КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"22" січня 2018 р. Справа№ 910/14934/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Пантелієнка В.О.

Остапенка О.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного територіального управління юстиції у Полтавській області

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2017 року

у справі № 910/14934/17 (суддя Яковенко А.В.)

за заявою розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Решетилівський маслозавод"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Решетилівський маслозавод"

2) Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

третя особа 1)приватний нотаріус Решетилівського нотаріального округу Полтавської області Довбиш Сергій Миколайович;

2) відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області

про визнання недійсним аукціону, свідоцтв, скасування рішень приватного нотаріуса та записів про право власності на об'єкт нерухомого майна.

в межах справи №910/14934/17

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Решетилівський маслозавод"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2017 у справі № 910/14934/17 заяву розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Решетилівський маслозавод" задоволено повністю. Визнано недійсними електронні торги, затверджені протоколом проведення електронних торгів ДП "Сетам" №281020 від 28.08.2017 р. по лоту №231222 щодо реалізації предмета іпотеки: комплексу будівель загальною площею 7 224,6 кв.м, земельної ділянки площею 2,3216 га, кадастровий номер :30:003:0013, основних засобів - обладнання в кількості 545 од., за адресою: Полтавська обл., смт. Решетилівка, вул. Шевченка, 11; Визнано незаконним та скасовано акт від 26.09.2017 р. про реалізацію предмета іпотеки, який складений державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Федьком Євгеном Олександровичем при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №54585979, на підставі наказу Господарського суду Полтавської області №917/1103/16 від 12.12.2016 р.; визнано недійсним свідоцтво серія та номер 1240 від 29.09.2017 р., видане приватним нотаріусом Решетилівського нотаріального округу Полтавської області Довбишем Сергієм Миколайовичем, про право власності за ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", на комплекс, об'єкт житлової нерухомості, за адресою: Полтавська обл., Решетилівський р-н, смт. Решетилівка, вул. Шевченка, 11. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 42, номер об'єкта в РПВН: 9941712 (номер запису про право власності: 22603513); визнано недійсним свідоцтво серія та номер 1241 від 29.09.2017 р., видане приватним нотаріусом Решетилівського нотаріального округу Полтавської області Довбишем Сергієм Миколайовичем, про право власності за ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", на земельну ділянку площею 2,3216 га, кадастровий номер::30:003:0013, за адресою: Полтавська обл., Решетилівський р-н, смт. Решетилівка, вул. Шевченка, 11. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна:42 (номер запису про право власності: 22603663); cкасовано рішення приватного нотаріуса Решетилівського нотаріального округу Полтавської області Довбиша Сергія Миколайовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37350650, номер запису про право власності: 22603513; cкасовано рішення приватного нотаріуса Решетилівського нотаріального округу Полтавської області Довбиша Сергія Миколайовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37350650, номер запису про право власності: 22603663; cкасовано запис №22603513 про проведену державну реєстрацію прав власності за ПАТ "Промінвестбанк", на майно: комплекс, розташований за адресою: Полтавська обл., Решетилівський р-н, смт. Решетилівка, вул. Шевченка, 11. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 42, номер об'єкта в РПВН: 9941712; cкасовано запис №22603663 про проведену державну реєстрацію прав власності за ПАТ "Промінвестбанк", на майно: земельну ділянку площею 2,3216 га, кадастровий номер::30:003:0013, за адресою: Полтавська обл., Решетилівський р-н, смт. Решетилівка, вул. Шевченка, 11. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна:42.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду Головне територіальне управління юстиції у Полтавській області звернувся 02.01.2018 (згідно поштового штемпелю на конверті) до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №07-15/6 від 02.01.2018, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2017 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ "Решетилівський маслозавод" відмовити.

Відповідно до протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 18.01.2018 у справі № 910/14934/17 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Верховця А.А,, суддів: Пантелієнка В.О., Остапенка О.М.

З 15.12.2017р. набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України від 03.10.2017р. № 2147-VIII (далі - ГПК України).

Відповідно до п.9 ч.1 розділу ХІ „Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платники, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

За визначенням ст.1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ст. 2 Закону України "Про судовий збір").

Згідно зі ст.3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційних та касаційних скарг на судові рішення.

Розміри ставок судового збору встановлено ст.4 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до п.4 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" в даному випадку за подання до господарського суду апеляційної скарги у справі про банкрутство судовий збір сплачується у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви.

Скаржником в апеляційному порядку оскаржується ухвала Господарського суду міста Києва від 11.12.2017 року, прийнята за наслідками розгляду заяви розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Решетилівський маслозавод" про визнання недійсним аукціону, свідоцтв, скасування рішень приватного нотаріуса та записів про право власності на об'єкт нерухомого майна, за подання яких заявником було сплачено судовий збір у розмірі 3 200, 00 грн., а відтак за подання даної апеляційної скарги апелянтом мало бути сплачено судовий збір у сумі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 4 800,00 грн.

Але, як вбачається із апеляційної скарги, апелянтом не подано жодних доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі, як і не зазначено про такі документи в додатках до скарги.

Натомість скаржником в апеляційній скарзі заявлено клопотання про відстрочення йому сплати судового збору за подання вказаної апеляційної скарги, посилаючись на те, що Головне територіальне управління юстиції у Полтавській області, яке є розпорядником коштів відносно ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області, є бюджетною установою з обмеженим фінансуванням, розрахунково - касове обслуговування якої відповідно до Бюджетного кодексу України здійснюється Державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до норм ст. 8 Закону України „Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 року роз'яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України „Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Таким чином, відстрочення сплати судового збору та звільнення від такої сплати є правом суду, а відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду, зокрема, з апеляційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Проте, як вбачається з апеляційної скарги, скаржником при зверненні з відповідним клопотанням, не надано належних доказів на підтвердження викладених у ньому обставин та доказів того, що фінансове становище останнього унеможливлює сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Під час розгляду клопотання скаржника судова колегія також враховує позицію, викладену у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі „Пелевін проти України" та від 30.05.2013 року у справі „Наталія Михайленко проти України", в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі „Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому, колегія суддів звертає увагу скаржника, що статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням підприємства, та відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для звільнення від такої сплати або її відстрочення.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України „Про судовий збір" (в редакції Закону України від 22.05.2015 року №484-VII „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", чинній на момент звернення з апеляційною скаргою), господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору чи відстрочення такої сплати.

За таких обставин, оскільки доводи та докази апелянта в обґрунтування причин відстрочення йому сплати судового збору за подання апеляційної скарги є недостатніми та непереконливими, а також не підтверджені жодними доказами, то у суду відсутні підстави для задоволення клопотання Головного територіального управління юстиції у Полтавські області про відстрочення скаржнику сплати судового збору з викладених у ньому мотивів.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 258 ГПК України у чинній редакції, до апеляційної скарги додаються:

1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень;

2) докази сплати судового збору;

3) докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі;

4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Частиною 2 статті 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

У свою чергу, частина 1 ст. 174 ГПК України містить положення, відповідно до якого суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За викладених вище обставин, апеляційна скарга Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2017 року підлягає залишенню без руху у зв'язку з неподанням документів, які підтверджують відправлення іншій стороні копії цієї скарги і доданих до неї документів, а також несплатою судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги

При цьому колегія суддів зазначає, що при усуненні вищезазначених недоліків, апелянту слід дотримуватись вимог ст. 258 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 256, 258, 260, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Головному територіальному управлінню юстиції у Полтавській області у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2017 року у справі № 910/14934/17.

2. Апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2017 року у справі № 910/14934/17- залишити без руху.

3. Надати Головному територіальному управлінню юстиції у Полтавській області строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині.

4. Попередити скаржника, що у разі невиконання вимог зазначеної ухвали суду у встановлений пунктом 3 строк, апеляційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

5. Копію ухвали надіслати учасникам провадження у справі.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді В.О. Пантелієнко

О.М. Остапенко