КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"30" січня 2018 р. Справа№ 973/10/18

Київський апеляційний господарський суд

суддя: Андрієнко В.В.

розглянувши заяву

Фізичної особи - підприємця Жеронкіна Дмитра Леонідовича

про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Захист корпоративних прав "АТТОРНЕЙ"

від 18.01.2018 р. у третейській справі № Т-01/18

за позовом Фізичної особи - підприємця Жеронкіна Дмитра Леонідовича

до Публічного акціонерного товариства «Феодосійська торгівельна база»

про стягнення 263 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

18.01.2018 р. Постійно діючим третейським судом при Асоціації "Захист корпоративних прав "АТТОРНЕЙ" у складі третейського судді Бабенка Ю.С. прийнято рішення по справі № Т-01/18 про задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача 263000,00 грн. заборгованості, 2980,00 грн. третейських витрат.

Позивач звернувся до суду із заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Захист корпоративних прав "АТТОРНЕЙ" від 18.01.2018 р. у третейській справі № Т-01/18.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2018р. заяву позивача прийнято до розгляду та розгляд заяви призначено на 30.01.2018р.

На виконання вимог ухвали суду на адресу Київського апеляційного господарського суду від представників сторін та третейського суду надійшли заяви, в яких вказано, що третейське застереження зазначене в договорі про надання правової допомоги від 10.04.2017 недійсним не визнавалося, рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Захист корпоративних прав "АТТОРНЕЙ" від 18.01.2018 у третейській справі № Т-01/18 не скасоване та провадження щодо скасування даного рішення відсутні.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що заява Позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.352Господарського процесуального кодексу України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Згідно з ч.3 ст.354 Господарського процесуального кодексу України При розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Відповідно до ст.355 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо: 1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом; 2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду виконуються зобов'язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов'язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі ст.327 Господарського процесуального кодексу України та п.1-1 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" є наказ.

Згідно з ч.1 ст.56 Закону України "Про третейські суди" заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви.

Відповідно до ч.6 ст.56 Закону України "Про третейські суди" компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, якщо: 1) на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення третейського суду скасовано компетентним судом; 2) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений цією статтею строк для звернення за видачею виконавчого документа, а причини його пропуску не визнані судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною компетентним судом; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, які не передбачені законами України; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу компетентного суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

У відповідності до норм чинного законодавства при розгляді заяви видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст.56 Закону України "Про третейські суди" та ст. 355 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з наявних у справі документів, рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Захист корпоративних прав "АТТОРНЕЙ" від 18.01.2018 р. у третейській справі № Т-01/18 не скасовано компетентним судом; дана справа була підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону; строк для звернення за видачею виконавчого документа не пропущений; зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду не відповідав вимогам Закону України "Про третейські суди" та третейській угоді суду не подано; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; третейський суд не вирішував питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

За вказаних обставин, враховуючи, що відповідачем вказане рішення добровільно не виконано, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви позивача та видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Захист корпоративних прав "АТТОРНЕЙ" від 18.01.2018 у третейській справі № Т-01/18.

Відповідно до ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Сплачена позивачем сума судового збору відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача, оскільки станом на дату звернення позивача до суду з даною заявою рішення третейського суду відповідачем виконано не було, а отже відповідач є винним у виникненні спору (у зверненні позивача до суду з даною заявою).

Враховуючи викладене та керуючись ст.129, 234, 352, 354, 356 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Фізичної особи - підприємця Жеронкіна Дмитра Леонідовича про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Захист корпоративних прав "АТТОРНЕЙ" від 18.01.2018 р. у третейській справі № Т-01/18 задовольнити.

2. Видати наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Захист корпоративних прав "АТТОРНЕЙ" від 18.01.2018 у третейській справі № Т-01/18.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Феодосійська торгівельна база» (м. Київ, вул. Березняківська, 29, к. 9, код 13775926) на користь Фізичної особи - підприємця Жеронкіна Дмитра Леонідовича (Кіровоградська обл., АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) суму заборгованості у розмірі 263 000,00 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Феодосійська торгівельна база» (м. Київ, вул. Березняківська, 29, к. 9, код 13775926) на користь Фізичної особи - підприємця Жеронкіна Дмитра Леонідовича (Кіровоградська обл., АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) третейські витрати у розмірі 2980,00 грн.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Феодосійська торгівельна база» (м. Київ, вул. Березняківська, 29, к. 9, код 13775926) на користь Фізичної особи - підприємця Жеронкіна Дмитра Леонідовича (Кіровоградська обл., АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору в сумі 881 (вісімсот вісімдесят одну) грн. 00 коп.

Повний текст ухвали складений та підписаний 31.01.2018.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Андрієнко