ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2018р. Справа № 914/1648/17

За позовом: Приватного акціонерного товариства ІРОКС, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ЗІТ Охорона, м. Львів

про: стягнення заборгованості

Колегія суддів у складі:

Судді Манюка П.Т. головуючий,

Судді Пазичева В.М.,

Судді Фартушка Т.Б.

За участю секретаря Чорної І.Б.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1;

від відповідача: ОСОБА_2 - директор, ОСОБА_3- адвокат.

Розглядається справа за позовом приватного акціонерного товариства ІРОКС до товариства з обмеженою відповідальністю ЗІТ Охорона про стягнення заборгованості.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 14.08.2017 порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 13.09.2017.

Представник позивача в судове засідання 13.09.2017 не зявився, вимоги ухвали суду від 14.08.2017 не виконав, проте подав клопотання про відкладення розгляду справи. Представники відповідача в судове засідання 13.09.2017 зявились, вимоги ухвали суду від 14.08.2017 виконали, подали відзив на позовну заяву. З метою повного та всестороннього зясування обставин спору, суд ухвалив відкласти розгляд справи на 25.09.2017.

Представник позивача в судове засідання 25.09.2017 зявився, вимоги ухвали суду від 13.09.2017 не виконав, подав усне клопотання про відкладення розгляду справи. Представники відповідача в судове засідання 25.09.2017 зявились. З метою повного та всестороннього зясування обставин спору, в судовому засіданні оголошено перерву до 02.10.2017.

Представник позивача в судове засідання 02.10.2017 зявився, позовні вимоги підтримав, подав пояснення по справі. Представники відповідача в судове засідання 02.12.2017 зявились, щодо позовних вимог заперечили, подали пояснення по справі. З метою повного та всестороннього зясування обставин спору, в судовому засіданні оголошено перерву до 09.10.2017.

Представник позивача в судове засідання 09.10.2017 не зявився, подав заяву про уточнення позовних вимог, яка прийнята судом. Представники відповідача в судове засідання 09.10.2017 зявились, подали додаткові пояснення по справі та клопотання про продовження строку розгляду спору. З метою повного та всестороннього зясування обставин спору, cуд ухвалив продовжити строк розгляду спору та розгляд справи відкласти на 18.10.2017.

Представник позивача в судове засідання 18.10.2017 зявився, через канцелярію суду подав клопотання про долучення доказів та клопотання про відкладення розгляду справи. Представники відповідача в судове засідання 18.10.2017 зявились, щодо клопотання про відкладення розгляду справи не заперечували. З метою повного та всестороннього зясування обставин спору, в судовому засіданні оголошено перерву до 30.10.2017.

Представник позивача в судове засідання 30.10.2017 зявився, через канцелярію суду подав клопотання про долучення доказів від 26.10.2017 № 880. Представники відповідача у судове засідання 30.10.2017 зявилися, через канцелярію суду подали додаткові письмові пояснення та заяву про долучення копії відповіді Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області від 24.10.17 № Аз-130/43/10-17.

Ухвалою суду від 30.10.2017 у справі № 914/1648/17 призначено колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів. Відповідно до ч. 3 ст. 2-1 ГПК України 31.10.2017 за результатами автоматизованого розподілу членами колегії визначено суддів Пазичева В.М. та Фартушка Т.Б. Ухвалою суду від 01.11.2017 справу № 914/1648/17 прийнято до розгляду у складі колегії: головуючий суддя Манюк П.Т., суддя Пазичев В.М. та суддя Фартушок Т.Б., розгляд справи призначено на 06.12.2017.

Представник позивача в судове засідання 06.12.2017 зявився, через канцелярію суду подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. Представники відповідача в судове засідання 06.12.2017 зявились, через канцелярію суду подали додаткові пояснення по справі. Крім того, подано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення кримінального провадження № 0003434. Колегія суддів, розглянувши в судовому засіданні 06.12.2017 клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, відмовила у його задоволенні з тих підстав, що у нормах ГПК України відсутня підстава для зупинення провадження у справі до вирішення кримінального провадження у пов'язаних правовідносинах. З метою повного та всестороннього зясування обставин спору, в судовому засіданні оголошено перерву до 18.12.2017.

15.12.2017 набрали чинності зміни до ГПК України, в редакції ОСОБА_4 України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII. Відповідно до п. 9 Перехідних положень ГПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, подальший розгляд даної справи судом проведено за правилами нової редакції ГПК України зі стадії розгляду справи по суті, однак з наданням можливості сторонам подати всі докази, якими вони обгрунтовують свою правову позицію.

Представник позивача у судове засідання 18.12.2017 не зявився, через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання 18.12.2017 зявився, надав пояснення по справі. З метою повного та всестороннього зясування обставин справи, колегія суддів постановила відкласти розгляд справи на 23.01.2018.

Представник позивача в судове засідання 23.01.2018 зявився, через канцелярію суду подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. Представники відповідача в судове засідання 23.01.2018 зявились, проти позову заперечили.

Враховуючи, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для встановлення та оцінки обставин (фактів), які є предметом судового розгляду, для зясування обставин справи і прийняття судового рішення, в судовому засіданні 23.01.2018 проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення у справі.

Позиція позивача.

Приватне акціонерне товариство ІРОКС (надалі позивач, замовник) звернулося в господарський суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю ЗІТ Охорона (надалі відповідач, охорона, виконавець) про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 22.12.2014 між сторонами у справі було укладено договір № 60-Ф про надання охоронних послуг (надалі договір № 60-Ф), відповідно до п. 1.1. якого замовник передає, а охорона приймає під охорону майно, зокрема майно на будівельному майданчику за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418 та/або їх відокремлені приміщення (будівлі), перераховані у дислокації (додаток 1 до договору). Відповідно до дислокації об'єкта охорони «Новобудова» вул. Шевченка, 418, завданням охорони поста № 1 є забезпечення контрольно-перепускного режиму на території будівництва; охорона матеріальних цінностей, які розташовані на території об'єкта та здані під охорону; охорона окремих об'єктів та ТМЦ: вагончик (виконроб), вагончик (побутовий), будівельна техніка (згідно списку), будівельні матеріали (згідно опису) та поста 2: охорона будівель та матеріальних цінностей, які розташовані на території об'єкта та здані під охорону.

Правовідносини за договором № 60-Ф припинилися між сторонами, в звязку із укладенням 16.12.2015 договору № 84-Ф (надалі - договору № 84-Ф). Відповідно до п. 1.1 договору № 84-Ф замовник передав, а охорона прийняла під охорону на будівельних майданчиках за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418, в подальшому обєкти, або їх відокремленні приміщення (будівлі) перераховані у дислокації (додаток № 1 до договору).

09.08.2016, відповідно до журналу прийому-передачі матеріальних цінностей пост № 2, під охорону замовник передав, а представник охорони прийняв перелік об'єктів, зокрема і склад матеріалів № 12, що підтверджується підписами представника охорони про прийняття цих об'єктів під охорону.

Проте, як стверджує позивач, зранку 10.08.2016 представник охорони не передав обєкти представнику ПрАТ «ІРОКС», про що свідчить відсутність підпису представника охорони у графі журналу «Здав».

10.08.2016 ОСОБА_5, що призначений виконробом об'єкта будівництва по вул. Шевченка, 418 звернувся з доповідною запискою, в якій доводив до відома про те, що охоронця відповідача о 07 год. 30 хв. 10.08.2016 не було на об'єкті охорони. З доповідною запискою аналогічного змісту звернувся й охоронець позивача ОСОБА_6, який мав прийняти об'єкт з-під охорони від охоронця відповідача 10.08.2016.

Окрім того, у позовній заяві стверджується, що вищевказаними особами - працівниками ПрАТ «ІРОКС» було встановлено, що зі складу № 12 на будівництві по вул. Шевченка, 418 у м. Львові було викрадено ряд інструментів та матеріалів, про що складено доповідну записку від 10.08.2016.

Відповідно до довідки від 15.08.2016 вих. № 855 (надалі довідка) вказані в доповідній записці від 10.08.2016 викрадені матеріальні цінності знаходились на балансі підприємства позивача та загальна вартість викрадених матеріальних цінностей склала 152 463, 90 грн.

Враховуючи вищевказані обставини та керуючись п. 6.1. договору № 84-Ф, ПрАТ «ІРОКС» звернулося до ТзОВ, «ЗІТ- Охорона» з листом - вимогою від 15.08.2016 № 853 про відшкодування шкоди в розмірі 152 463, 90 грн, завданої позивачу крадіжкою матеріальних цінностей зі складу № 212 на об'єкті - будівельному майданчику за адресою м. Львів, вул. Шевченка, 418, який був прийнятий під охорону відповідачем.

16.08.2016 відповідач скерував на адресу ПрАТ «ІРОКС» лист - відповідь вих. № 53 в якій повідомлялося про безпідставність вимог позивача про відшкодування шкоди. Оскільки вимоги позивача відповідачем задоволені не були, позивач був змушений звернутися з позовом до суду.

Позиція відповідача.

Відповідач щодо позову заперечує з тих мотивів, що позивач у позовній заяві посилається на договір № 60-Ф, який припинив свою дію до моменту виникнення спірних відносин. Натомість, чинним на час виникнення спірних відносин, є договір № 84-Ф, який укладений між сторонами 16.12.2015. Довідка позивача від 15.08.2016 за № 855 жодним чином не може підтверджувати вартість викрадених матеріальних цінностей, складена з порушенням умов договору, оскільки позивач, відповідно до п. 6.4. договору та п. 7 Положення «Про інвентаризацію активів та зобов'язань» був зобовязаний провести на день події та за участю представників відповідача інвентаризацію та за її результатами скласти акт інвентаризації. Натомість позивач визначив суму збитків в односторонньому порядку без проведення інвентаризації. Відповідач зазначає, що він на підставі п. 7.5. договору звільняється від відповідальності за майнові збитки, розмір яких визначено замовником самостійно, без участі уповноважених осіб виконавця.

Крім того, у Шевченківському відділу поліції ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження № 0003434 від 10.08.2016 за фактом крадіжки майна та матеріальних цінностей ПрАТ «ІРОКС» за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418, однак, на час судового розгляду вина відповідача у спричинені збитків позивачу у встановленому порядку не встановлена.

Відповідач зазначає, що відсутність підпису охоронця відповідача у журналі прийому-передачі матеріальних цінностей поста № 2 та його відсутність 10.08.2016 о 07год. 30 хв. на обєкті охорони не є належним і допустимим доказом неналежного виконання умов договору з огляду на те, що складення та ведення журналу прийому-передачі матеріальних цінностей поста № 2 не передбачено умовами договору. Крім того, як вбачається з його тексту в ньому відсутній перелік матеріальних цінностей, які наведені у довідці.

Також відповідач наголошує, що позивачем не підтверджено факт володіння матеріальними цінностями, перелік яких міститься у довідці, станом на момент вчинення крадіжки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково виходячи із таких мотивів.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК України). Згідно ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до ст. 978 ЦК України, за договором охорони охоронець, який є суб'єктом підприємницької діяльності, зобов'язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов'язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

Стаття 8 ОСОБА_4 України "Про охоронну діяльність" передбачає, що суб'єкт охоронної діяльності надає послуги з охорони на підставі договору, укладеного із замовником у письмовій формі відповідно до законодавства. У договорах про надання послуг з охорони майна та фізичних осіб відповідно до положень Цивільного кодексу України визначаються умови відшкодування суб'єктом охоронної діяльності шкоди, заподіяної через неналежне виконання ним своїх зобов'язань.

Як встановлено судом, 22.12.2014 між сторонами у справі було укладено договір № 60-Ф про надання охоронних послуг, відповідно до п. 1.1. якого замовник передає, а охорона приймає під охорону майно: офісного приміщення за адресою: м. Львів, вул. Залізнична, 7; на будівельних майданчиках за адресою м. Львів, вул. Шевченка, 418, вул. Антонича, 8 в подальшому обєкти та/або їх відокремлені приміщення (будівлі), перераховані у дислокації (додаток 1 до договору). Відповідно до дислокації об'єкта охорони «Новобудова» вул. Шевченка, 418, завданням охорони поста № 1 є забезпечення контрольно-перепускного режиму на території будівництва; охорона матеріальних цінностей, які розташовані на території об'єкта та здані під охорону; охорона окремих об'єктів та ТМЦ: вагончик (виконроб), вагончик (побутовий), будівельна техніка (згідно списку), будівельні матеріали (згідно опису) та поста 2: охорона будівель та матеріальних цінностей, які розташовані на території об'єкта та здані під охорону.

З метою впорядкування надання послуг та для зручності ведення як бухгалтерського та податкового обліку, між сторонами було припинено дію договору № 60-Ф, та 16.12.2015 укладено договір № 84-Ф саме щодо надання послуг за адресою м. Львів, вул. Шевченка, 418. Так, відповідно до п. 1.1 договору № 84-Ф замовник передав, а охорона прийняла під охорону на будівельних майданчиках за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418, в подальшому обєкти, або їх відокремленні приміщення (будівлі) перераховані у дислокації (додаток № 1 до договору). Термін дії договору № 84-Ф встановлений до 31.12.2017.

Згідно з п. 4.1.1. договору № 84-Ф, до обов'язків охорони належить забезпечення у межах наданих повноважень охорону об'єкта від розкрадання шляхом: контролю за цілісністю об'єкта та схоронністю майна, що на ньому зберігається, здійснення на об'єкті затвердженого замовником перепускного режиму, у тому числі не допускати проникнення сторонніх осіб на об'єкт; припинення шляхом здійснення заходів оперативного реагування на, безпосередні правопорушення проти майна замовника на об'єкті, порушення режиму роботи об'єкта та/ або спеціальної зони його охорони.

Відповідно до дислокації об'єкта охорони «Новобудова» вул. Шевченка, 418, завданням охорони поста № 1 (нічний, в неробочі дні цілодобово) є забезпечення контрольно-перепускного режиму на території будівництва; охорона матеріальних цінностей, які розташовані на території об'єкта та здані під охорону; охорона окремих об'єктів та МТЦ: будівельні матеріали (згідно опису); вагончик (виконроб), вагончик (побутовий) та поста № 2 (нічний, в неробочі дні цілодобово): охорона будівель та матеріальних цінностей, які розташовані на території об'єкта та здані під охорону.

Порядок приймання (здавання) під охорону будівель, окремих приміщень, будівельної техніки та іншого майна будівельного майданчика сторони погодили у розділі 3 договору № 84-Ф. Зокрема, відповідно до п 3.1. договору № 84-Ф, здавання об'єкта під охорону і приймання з охорони здійснюється уповноваженими службовими особами (особою) (далі - відповідальна особа (особи). Відповідальна особа визначається замовником, як правило, з числа його працівників, список цих працівників підписаний і завірений печаткою замовника, надсилається охороні. При заміні відповідальної особи, замовник письмово повідомляє про це охорону (п. 3.2. договору № 84-Ф). Згідно з п 3.3. договору № 84-Ф прийманню (здаванню) під охорону підлягають тільки будівлі, окремі приміщення, будівельна техніка та інше майно що включено до дислокації обєкта. Матеріальні цінності та майно, яке не вказані в дислокації, здається під охорону на підставі списків або відомостей які затверджені керівником обєкта охорони. Будівлі або його приміщення, включені до дислокації, що мають порушення стану технічної укріпленості, зіпсовані замки, запірні пристосування та освітлення приймаються під охорону, але до усунення цих порушень охорона відповідальності за збереження матеріальних цінностей, які зберігаються на такому обєкті, не несе (п.п. 3.4. 3.5. договору № 84-Ф). Відповідно до п. 3.6. договору № 84-Ф, приймання (здавання) об'єкта закріплюється підписами відповідальної особи замовника та працівника охорони в «Журналі приймання-здавання об'єкта».

Порядок приймання обєктів під охорону передбачено п. 3.7. договору № 84-Ф, зокрема об'єкти, що підлягають охороні, передаються під охорону у визначений договором час. Безпосередньо перед здаванням будівель та окремих приміщень під охорону відповідальна особа замовника проводить ретельний огляд усіх приміщень з метою виявлення і випровадження сторонніх осіб; зачиняє вікна, двері, люки, грати, інші конструкції на запори (защіпки та замки), а також опечатує (опломбовує) їх і навішує контрольні замки в присутності представника охорони; вмикає внутрішнє і зовнішнє освітлення.

Об'єкт вважається прийнятим під охорону після підписів представника виконавця та відповідальної особи замовника у відповідних розділах (графах) Журналу приймання-здавання об'єкта.

Як вбачається із матеріалів справи, 09.08.2016 замовник, відповідно до журналу прийому-передачі матеріальних цінностей пост № 2, передав а представник охорони прийняв перелік об'єктів, зокрема і склад матеріалів № 12, що підтверджується підписами представника охорони про прийняття цих об'єктів під охорону.

В період 09-10.08.2016 із охоронюваного відповідачем (пост № 2) складу № 12 на будівництві по вул. Шевченка, 418 у м. Львові було викрадено ряд інструментів та матеріалів.

Факт крадіжки був виявлений 10.08.2016 гр. ОСОБА_5 - виконробом ПрАТ «ІРОКС» на об'єкті будівництва по вул. Шевченка, 418. Як вбачається із рапорту від 10.08.2016 08:10:00 ЄО № 22816, гр. ОСОБА_5 о 08 год. 07 хв. звернувся до Шевченківського РВ ЛМУ ГУ УМВС України із повідомленням, що протягом ночі, на обєкті невідомі зірвали замки та обікрали склад.

Вищенаведені факти відповідачем не заперечуються.

10.08.2016 ОСОБА_5, звернувся із доповідною запискою до генерального директора ПрАТ «ІРОКС» ОСОБА_7, в якій доводив до відома, що охоронця відповідача о 07 год. 30 хв. 10.08.2016 не було на об'єкті охорони. З доповідною запискою аналогічного змісту до ОСОБА_5 звернувся й охоронець позивача ОСОБА_6, який мав прийняти об'єкт з-під охорони від охоронця відповідача 10.08.2016.

Станом на момент розгляду справи судом, у Шевченківському відділу поліції ГУ НП у Львівській області знаходиться кримінальне провадження № 0003434 від 10.08.2016 по факту крадіжки майна (матеріальних цінностей) ПрАТ «ІРОКС» з адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418.

Позивачем до матеріалів позовної заяви долучено довідку від 15.08.2016 вих. № 855, складену за підписом генерального директора ОСОБА_7 та головного бухгалтера ОСОБА_8, що на балансі ПрАТ «ІРОКС» знаходилися викрадені матеріальні цінності загальною вартістю 152 463, 90 грн, а саме:

- перфоратор Hilti TE 70 ATC/AVR - 29 848, 18 грн;

- перфоратор Hilti TE 30 - 14 026, 02 грн;

- віброплита WIBER UMGS-16 - 27 025, 00 грн;

- пила дискова Makita HS 7601 - 3 798, 96 грн;

- пила дискова 190 mm Bosh - 3 399, 36 грн;

- котел настінний Fer tech F 24 B (турбо) - 30 591, 00 грн;

- оптичний нівелір POL 15 - 6 960, 31 грн;

- штатив PUA 15 для нівеліра - 5 728, 73 грн;

- дриль міксер SPARKY BM2 - 5 514, 96 грн;

- кутова шліфмашинка DGGD 230 карт - 9 350, 44 грн;

- кутова шліфмашинка DGG125-S. - 6 119, 39 грн;

- кутова шліфмашинка 230 мм Bosc. - 3 128, 00 грн;

- зварювальний апарат інв. ВДІ- 250 Е - 4 263, 26 грн;

- провід ПВС 3х2,5 - 1 469, 60 грн;

- провід ВПП з (ШВВП) 3х2, 5 - 1 190, 70 грн.

Однак, судом встановлено, що розраховуючи вартість збитків завданих ПрАТ "ІРОКС" крадіжкою від 10.08.2016, позивач при складенні вказаної довідки виходив із понесених ним витрат на купівлю нових матеріальних цінностей, зазначених у рахунках від 10.08.2016 № LH-0018551 та № LH-0018669, від 11.08.2016 № ЮТ-00008157, від 12.08.2016 № 7237, від 15.08.2016 № 93149, оплату яких на вказану суму підтверджено банківськими виписками від 16.08.2016, від 17.08.2016 та від 26.08.2016.

Враховуючи вищевказані обставини та керуючись п. 6.1. договору № 84-Ф, позивач звернувся до відповідача з листом вимогою від 15.08.2016 № 853 про відшкодування шкоди в розмірі 152 463, 90 грн, завданої позивачу крадіжкою матеріальних цінностей зі складу № 12 на об'єкті - будівельному майданчику за адресою м. Львів, вул. Шевченка, 418, який був прийнятий під охорону відповідачем.

16.08.2016 відповідач скерував на адресу ПрАТ «ІРОКС» лист - відповідь вих. № 53, в якій повідомляв про безпідставність вимог позивача про відшкодування шкоди, оскільки не встановлено особи, причетної до скоєння вказаного правопорушення, а відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у законному порядку і встановлено вироком суду, а розмір завданих позивачу збитків необхідно визначати шляхом проведення оцінки відповідно до національних стандартів оцінки. Оскільки вимоги позивача відповідачем задоволені не були, позивач змушений був звернутися з позовом до суду.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3 ст. 22 ЦК України).

Відповідно до ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

У відповідності до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Статтею 906 ЦК України встановлено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 951 ЦК України, збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості.

Пунктом 6.1. договору № 84-Ф визначено, що охорона несе майнову відповідальність за збитки, завдані замовнику внаслідок неналежного виконання охороною свої зобовязань за договором.

Колегія суддів вважає, що позивачем належними доказами доведено факт передачі 09.08.2017 обєкта під охорону відповідачу. Таким чином, у відповідача був обовязок згідно з умовами договору № 84-Ф забезпечувати у межах наданих повноважень охорону об'єкта від розкрадання.

Відповідно до п. 3.7.1. договору № 84-Ф, об'єкт вважається знятим з-під охорони з моменту, коли відповідальна особа замовника, спільно з представником охорони ставлять підписи про приймання об'єкта у відповідних графах Журнал приймання-здавання обєкта». При виявленні на об'єкті порушень його цілісності, відкриття об'єкта здійснюється з дозволу керівництва виконавця в присутності уповноваженого на це її представника після спільного з відповідальною особою замовника огляду об'єкта, про що складається відповідний акт (п. 3.7.2. договору № 84-Ф).

Твердження відповідача, що заперечують службову записку охоронця ОСОБА_6 (охоронця позивача) від 10.08.2016, в якій останній зазначає, що охоронець ТОВ «ЗІТ «Охорона» не передав йому зміну, та відсутність записів у графі «зауваження», не беруться судом до уваги, оскільки не відповідачем, а виконробом позивача ОСОБА_5 було виявлено крадіжку та про сам факт крадіжки ним було повідомлено правоохоронні органи 10.08.2016 о 08:07 згідно з рапортом від 10.08.2016 08:10:00 ЄО № 22816 Шевченківського РВ ЛМУ ГУ УМВС України.

Заперечуючи позовні вимоги відповідач зазначає, що ведення журналу прийому-передачі матеріальних цінностей поста № 2, не передбачено умовами договору і він не міститьпереліку матеріальних цінностей, які наведені у довідці. Однак, колегія суддів з даним твердженням відповідача не погоджується і вважає, що журнал прийому-передачі матеріальних цінностей поста № 2 є належним і допустимим доказом, що свідчать про передачу позивачем вказаних у ньому обєктів під охорону відповідачу (п. 10 склади матеріалів № № 1, 3, 4, 8, 10, 11, 12), оскільки містить підписи представників обох сторін. Доказів наявності іншого журналу, в якому представниками обох сторін здійснювалися фіксування факту передачі-повернення охоронюваного обєкта, представниками сторін до суду не представлено.

Відсутність двохстороннього акта інвентаризації, передбаченого до п. 6.4. договору № 84-Ф та п. 7 Положення «Про інвентаризацію активів та зобов'язань», що підтверджує відсутність майна та його залишки у обєкті, який знаходився під охороною та призначений для визначення розміру цих збитків, які порівнюються із даними бухгалтерського обліку на день події не спростовують факт крадіжки. Перелік зниклого майна міститься в заяві ОСОБА_9, поданій Шевченківському відділу поліції м.Львова 10.08.2016 та акті від 10.08.2016 складеному працівниками позивача про перелік викрадених цінностей, при складенні якого був присутній керівник відповідача та від підпису якого він відмовився (згідно з інформацією, зазначеною в акті).

Відповідно до ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідач не довів, що ним ужито усіх заходів для недопущення господарського правопорушення у вигляді неналежного виконання умов договору охорони, що спричинило вчинення крадіжки належного позивачу майна, та факт крадіжки якого виявлено лише працівниками позивача, а не відповідача, тому суд дійшов висновку щодо наявності в діях відповідача складу цивільного правопорушення.

Колегія суддів вважає, що розрахунок збитків завданих позивачу крадіжкою, виходячи із приписів ст. 951 ЦК України, слід проводити з врахуванням вартості викрадених матеріальних цінностей, зазначених у актах приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів із введенням їх в експлуатацію, де зазначена їх первісна (балансова) вартість, копії яких позивачем долучені до матеріалів справи, а не на підставі вартості нових матеріальних цінностей, придбаних після крадіжки. Таким чином, провівши відповідний перерахунок, колегія вважає підставною та обгрунтованою суму збитків позивача у загальному розмірі 88 272, 84 грн.

Пунктами 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства визначені рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ст. 2 принципами господарського судочинства, є зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, розумність строків розгляду справи. За умовами ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на вищевикладене, господарським судом були створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

Відповідачем не представлено доказів вжиття усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення та відшкодування збитків за договором № 84-Ф, а отже, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 88 272, 84 грн, підлягають до задоволення. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Судові витрати слід покласти на відповідача у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2,13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ЗІТ Охорона» (79070, АДРЕСА_1, ) на користь приватного акціонерного товариства «ІРОКС» (79034, м. Львів, вул. Проф. Буйка, 17а, ) суму в розмірі 89 596, 93 грн з яких:

- 88 272, 84 грн збитків;

- 1 324, 09 грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 31.01.2018.

Головуючий суддя Манюк П.Т.

Судді Пазичев В.М.

ОСОБА_10