Суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року

м. Київ

справа № 922/1185/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В.Г.,

суддів: Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.;

учасники справи:

позивач - Державне підприємство «Укрветсанзавод»,

представник позивача не з'явився, повідомлений належним чином,

відповідач - фізична особа-підприємець Чередніков С.М.,

представник відповідача не з'явився, повідомлений належним чином,

розглянув касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Череднікова С.М.

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.09.2017

у складі колегії суддів: Пелипенко Н.М. (головуючий), Барбашова С.В., Істоміна О.А.

та на рішення Господарського суду Харківської області від 21.06.2016

у складі судді Кухар Н.М.

у справі за позовом Державного підприємства «Укрветсанзавод» до фізичної особи-підприємця Череднікова С.М. про стягнення 172 151 грн.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

12.04.2016 Державне підприємство «Укрветсанзавод» (далі - ДП «Укрветсанзавод») звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до фізичної особи-підприємця Череднікова С.М. про стягнення, з урахуванням заяви від 21.06.2016 про зменшення позовних вимог, 83 550 грн основного боргу; 53 837, 19 грн втрат від інфляції; 4 669, 64 грн процентів за користування коштами та 9 845, 17 грн пені.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки від 02.04.2013 № 0204/13-1 (далі - Договір) щодо оплати товару за поставлений товар.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 21.06.2016 позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 83 550 грн основного боргу; 53 837, 19 грн втрат від інфляції; 4 669, 64 грн - 3 % річних; 9 845, 17 грн пені, а також 2 278, 53 грн судового збору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.09.2017 вищевказане рішення суду скасовано в частині задоволення позовних вимог про стягнення 9 845, 17 грн пені та прийнято у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову в частині вимог про стягнення пені. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

В основу судових рішень покладено висновки про те, що відповідачем не оплачено поставлений товар на суму 83 550 грн. Тому зазначену суму стягнуто на користь позивача (постачальника). Крім того, на підставі статті 625 ЦК України з відповідача стягнуто відповідні суми втрат від інфляції та 3 % річних. Судом апеляційної інстанції відмовлено у стягненні пені через пропуск строку звернення до суду з цією позовною вимогою.

Відповідач подав касаційну скаргу на рішення судів першої та апеляційної інстанції, в якій просив скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.09.2017 та рішення Господарського суду Харківської області від 21.06.2016 у частині стягнення 83 550 грн основного боргу; 53 837, 19 грн втрат від інфляції; 4 669, 64 грн - 3 % річних і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.09.2017 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 9 845, 17 грн пені просив залишити без змін.

У касаційній скарзі посилання зроблені на:

1) те, що ДП «Укрветсанзавод» не є правонаступником Державного підприємства «Хорольський ветеринарно-санітарний завод», а тому не має права вимагати плати за поставку товару за Договором на підставі накладної від 10.05.2013 № 75 на суму 21 200 грн;

2) неотримання відповідачем претензії від 11.12.2015, у зв'язку з чим не настав строк виконання зобов'язань за розрахунками за поставлений товар на підставі частини другої статті 530 ЦК України;

3) акт звіряння взаємних розрахунків між сторонами не може використовуватись як письмова форма визнання боргу і не є належним та допустимим доказом наявності заборгованості відповідача перед позивачем;

4) порушення норм процесуального права у зв'язку з розглядом справи за відсутності відповідача, оскільки ним не отримувались ухвали суду щодо часу і місця розгляду справи.

25.01.2018 від позивача надійшов до суду відзив на касаційну скаргу. ДП «Укрветсанзавод», посилаючись на правильність застосування судами норм права, просив залишити без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали касаційної скарги та відзиву на неї, перевіривши наведені скаржником доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 02.04.2013 між Державним підприємством «Хорольський ветеринарно-санітарний завод» - Хорольська філія ДП «Укрветсанзавод» (постачальник) та фізичною особою-підприємцем Чередніковим С.М. (замовник) було укладено Договір.

Згідно з п. 1.1. Договору постачальник зобов'язався поставити та передати у власність замовника жир технічний (далі - товар) відповідно видаткових накладних, а замовник зобов'язався прийняти цей товар та оплатити його на умовах, визначених Договором.

У п.п. 3.1, 3.2. Договору сторони погодили, що поставка товару здійснюється постачальником за його рахунок, датою поставки є дата отримання замовником товару на складі замовника згідно з видатковими накладними, підписаними сторонами.

Відповідно до п. 4.1. Договору сторони визначили, що замовник сплачує за товар, що поставляється за цінами, згідно товаросупровідним документам.

П. 5.1 Договору встановлено, що замовник проводить оплату протягом 25 банківських днів із дня прийняття товару.

Згідно з п.п.10.1., 10.2. Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2013 р. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору за один місяць до закінчення його дії, він вважається продовженим на той самий термін і на тих умовах, які були передбачені Договором.

На виконання умов Договору відповідачу було поставлено товар (жир технічний) на загальну суму 113 750 грн, а саме:

- за видатковою накладною від 10.05.2013 № 75 ДП «Хорольський ветеринарно-санітарний завод» поставило відповідачу жир технічний на суму 21 200 грн;

- за видатковою накладною від 06.06.2013 № 93 ДП «Укрвенсанзавод» Хорольська філія ДП «Укрветсанзавод» поставило відповідачу жир технічний на суму 52 600 грн,

- за видатковою накладною від 02.08.2013 № 27 Хорольська філія ДП «Укрветсанзавод» поставило відповідачу жир технічний на суму 15 800 грн,

- за видатковою накладною від 18.10.2013 № 68 ДП "Укрвенсанзавод» Хорольська філія ДП «Укрветсанзавод» поставило відповідачу жир технічний на суму 24 150 грн.

Однак відповідач здійснив оплату товару частково на суму 30 200 грн, у зв'язку з чим позивачем на адресу фізичної особи-підприємця Череднікова С.М. направлено претензію щодо сплати заборгованості, яка залишена без відповіді.

Саме несплата заборгованості за поставлений товар стала підставою для подачі позову у цій справі.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги частково, виходили із доведеності невиконання відповідачем зобов'язань по оплаті поставленого товару відповідно до укладеного між сторонами Договору.

Суд касаційної інстанції погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанції, оскільки факт поставки товару не заперечується відповідачем та підтверджено видатковими накладними №№ 27, 68, 75, 93, підписаними сторонами.

Доводи касаційної скарги щодо ненастання відповідно частини другої статті 530 ЦК України строку виконання зобов'язань за розрахунками за поставлений товар є безпідставними, оскільки згідно з п. 5.1. Договору замовник (відповідач) проводить оплату протягом 25 банківських днів з дня прийняття товару. Тому позивач вправі був вимагати виконання зобов'язання по оплаті відповідачем товару, адже частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судова колегія Касаційного господарського суду наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права. При цьому суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Тому відхиляються доводи касаційної скарги в частині встановлення правонаступництва ДП «Укрветсанзавод» і в частині того, що акт звіряння взаємних розрахунків між сторонами не може використовуватись як письмова форма визнання боргу і не є належним та допустимим доказом наявності заборгованості відповідача перед позивачем, оскільки вони зводяться до переоцінки наявних доказів, до збирання і додаткової перевірки доказів та до встановлення обставин, які не були встановленні судами першої та апеляційної інстанцій.

Доводи касаційної скарги стосовно порушення норм процесуального права у зв'язку з розглядом справи за відсутності відповідача, оскільки ним не отримувались ухвали суду щодо часу і місця розгляду справи, не заслуговують на увагу і відхиляються з мотивів дотримання судом першої інстанції вимог щодо належного повідомлення відповідача про час і місце судового засідання. Зокрема, ухвала про порушення провадження у справі, ухвали про відкладення розгляду справи, надсилались відповідачу за його місцезнаходженням згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), проте фізична особа-підприємець Чередніков С.М. не скористався наданими йому статтею 22 ГПК України (у редакції до 15.12.2017) правами на участь у судовому засіданні. Крім того, він не надав суду жодного доказу в обґрунтування заперечень проти позову або на підтвердження належного виконання договірних зобов'язань. Тому суд визнав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України (у редакції до 15.12.2017).

Таким чином, оскільки постанова суду апеляційної інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги і про залишення без змін постанови Харківського апеляційного господарського суду від 14.09.2017.

На підставі викладеного та керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Череднікова С.М. залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.09.2017 - без змін.

2. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Пєсков

Судді Л.Катеринчук

В.Погребняк