, штрафних санкцій.

Результатом вищевказаних заходів стало повернення відповідачем грошових коштів, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку в установі банку, дослідженою в судовому засіданні, у наступній послідовності:

- 07.06.2017 500 000 грн.;

- 08.06.2017 500 000 грн.;

- 13.06.2017 400 000 грн.;

- 21.06.2017 80 000 грн. (а.с.24)

Зобовязання у відповідності з ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами статті 629 ЦК України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Доказів здійснення поставки товару відповідно до умов вищевказаного договору відповідач суду не надав.

За приписами ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. П.5.1 Договору сторони узгодили, що у випадку несвоєчасної поставки Товару Покупцю, Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,02% від вартості несвоєчасно поставленого Товару за кожен день прострочення поставки, але не більше 3% від загальної вартості Товару, поставку якого прострочено.

П.7.1. Договору сторони узгодили, що у випадку порушення строку поставки Товару, Постачальник сплачує штраф в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно поставленого Товару за кожен день прострочення. Крім цього Постачальник зобов'язується на вимогу Покупця сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також тридцять чотири процента річних від простроченої суми.

Розмір нарахованих позивачем відповідачу штрафних санкцій за невиконання умов вищевказаного договору за період з 15.04.2017 по 21.06.2017 (кількість днів - 67) складає 155 717 грн 22 коп.

Заявляючи позов, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на юридичну допомогу в розмірі 10 000 грн. посилаючись на Договір про надання юридичних послуг від 28.02.2017 № 2802/1 та Акт надання юридичних послуг від 04.10.2017 № 6 (а.с.18-22).

За приписами ст.126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В матеріалах справи, крім вищезазначених Договору про надання юридичних послуг від 28.02.2017 № 2802/1 та Акту надання юридичних послуг від 04.10.2017 № 6 на суму 10 000 грн., відповідні докази, визначені у ст.126 ГПК України (документи про перерахування та отримання грошей), відсутні.

Відтак, суд вважає клопотання позивача про стягнення витрат на юридичну допомогу необґрунтованим і таким, що задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позивач довів свої позовні вимоги, які підлягають до часткового задоволення. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути 155 717 грн. 22 коп. штрафних санкцій за неналежне виконання зобовязань за договором купівлі-продажу від 30.03.2017 № 30/03/17.

Оскільки клопотання позивача про забезпечення позову судом залишено без задоволення, а фактично відмовлено у забезпеченні позову, то судовий збір в розмірі 800 грн. не підлягає поверненню.

Витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 3935 грн. 77 коп. підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 123,219, 220,232 240 ГПК України, суд -,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути суму штрафних санкцій у розмірі 155 717 (сто п'ятдесят п'ять тисяч сімсот сімнадцять гривень) грн. 22 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3935, 77 ( три тисячі девятсот тридцять п'ять гривень сімдесят сім копійок) з Приватного підприємства "Фенікс-Агро" (, вул. Ґонти, 3 м. Умань, 20302, Черкаська область) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект Інвест ХХІ" (, АДРЕСА_1, 65014).

В частині стягнення з відповідача витрат на юридичну допомогу в розмірі 10000 грн. відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в порядку визначеному ГПК України з дня складення повного рішення.

Рішення складено 25.01.2018 .

Суддя В.В.Єфіменко