Суд
УХВАЛА

31 січня 2018 року

м. Київ

справа № 910/24030/16

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Чумака Ю.Я.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Державної служби геології та надр України на рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2017

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укргеопошук"

до казенного підприємства "Кіровгеологія"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державна служба геології та надр України,

про усунення перешкод у користуванні майном

ВСТАНОВИВ:

18.12.2017 Державною службою геології та надр України було подано касаційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 у справі №910/24030/16 до Вищого господарського суду України.

Відповідно до пункту 5 статті 31, підпункту 6 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017), вказана касаційна скарга надіслана до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду супровідним листом від 05.01.2018 № 08.03-07/3034.

Касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено найменування суду касаційної інстанції.

Згідно зі статтею 286 цього Кодексу судом касаційної інстанції у господарських справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 37 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у складі Верховного Суду діє Касаційний господарський суд.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.11.2017 № 2 днем початку роботи Верховного Суду визначено 15.12.2017. Цю Постанову оприлюднено в газеті "Голос України" від 01.12.2017 №225.

Державна служба геології та надр України, звертаючись з касаційною скаргою 18.12.2017, вказало як суд касаційної інстанції Вищий господарський суд України, замість Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду.

Таким чином, скаржником невірно визначено судову інстанцію, до повноважень якої входить перегляд судових рішень в касаційному порядку.

З урахуванням викладеного, Державній службі геології та надр України слід надати уточнену касаційну скаргу, а також докази її надіслання (з описом вкладення) іншим учасникам справи.

Крім того, пунктом 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції після 15.12.2017) ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З огляду на подання позовної заяви у даній справі у грудні 2016 року та з урахуванням оскарження судових рішень попередніх інстанцій в частині задоволеної позовної вимоги, зважаючи на приписи частини 2 статті 4 та частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір", суд вважає, що на момент подання касаційної скарги скаржник повинен був сплатити судовий збір виходячи з 1 вимог немайнового характеру, а саме у розмірі 2 756 грн. (1378х200%=2756).

При цьому, слід звернути увагу скаржника, що листом Державної казначейської служби України від 01.12.2017 №16-08/1082-20145 визначено реквізити для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом: отримувач коштів: УК у Печерському районі, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, код класифікації доходів бюджету.

Однак, скаржником сплачено судовий збір 18.12.2017 на рахунок Вищого господарського суду України, за його реквізитами, що не може вважатись сплатою судового збору у встановленому порядку, в розумінні 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Також слід звернути увагу скаржника на приписи статті 291 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

На підтвердження направлення касаційної скарги іншим сторонам у справі до скарги додані лише фіскальні чеки, що не відповідає вимогам статті 291 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Господарського суду міста Києва від 14.02.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 у справі №910/24030/16 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 16 лютого 2018 року.

2. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Ю. Чумак