ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року Справа № 923/1101/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Задорожної Н.О. за участі секретаря Кудак М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Херсонгаз", м. Херсон

про стягнення 469 грн. 42 коп.

За участі представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довір. № 14-187 від 24.11.2017

від відповідача: ОСОБА_2, довір. № 71222/1014/6439 від 22.12.2017.

Сутність спору: Позивач (Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ, , далі - ПАТ "НАК "Нафтогаз України") звернувся з позовом в якому просить господарський суд стягнути з відповідача (Публічне акціонерне товариство "Херсонгаз", м. Херсон, , далі ПАТ "Херсонгаз") 469 грн. 42 коп., у тому числі: 29 грн. 96 коп. річних та 439 грн. 46 коп. пені за прострочення і несвоєчасне виконання грошового зобов'язання по оплаті природного газу, переданого у власність ПАТ "Херсонгаз" на підставі укладеного між сторонами договору постачання природного газу № 16-032-В від 30.12.2015.

Позов обґрунтовано порушенням відповідачем договірних зобов'язань в частині проведення повної та своєчасної оплати одержаного природного газу.

У підготовчому засіданні, яке відбулось 23.01.18 відповідачем надано письмовий відзив на позов, позивачем надано усні заперечення на поданий відзив.

Під час підготовчого засідання вирішено питання, зазначені у ч. 2 ст. 182 ГПК України, після чого підготовче засідання закінчено а підготовче провадження закрито.

На підставі ч. 6 ст. 182 ГПК України учасниками господарського процесу подано письмові заяви про розгляд справи по суті після закінчення підготовчого судового засідання, у зв'язку з чим судом відкрито і розпочато розгляд справи по суті.

Відповідач в наданому суду письмовому відзиву та усних поясненнях позов не визнає, з посиланням на п. 6.1 договору № 16-032-В від 30.12.2015р. зазначає, що сторонами був установлений порядок здійснення розрахунків, відповідно до якого остаточний розрахунок за природний газ здійснюється сторонами на підставі підписаного ними акту приймання-передачі природного газу.

Доказів направлення (вручення, передачі) відповідачу підписаних актів приймання-передачі газу для здійснення розрахунків позивач не надав.

За твердженням відповідача, виходячи з положень п. 6.1 договору, сторони встановили, що підставою для проведення кінцевого розрахунку за переданий газ є підписані сторонами акти приймання-передачі природного газу, які підтверджують факт проведення господарської операції і є підставою для проведення кінцевого розрахунку.

З огляду на відсутність підписаних позивачем актів приймання-передачі газу, у відповідача не настав обов'язок щодо його оплати, відтак не відбулось і прострочення виконання грошових зобов'язань по оплаті одержаного природного газу.

Відповідач посилається на правову позицію, викладену у постанові Вищого господарського суду України від 11.12.2017р. по аналогічній справі № 922/30/16, яка повністю підтверджує правильність та обґрунтованість наданих у відзиві заперечень.

Позивач, не погоджуючись з доводами відповідача в наданих суду усних поясненнях зазначив, що оплату планових обсягів газу відповідач мав провести шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки, остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснити до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу. Підписавши акти та засвідчивши в них факт одержання обсягів одержаного газу, що відповідають переданим, відповідач як покупець підтвердив одержання товару і обов'язку проведення його оплати у строки, передбачені умовами договору.

Таким чином, для виконання грошового зобов'язання по оплаті газу має факт його поставки, а не його документальне оформлення.

Несвоєчасне оформлення актів приймання-передачі не є простроченням кредитора у розумінні правового змісту ст.ст. 612 та 613 ЦК України та не є відкладальною умовою для відповідача в частині виконання у передбачений умовами договору строк зобов'язання по оплаті одержаного природного газу.

Посилається на правові позиції Вищого господарського суду України з аналогічних питань, викладені у постановах касаційного суду по справах № 924/943/14; 902/1598/14; 918/1395/15; 914/4191/15; 904/11154/16; 901/248/16; 909/79/16; 918/910/16; 911/10/16 з якими повністю співпадають його заперечення на відзив.

Позивач підтримав позовні вимоги і наполягав на їх задоволенні у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує за наявності підстав, викладених в наданому відзиві.

На підставі ст. 240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини справи, дослідивши подані докази та надавши їм правову оцінку, суд

в с т а н о в и в:

На підставі укладеного між сторонами договору постачання природного газу № 16-032-В від 30.12.2015 позивач (постачальник) зобов'язався відвантажити відповідачу у 2016р. імпортований газ, а відповідач - прийняти цей газ у кількості, встановленій домовленістю сторін і здійснити його оплату у порядку та строки, визначені умовами цього договору. (а.с. 10-15).

Згідно додаткових угод № 1 від 11.01.2016; № 2 від 26.01.2016; № 3 від 26.02.2016; № 4 від 31.03.2016; № 5 від 29.04.2016; № 6 від 31.05.2016; № 7 від 30.06.2016; № 8 від 29.07.2016; № 9 від 31.08.2016; № 10 від 30.09.2016; № 11 від 24.10.2016; № 12 від 30.11.2016 сторонами змінювалися умови договору № 16-032-В щодо ціни газу, його кількості, строку дії договору.

Пунктом 6.1 договору № 16-03-В сторони встановили, що оплата планових обсягів природного газу здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу на підставі акту приймання-передачі.

У пунктах 8.2 та 8.6 договору № 16-032-В сторони також досягли домовленості щодо того, що у разі невиконання споживачем умов п. 6.1 договору, останній зобов'язується сплатити постачальнику крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. Збитки, завдані одній із сторін договору внаслідок невиконання (неналежного виконання) іншою стороною своїх зобов'язань, відшкодовуються винною у невиконанні (неналежному виконанні) стороною в порядку та розмірі, визначених чинним законодавством України.

З урахуванням положень ст. 259 ЦК України сторони у п. 10.2 договору № 16-032-В змінили тривалість позовної давності, збільшивши її для вимог щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань та річних до 5 років.

Згідно акту приймання-передачі природного газу від 31.01.16, підписаного уповноваженими особами постачальника та споживача, засвідченого печатками юридичних осіб, протягом січня 2016 року, позивач передав відповідачу 52,048 тис. куб. м. газу на загальну суму 399603 грн. 72 коп. (з ПДВ), що з урахуванням вартості транспортування (3172 грн. 85 коп.) складає 402776 грн. 57 коп., що свідчить про виконання постачальником договірних зобов'язань. (а.с. 30).

З урахуванням домовленості, передбаченої п.6.1 договору № 16-032-В, відповідач зобов'язався здійснити остаточний розрахунок за одержаний у січні 2016р. газ до 15.02.2016р. (14.02.2016 - неділя) включно.

Відповідач здійснював оплату одержаного газу з порушенням передбаченого умовами договору строку оплати, що стало наслідком утворення заборгованості за одержаний у січні та неоплачений газ: станом на 16.02.2016 - 242776 грн. 57 коп.; станом на 17.02.2016 - 122776 грн. 57 коп.

За прострочення на 2 дні виконання грошових зобов'язань по оплаті газу позивач нарахував 29 грн. 96 коп. річних за ставкою 3 % та 439 грн. 46 коп. пені з урахуванням подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла протягом періоду прострочки. (а.с. 29).

Зауважень або заперечень щодо правильності розрахунку сум заборгованості, річних та пені відповідачем суду не надано, як не надано і доказів, що підтверджують факт їх перерахування позивачу.

З огляду на надані позивачем та досліджені судом належні докази, з урахуванням положень ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530, ст. 610, ч. 1 ст. 612, ч. 2 ст. 625, ст. 629 ЦК України, ст.ст. 173, 175, 230, ч. 6 ст. 231 ГК України, п.п. 6.1, 8.2 та 10.2 договору № 16-032-В, суд визнав позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Витрати по оплаті судового збору в сумі 1600 грн. покладаються на відповідача.

Доводи відповідача є безпідставними та такими, що повністю спростовуються встановленими фактичними обставинами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товарно-розпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати.

Як зазначено вище, у п. 6.1 договору № 16-032-В оплата планових обсягів газу здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця наступного за місяцем поставки газу на підставі акту приймання-передачі.

Згідно з п. 3.4 договору № 16-032-В підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами, поряд з цим, враховуючи умови п. 6.1 цього договору, якими встановлено строк проведення остаточного розрахунку за одержаний у січні 2016 року газ, неповернення продавцем підписаних актів приймання-передачі за минулий місяць не змінює встановлених учасниками договору строків оплати та кінцевої оплати спожитого газу і не може бути відкладальною обставиною для встановлення іншого, не передбаченого домовленістю сторін строку виконання грошового зобов'язання з оплати газу.

Суд також зазначає, що підписавши акт, споживач фактично визнав та підтвердив обсяги та вартість одержаного ним газу і, відповідно настання обов'язку щодо здійснення його оплати у строк, визначений умовами договору.

Отже, сам по собі акт приймання-передачі газу не є визначальним для висновку про настання строку і, відповідно обов'язку оплатити одержаний газ.

Обов'язок оплати одержаного газу у встановлений умовами договору строк виникає та пов'язаний з фактом поставки, оформлення ж акту, що опосередковує цей факт, не має значення для настання зобов'язання з оплати газу у встановлені договором строки.

Аналогічна правова позиція відображена в постановах Вищого господарського суду України від 02.02.2017 по справі № 3922/33/16; від 09.03.2017 по справі № 3903/604/16; по справі № 911/32/39/16 від 17.10.17, що було враховано судом при ухвалені рішення.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Херсонгаз", 73026, м. Херсон, вул. Поповича, буд. 3, , р. рахунки не відомі на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, , р. рахунки не відомі 469 (чотириста шістдесят дев'ять) грн. 42 коп. пені, 29 (двадцять дев'ять) грн. 96 коп. річних, 1600 (одна тисяча шістсот) грн. витрат по оплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1, розділу XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено 25.01.2018

Суддя Н.О. Задорожна