УХВАЛА

22.01.2018Справа № 910/18299/16

Суддя Картавцева Ю.В., розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства "Газпром" від 09.01.2018 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра Вячеславовича у справі № 910/18299/16

за позовом Антимонопольного комітету України

до Публічного акціонерного товариства "Газпром"

про стягнення 0 грн. штрафу і 0 грн. пені та зобов'язання виконати пункту 4 рішення від 22.01.2016 №18-р

Представники: згідно з протоколом судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Антимонопольний комітет України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Газпром" про стягнення 0 грн. штрафу і 0 грн. пені та зобов'язання виконати пункт 4 рішення від 22.01.2016 №18-р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.12.2016 у справі № 910/18299/16 позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2016 у справі №910/18299/16 залишено без змін.

17.03.2017 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2016, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017, видано відповідні накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.05.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 зі справи № 910/18299/16 залишено без змін, а касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Газпром" - без задоволення.

09.01.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Газпром" надійшла скарга на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 910/18299/16.

Відповідно до прохальної частини скарги, скаржник просить суд скасувати постанову державного виконавця від 28.12.2017 про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, а саме оцінки цінних паперів, що обліковуються в ТОВ «Об'єднана реєстраційна компанія», а саме акцій простих іменних ПАТ «Інститут ЮЖНІГІПРОГАЗ» номінальною вартістю 651500,00 грн. у кількості 1303000 штук, заблоковані 01.06.2017 на рахунку в цінних паперах №402842-RU20267157, що належать ПАТ «Газпром».

Дана скарга обґрунтована тими обставинами, що державним виконавцем неправомірно винесено постанову від 28.12.2017 про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №53823056, оскільки в обґрунтування необхідності залучення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для оцінки майна державний виконавець посилається на п. 2 ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», у якій чітко визначено перелік майна, для оцінки якого необхідно залучення експерта, тоді-як акції прості іменні ПАТ «Інститут ЮЖНІГІПРОГАЗ» не є тими об'єктами, з визначення вартості яких слід залучати експерта. Крім того, скаржник вважає, що у державного виконавця не було жодних законних підстав для винесення оскаржуваної постанови про оцінку акцій скаржника, оскільки державним виконавцем не було здійснено необхідних заходів примусового виконання рішення, які відповідають способу і порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Внаслідок проведеного повторного автоматизованого розподілу скаргу Публічного акціонерного товариства "Газпром" від 09.01.2018 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра Вячеславовича у справі № 910/18299/16 передано на розгляд судді Картавцевій Ю.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2018 прийнято до розгляду скаргу Публічного акціонерного товариства "Газпром" від 09.01.2018 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра Вячеславовича у справі № 910/18299/16, розгляд скарги призначити на 22.01.2018 о 16:00 год.

18.01.2018 до відділу діловодства суду від Антимонопольного комітету України надійшли пояснення на скаргу, згідно з якими стягувач зазначає, що на виконання ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» з метою належного визначення вартості майна (цінних паперів, що належать ПАТ «Газпром») Державним виконавцем було винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні; державний виконавець керувався статтею 20 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; Оскільки коштів, які знаходилися на банківських рахунка ПАТ «Газпром» на території України, не було достатньо для виконання вказаного рішення, Комітет відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України (в редакції від 23.03.2017) та статті 33 Закон України «Про виконавче провадження» звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення господарського суду міста Києва від 05.12.2016 у справі № 910/18299/16, за наслідками розгляду якої Господарський суд міста Києва ухвалою від 18.10.2017 у справі № 910/18299/16, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.11.2017, задовольнив вказану заяву Комітету та змінив спосіб та порядок виконання рішення суду рішення господарського суду від 05.12.2016 у справі № 910/18299/16.

У судове засідання 22.01.2018 з'явились представник стягувача, який заперечив проти вимог, викладених у скарзі, та представники скаржника (боржника), які підтримали скаргу.

Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєв Олександр Вячеславович у судове засідання 22.01.2018 не з'явився, про поважність причин неявки не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

За змістом ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду скарги в судовому засіданні 22.01.2018.

Представником скаржника (боржника) у судовому засіданні було подано клопотання про відкладення на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України розгляду скарги до розгляду скарги Публічного акціонерного товариства "Газпром" від 22.12.2017 на постанову державного виконавця від 06.12.2017, оскільки оскаржувана постанова державного виконавця від 28.12.2017 винесена з урахуванням постанови від 06.12.2017 про накладення арешту, що також оскаржується скаржником.

Розглянувши клопотання скаржника про відкладення розгляду скарги, суд зазначає, що за приписами ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні, тоді-як у ст. 216 Господарського процесуального кодексу України відсутні такі підстави для відкладення розгляду справи, як ті, що зазначені у клопотанні скаржника про відкладення розгляду скарги. Крім того, в межах розгляду даної скарги судом досліджується питання щодо правомірності дій державного виконавця виключно при винесенні оскаржуваної постанови від 28.12.2017, з огляду на що у задоволенні даного клопотання судом відмовлено.

Розглянувши скаргу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги з огляду на такі обставини.

За змістом ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ст. 340 Господарського процесуального кодексу України).

Судом встановлено, що Антимонопольний комітет України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Газпром" про стягнення 0 грн. штрафу і 0 грн. пені та зобов'язання виконати пункт 4 рішення від 22.01.2016 №18-р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.12.2016 у справі № 910/18299/16 позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2016 у справі №910/18299/16 залишено без змін.

17.03.2017 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2016, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017, видано відповідні накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.05.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 зі справи № 910/18299/16 залишено без змін, а касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Газпром" - без задоволення.

Судом встановлено, що Антимонопольним комітетом України було пред'явлено виконавчий документ - наказ Господарського суду міста Києва від 17.03.2017 у справі № 910/18299/16 до виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Так, судом встановлено, що 06.12.2017 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєвим Олександром Вячеславовичем у межах виконавчого провадження №53823056 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 17.03.2017 у справі № 910/18299/16 винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме акції прості іменні ПАТ «Інститут ЮЖНІІППРОГАЗ» , номінальною вартістю 651 500,00 грн., у кількості 1 303 000 штук, заблоковані 01.06.2017 на рахунку в цінних паперах № 402842-RU20267157, що належать ПАТ «Газпром».

За змістом ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання. Експертом або спеціалістом може бути будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі. Експерт або спеціаліст зобов'язаний надати письмовий висновок, а суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем. Експерт або спеціаліст зобов'язаний надавати усні рекомендації щодо дій, які виконуються в його присутності. Експерт, спеціаліст і суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання мають право на винагороду за надані ними послуги. Винагорода та інші витрати, пов'язані з проведенням експертизи, наданням висновку спеціаліста або звіту суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, належать до витрат виконавчого провадження. Експерт несе кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження, про що він має бути попереджений виконавцем. Збитки, завдані сторонам внаслідок видачі завідомо неправдивого висновку, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом. За недостовірну чи необ'єктивну оцінку майна суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання несе відповідальність у порядку, встановленому законом, а оцінювач - кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений виконавцем.

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Судом встановлено, що 28.12.2017 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєвим Олександром Вячеславовичем у межах виконавчого провадження №53823056 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 17.03.2017 у справі № 910/18299/16 винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою постановлено: призначити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група», який має сертифікат, виданий 17.06.2016 за № 449/16, виданий Фондом державного майна України, у виконавчому провадженні з примусового виконання: наказу №910/18299/16, що виданий 17.03.2017; суб'єкту оціночної діяльності - суб'єкту господарювання Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань арештованого майна, а саме: цінні папери, що обліковуються в ТОВ «Об'єднана реєстраційна компанія», а саме акції прості іменні ПАТ «Інститут ЮЖНІІППРОГАЗ», , номінальною вартістю 651500,00 грн., у кількості 1303000 штук, заблоковані 01.06.2017 на рахунку в цінних паперах №402842-RU20267157, що належать ПАТ «Газпром».

Таким чином, суд зазначає, що оскільки жодна зі сторін у 10-денний термін з 06.12.2017 (день винесення постанови про арешт майна) письмово не повідомила державного виконавця про визначену ними вартість майна, державний виконавець на виконання ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» був зобов'язаний самостійно вжити заходи для визначення вартості майна.

Відповідно до п. 18 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 У разі якщо сторони виконавчого провадження або їх представники, а також заставодержатель у десятиденний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна, про що складає відповідний акт. У випадках, передбачених абзацом другим частини третьої статті 57 Закону, виконавець для оцінки майна залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. Визначення вартості майна боржника виконавцем проводиться за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна, з урахуванням фактичного стану майна, у строк не пізніше десяти робочих днів з моменту проведення опису й арешту майна. Для визначення вартості майна виконавець використовує власні знання, дані засобів масової інформації, повідомлення сторін виконавчого провадження та інших осіб, яких виконавець у разі необхідності може залучити до проведення визначення вартості майна. З метою належного визначення вартості окремих видів майна виконавець може в установленому порядку залучати до процесу опису майна експертів чи спеціалістів.

Скаржник також зазначає, що в обґрунтування необхідності залучення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для оцінки майна державний виконавець посилається на ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», у якій чітко визначено перелік майна, для оцінки якого необхідно залучення експерта.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до вказаного пункту для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

Тобто даною нормою встановлюється перелік майна, для оцінки якого державний виконавець зобов'язаний залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, а не перелік майна, оцінка якого може проводитись взагалі, тоді-як приписи ч. 4 вказаної статті Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право виконавця залучити відповідного суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання - у разі, якщо самим державним виконавцем здійснити визначення вартості майна складно.

Таким чином, суд доходить висновку, що на виконання ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» з метою належного визначення вартості майна (цінних паперів, що належать ПАТ «Газпром») державним виконавцем було правомірно винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Крім того, щодо доводів скаржника, що оскаржувана постанова є такою, що порушує спосіб та порядок виконання рішення відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», суд зазначає наступне.

За змістом ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов'язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 1 ст. 121 ГПК України (в редакції від 23.03.2017), за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Оскільки коштів, які знаходилися на банківських рахунка ПАТ «Газпром» на території України, не було достатньо для виконання вказаного рішення, стягувач відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України (в редакції від 23.03.2017) та статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2016 у справі № 910/18299/16, за наслідками розгляду якої ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2017 у справі № 910/18299/16, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.11.2017, задоволено вказану заяву та змінено спосіб та порядок виконання рішення суду рішення Господарського суду від 05.12.2016 у справі № 910/18299/16, а саме: стягнути з Публічного акціонерного товариства "Газпром" (Публичного акционерного общества "Газпром"; 117420, Российская Федерация, г. Москва, ул. Наметкина, 16; основний державний ідентифікаційний код 518; ідентифікаційний номер платника податків ) в дохід загального фонду Державного бюджету України на рахунок УК у Солом'янському районі міста Києва, , Банк одержувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок 0010, код класифікації доходів - 21081100 (символ звітності 106) 85 965 927 000 (вісімдесят п'ять мільярдів дев'ятсот шістдесят п'ять мільйонів дев'ятсот двадцять сім тисяч) грн. штрафу і 85 965 927 000 (вісімдесят п'ять мільярдів дев'ятсот шістдесят п'ять мільйонів дев'ятсот двадцять сім тисяч) грн. пені, шляхом звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі, якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб від інших осіб, або божник володіє ними спільно з іншими особами; стягнути з Публічного акціонерного товариства "Газпром" (Публичного акционерного общества "Газпром"; 117420, Российская Федерация, г. Москва, ул. Наметкина, 16; основний державний ідентифікаційний код 518; ідентифікаційний номер платника податків ) на користь Антимопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45; ідентифікаційний код 00032767) 206 700 (двісті шість тисяч сімсот) грн. судового збору, шляхом звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі, якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб від інших осіб, або божник володіє ними спільно з іншими особами.

Таким чином, доводи скаржника, що оскаржувана постанова є такою, що порушує спосіб та порядок виконання рішення відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» спростовується наведеним.

За змістом ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на те, що доводи скаржника, викладені у скарзі, є необґрунтованими, не підтвердженими поданими доказами, та такими, що спростовані доказами, поданими державним виконавцем, вимоги, заявлені у скарзі не підлягають задоволенню.

Керуючись ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Газпром" від 09.01.2018 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра Вячеславовича у справі № 910/18299/16 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Картавцева