ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2018 р. Справа № 920/770/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Білецька А.М., суддя Пелипенко Н.М.,

при секретарі Бєлкіній О.М.,

за участю представників:

позивача - Любенська А.О. - договір про надання правової допомоги (витяг) № 6/18-У від 22.01.2018,

1-го відповідача - Попов В.О. - договір про надання правової допомоги(витяг) № 1 від 08.01.2018,

2-го відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №3363 С/3) на рішення господарського суду Сумської області від 12.10.2017 у справі № 920/770/17

за позовом Дочірнього підприємства "Укравтогаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ,

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомпанія СТС", м. Суми,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Оріон-Д", м. Суми,

про визнання негативної інформації недостовірною, зобов'язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Сумської області від 03.07.2017 у справі №920/770/17 (суддя Котельницька В.Л.) позов задоволено частково. Визнано недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Дочірнього підприємства "Укравтогаз" () негативну інформацію, поширену Товариством з обмеженою відповідальністю "Телекомпанія СТС" () 14.03.2017 за Інтернет-адресою: http://sts.sumy.ua/video-news/sumske-pidpriyemstva-navmisno-doveli-do-bankrutstva.html з посиланням на автора інформації - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Оріон-Д" (), а саме наступну інформацію: "Кілька діб, близько 2-х десятків чоловіків чергували біля одного з Сумських підприємств. Невідомі під'їжджали на різних машинах та бусах із номерами інших регіонів України. За цим слідкували купа правоохоронців. Представники підприємства, кажуть це рейдерський захват", а також негативну інформацію, поширену Товариством з обмеженою відповідальністю "Телекомпанія СТС" () 20.03.2017 за Інтернет-адресою: http://sts.sumy.ua/srime/ozbroyeni-lyudi-vnochi-silomits-vivezli-iz-sumskogo-pidprivemstva-obladnannya-na-kilka-milyoniv-video.html, з посиланням на автора інформації - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерно-технічний центр "Оріон-Д" (), а саме наступну інформацію: "Представники "Оріон-Д" впевнені - таким чином "Укравтогаз" намагається приховати власні оборудки, а їх підприємство намагаються спеціально довести до банкрутства. У суботу ж справа набула нових обертів. Скориставшись тим, що на підприємстві вихідний та не було працівників, озброєні представники київської фірми вдерлися на територію силою... У самому підприємстві певні: їх навмисно довели до банкрутства.". Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Телекомпанія СТС" () спростувати недостовірну негативну інформацію, поширену 14.03.2017 зазначеним товариством за Інтернет-адресою: http://sts.sumy.ua/video-news/sumske-pidpriyemstva-navmisno-doveli-do-bankrutstva.html, а саме наступну інформацію стосовно Дочірнього підприємства "Укравтогаз" (): "Кілька діб, близько 2-х десятків чоловіків чергували біля одного з Сумських підприємств. Невідомі під'їжджали на різних машинах та бусах із номерами інших регіонів України. За цим слідкували купа правоохоронців. Представники підприємства, кажуть це рейдерський захват", а також недостовірну негативну інформацію, поширену зазначеним товариством за Інтернет-адресою:http://sts.sumy.ua/srime/ozbroyeni-lyudi-vnochi-silomits-vivezli-iz-sumskogo-pidpriyemstva-obladnannya-na-kilka-milyoniv-video.html, а саме наступну інформацію: "Представники "Оріон-Д" впевнені - таким чином "Укравтогаз" намагається приховати власні оборудки, а їх підприємство намагаються спеціально довести до банкрутства. У суботу ж справа набула нових обертів. Скориставшись тим, що на підприємстві був вихідний та не було працівників, озброєні представники київської фірми вдерлися на територію силою... У самому підприємстві певні: їх навмисно довели до банкрутства.", шляхом публікації резолютивної частини рішення суду у цій справі за Інтернет-адресою: https:www.sts.sumy.ua не пізніше 10 календарних днів з дати набрання даним судовим рішенням законної сили. Спростування повинне містити посилання на рішення суду, дату його ухвалення, а також мати заголовок наступного змісту: "Спростування негативної недостовірної інформації стосовно Дочірнього підприємства "Укравтогаз" ()". Текст спростування повинен бути розміщений на тій самій шпальті і таким самим шрифтом, що і спростовувана інформація, та не повинен містити зауважень, заперечень, коментарів, тлумачень, думок ТОВ "Телекомпанії СТС" та/або будь-яких інших осіб. Спростування повинно бути розміщене за Інтернет-адресою: https:www.sts.sumy.ua. Доступ до спростування повинен бути вільний та не повинен вимагати внесення паролів та/або кодів. У задоволенні позову в іншій частині - відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекомпанія СТС" (40030, м. Суми, Площа Незалежності, буд 10, оф. 25; ) на користь Дочірнього підприємства "Укравтогаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (03134, м.Київ, вул. Григоровича - Барського, 2; ) витрати по сплаті судового збору у даній справі в сумі 2400 грн.

Позивач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився частково, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вищенаведене рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, та прийняти у цій частині нове рішення, яким стягнути з ТОВ "Телекомпанії СТС" грошові кошти в сумі 105 000,00 грн в якості відшкодування моральної шкоди, завданої недостовірною негативною інформацією, розміщеною ТОВ "Телекомпанією СТС" 14.03.2017 за Інтернет-адресою: http://sts.sumy.ua/video-news/sumske-pidpriyemstva-navmisno-doveli-do-bankrutstva.html та 20.03.2017 за Інтернет-адресою: http://sts.sumy.ua/srime/ozbroyeni-lyudi-vnochi-silomits-vivezli-iz-sumskogo-рidprivemstva-obladnannya-na-kilka-milyoniv-video.html, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

1-й відповідач - ТОВ "Телекомпанія СТС", м. Суми, у запереченнях на апеляційну скаргу заперечує проти позовних вимог, вважає їх безпідставними, просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. 1-й відповідач вважає, що вимоги позивача про визнання ним інформації, як недостовірної та такої, що принижує ділову репутацію є безпідставними. Як зазначає 1-й відповідач, позивач не надав суду доказів наявності спричиненої йому моральної шкоди та не навів жодного розрахунку в обґрунтування визначеної ним суми такої шкоди.

2-й відповідач, ТОВ "Інженерно-технічний центр "Оріон-Д", відзиву на апеляційну скаргу не надав, в судове засідання не з'явився та про причини неявки Харківський апеляційний господарський суд не сповістив.

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. Однак, 2-й відповідач наданим їм процесуальним правом не скористався та в судове засідання не з'явився, своїх повноважних представників не направив.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю 2-го відповідача.

У відповідності до п. 9 п. 1 Перехідних положень ГПК України справи у судах апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представників позивача та 1-го відповідача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та розглянувши матеріали справи в порядку ст. 269 ГПК України, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.03.2017 ТОВ "Телекомпанія СТС" на веб-сайті за інтернет-адресою: http://sts.sumy.ua/video-news/sumske-pidpriyemstva-navmisno-doveli-do-bankrutstva.html розмістило наступну інформацію: "Кілька діб, близько 2-х десятків чоловіків чергували біля одного з Сумських підприємств. Невідомі під'їжджали на різних машинах та бусах із номерами інших регіонів України. За цим слідкували купа правоохоронців. Представники підприємства, кажуть це рейдерський захват".

20.03.2017 ТОВ "Телекомпанія СТС" на веб-сайті за інтернет-адресою: http://sts.sumy.ua/srime/ozbroyeni-lyudi-vnochi-silomits-vivezli-iz-sumskogo-pidprivemstva-obladnannya-na-kilka-milyoniv-video.html розмістило наступну інформацію: "Представники "Оріон-Д" впевнені - таким чином "Укравтогаз" намагається приховати власні оборудки, а їх підприємство намагаються спеціально довести до банкрутства. У суботу ж справа набула нових обертів. Скориставшись тим, що на підприємстві вихідний та не було працівників, озброєні представники київської фірми вдерлися на територію силою... У самому підприємстві певні: їх навмисно довели до банкрутства.".

З інформації наданої ТОВ "Сітіхост" власником хостинг - акаунту для домену sts.symy.ua є ТОВ "Телекомпанія СТС".

Також, згідно наданої інформації ТОВ "Хостінг Україна" реєстрантом доменного імені sts.symy.ua є саме ТОВ "Телекомпанія СТС" ().

Тобто, власником хостинг - акаунту для домену sts.symy.ua є ТОВ "Телекомпанія СТС". Отже, суд першої інстанції правомірно зазначив, що спірна інформація була поширена на інтернет -ресурсі , що належить ТОВ "Телекомпанія СТС".

Суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" роз'яснено, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Отже, ТОВ "Телекомпанія СТС" є належним відповідачем у даній справі.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про інформацію" основними принципами інформаційних відносин є: достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації.

Частиною 2 ст. 5 Закону України "Про інформацію" визначено, що реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про інформацію" масова інформація - інформація, що поширюється з метою її доведення до необмеженого кола осіб.

В оспорюваній інформації зазначено, що джерелом (автором) інформації про встановлення факту "рейдерського захвату" є "підприємство", тобто, оспорювана інформація надана ТОВ "ІТЦ "Оріон-Д". Таким чином, ТОВ "ІТЦ "Оріон-Д" є належним співвідповідачем по цій справі.

21 лютого 2017 року слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О. (спеціальний номер пр. №1-кс/759/546/17, ун. №759/2470/17) в рамках кримінальної справи №0000951 було винесено ухвалу про передачу майна (компресорне обладнання), на яке накладено арешт, на відповідальне зберігання позивачу з м. Суми у складські приміщення за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Антонова, 8.

Зазначена ухвала була прийнята з урахуванням тієї обставини, що ТОВ "ІТЦ "Оріон-Д" на території свого складу, просто неба зберігало компресорне обладнання, яке підлягало передачі ДП "УКРАВТОГАЗ" за договором від 23.02.2011 №18/11-У. Існувала значна ймовірність псування вказаного компресорного обладнання.

З метою виконання ухвали слідчого судді Петренко Н.О. від 21.02.2017 та збереження якісних характеристик обладнання, ДП "УКРАВТОГАЗ" створило відповідну робочу групу та відрядило її до м. Суми.

В інформації, оприлюдненій через мережу Інтернет 14.03.2017, було зазначено, що "невідомі" особи "чергували" біля Сумського підприємства, а також зазначено, що дії зазначених осіб - це "рейдерський захват".

Проте з інформації, наведеної вище, видно, що насправді працівники ДП "УКРАВТОГАЗ" не "чергували", як зазначалось 1-м відповідачем, а приїхали до місця знаходження обладнання, яке згідно ухвали слідчого судді необхідно було передати на відповідальне зберігання позивачу.

По прибутті знімальної групи ТОВ "Телекомпанія СТС" представником ДП "УКРАВТОГАЗ" (Легкобит І.П.) негайно була надана повна інформація стосовно того, хто та з якою метою прибув до ТОВ "ІТЦ "Оріон-Д" (за адресою зберігання компресорного обладнання). Зазначене підтверджується також, відеозаписом інформаційного випуску телеканалу ТОВ "Телекомпанія СТС" доданого позивачем до своїх додаткових пояснень №2443-01/08 від 11.10.2017.

Отже, у ТОВ "Телекомпанія СТС" не було підстав розміщати на своєму веб-сайті інформацію про те, що до ТОВ "ІТЦ "Оріон-Д" прибули "невідомі", та створювати таким чином у читача враження, що працівники ДП "УКРАВТОГАЗ" приховують інформацію про себе та вочевидь діють не на законних підставах.

Чинне законодавство України не дає чіткого визначення поняттю "рейдерство" та "рейдерський захват", але виходячи з усталеної практики застосування зазначених слів, їх значення полягає у набутті сумнівними шляхами (перехопленні) права оперативного керівництва фірмою за допомогою спеціально інсценованого бізнес-конфлікту та ін. заходів.

Однак, як правильно зазначив суд першої інстанції, позивач не здійснював "рейдерський захват" та не намагався перехоплювати контроль над ТОВ "ІТЦ "Оріон-Д", а натомість виконував ухвалу суду про передачу арештованого обладнання на відповідальне зберігання з метою збереження його споживчих якостей.

При цьому зазначені дії позивача не свідчили і не могли свідчити ні про перехоплення оперативного керівництва ТОВ "ІТЦ "Оріон-Д", ні про відчуження зазначеного компресорного обладнання, так як на обладнання було накладено арешт у рамках кримінальної справи і про це було відомо представнику ТОВ "ІТЦ "Оріон-Д", який давав свої коментарі та інформацію про "рейдерський захват" знімальній групі ТОВ "Телекомпанія СТС".

В інформації, розповсюдженій 1-м відповідачем 20 березня 2017 року зазначено, що у ТОВ "ІТЦ "Оріон-Д" впевнені, що їх підприємство "намагаються довести до банкрутства", а пізніше вказано, що 2-го відповідача вже "довели до банкрутства".

Поняття "доведення до банкрутства" наведене у статті 219 Кримінального кодексу України та означає умисне, з корисливих мотивів, іншої особистої заінтересованості або в інтересах третіх осіб вчинення дій, що призвели до стійкої фінансової неспроможності суб'єкта господарської діяльності.

Разом з тим, жодних доказів твердження про доведення ТОВ "ІТЦ "Оріон-Д" до банкрутства та причетності до таких дій позивача суду надано не було.

Таким чином, у 1-го відповідача не було підстав стверджувати, що дії позивача можна розцінювати як "доведення до банкрутства", а відтак інформація, викладена 20 березня 2017 року 1-м відповідачем на своєму веб-сайті з посиланням на 2-го відповідача є такою, що не відповідає дійсності, тобто є недостовірною.

Згідно з ч. 1 ст.30 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Разом з тим, враховуючи зміст, стиль та характер публікації, поширеної ТОВ "Телекомпанія СТС" інформації, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вона подана у формі фактичного твердження, а не оціночних суджень 1-го відповідача.

Згідно з частиною першою статті 91 Цивільного кодексу України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Статтею 94 цього Кодексу передбачено, що юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Відповідно до частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Отже, за змістом статті 91 ЦК України право на спростування недостовірної інформації, передбачене частиною першою статті 277 цього Кодексу, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації господарюючого суб'єкта.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

ТОВ "Телекомпанія СТС" оприлюднило на своєму веб-сайті недостовірну інформацію стосовно ДП "УКРАВТОГАЗ", чим принизило ділову репутацію (порушив немайнове право) позивача, оскільки висвітлило діяльність позивача в негативному образі "рейдера" та порушника діючого законодавства України.

З інформацією, викладеною 1-м відповідачем на своєму веб-сайті могла ознайомитись необмежена кількість осіб.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Судом першої інстанції правомірно встановлено сукупність усіх необхідних обставин для констатації юридичного факту наявності складу правопорушення в діях ТОВ "Телекомпанія СТС", оскільки 1-м відповідачем було поширено недостовірну інформацію стосовно позивача, чим порушено його немайнові права.

Статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї.

До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК)

Відповідно до статей 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила (абз. 3 ч. 6 ст. 277 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в частині визнання інформації недостовірною та зобов'язання вчинити дії.

Стосовно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Частиною 1 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до п. 3 ч. 2 зазначеної статті, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

За приписами ч. 1, п. 9 ч. 2 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верхового Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Частиною 2 п. 5 зазначеної постанови передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В апеляційній скарзі позивач зазначив про неправомірність рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 105 000,00 грн.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позивач не довів суду втрат немайнового характеру (моральної шкоди) у заявленому до стягнення розмірі 105000 грн. з урахуванням причинно-наслідкового зв'язку між діями 1-го відповідача та розміром шкоди. Колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності усіх необхідних елементів складу цивільного правопорушення для відшкодування моральної шкоди, не надано жодного розрахунку в обґрунтування визначеної ним суми такої шкоди, та як наслідок - про відмову в позові в цій частині.

На підставі зазначеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що місцевий господарський суд, ухвалив рішення з повним дослідженням обставин, які мають значення для справи, та правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, доводи викладені позивачем в апеляційній скарзі не знайшли підтвердження в матеріалах справи, а тому підстави для скасування або зміни вказаного рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 254, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача, Дочірнього підприємства "Укравтогаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ, на рішення господарського суду Сумської області від 12.10.2017 у справі № 920/770/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 12.10.2017 у справі № 920/770/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 29.01.2018.

Головуючий суддя Гребенюк Н.В.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Пелипенко Н.М.