ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2018м. ДніпроСправа № 904/9934/17

За позовом: Комунального підприємства "Коменергосервіс" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Ніколайчука Володимира Степановича, м. Дніпро

про стягнення 112 611,88 грн.

.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання: Колісник О.М.

Представники:

Від позивача: Садовнікова Н.О., довіреність №4 від 02 січня 2018 року, юрисконсульт 1 категорії

Від відповідача: Салтисюк Ю.В., ордер серія №729/000050 від 26 грудня 2017 року, адвокат; Ніколайчук В.С., паспорт серія НОМЕР_2 виданий Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУУМВС України в Дніпропетровській області від 14 січня 1998 року

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Коменергосервіс" Дніпровської міської ради звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Ніколайчука Володимира Степановича заборгованість у розмірі 112 611,88 грн., з яких:

- основна заборгованість у розмірі 89 807,45 грн.;

- 3 % річних у розмірі 2 098,84 грн.;

- пеня у розмірі 11 818,18 грн.;

- інфляційні збитки у розмірі 8 887,41 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №662/02-14 на поставку теплової енергії у вигляді гарячої води від 01 листопада 2014 року в повної та своєчасної оплати за поставлену теплову енергію.

Оскільки, відповідач самовільно здійснив підключення прибудованого приміщення до мережі опалення, про що теплотехнічною інспекцією складено акт від 27.12.2016, позивачем було донарахована сума вартості теплової енергії у розмірі 68 445,00 грн., за період з 01.12.2014 по 01.12.2016.

У зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання позивачем на підставі частини 2 статті 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 19.01.2017 по 13.11.2017 у сумі 31 250,41 грн. та інфляційні збитки за період лютий-жовтень жовтень 2017 року.

На підставі пункту 7.2.3 договору позивач нарахував пеню за порушення строків оплати за поставлену теплову енергію у розмірі 11 818,18 грн. за загальний період з 19.01.2017 по 10.10.2017.

Відповідач, Фізична особа-підприємець Ніколайчук Володимир Степанович, позовні вимоги визнає лише в частині поставленої та спожитої теплової енергії за січень-лютий 2017 року у сумі 16 920,07грн. Щодо наявної заборгованості за постачання теплової енергії за період з грудня 2014 року по грудень 2016 року відповідач зазначає наступне. В листопаді 2014 року з позивачем укладено договір №662/02-14 на поставку теплової енергії у вигляді гарячої води. Згідно Додатку №4 до договору адресою поставки теплової енергії сторони визначили нежитлове приміщення за адресою: вул.. Желваковського,4, прим.37, м. Дніпро. Додатково сторони в Додатку №4 до договору передбачили, що постачання теплової енергії буде здійснюватися окремо на прибудоване приміщення, опалювальною площею 110 кв.м. та вбудоване приміщення, опалювальною площею 67,2 кв.м., які розташовані в межах приміщення за адресою вул. Желваковського, 4 прим. 37 м. Дніпро. Відповідно сторони в договорі визначили окремі показники обліку постачання теплової енергії на прибудоване приміщення та вбудоване приміщення, за адресою вул. Желваковського, 4 прим. 37 м. Дніпро. У грудні 2014 року відповідач звернувся до позивача з заявою про відключення від мережі опалення прибудованого приміщення опалювальною площею 110 кв.м., за адресою вул. Желваковського, 4 прим. 37 м. Дніпро. Заява була задоволена і, починаючи з грудня 2014 року, постачання теплової енергії за цією адресою було припинено. Всі технологічні дії по припиненню подачі теплової енергії здійснювалися виключно представниками позивача поза межами приміщення за адресою вул. Желваковського, 4 прим. 37 м. Дніпро, так як вузол підключення до теплотраси перебував у сусідній будівлі, до якої відповідач не має доступу. Восени 2016 року представники позивача проводили перевірку опалювальних мереж та підтвердили правомірність та безпечність постачання теплової енергії на користь відповідача. У грудні 2016 року представники позивача прибули до належного відповідачу приміщення і запропонували здійснити обстеження приміщення, яке опалювалося. В ході перевірки встановлено, що радіатори опалення в приміщення теплі, мають температуру 43 градуси по Цельсію, отже приміщення опалюються. Вказана інформація була зафіксована в акті, при цьому представники теплопостачального підприємства запропонували відповідачу прибути до керівництва комунального підприємства, де йому було роз'яснено наслідки виявленого факту постачання теплової енергії. Представники Комунального підприємства "Коменергосервіс" Дніпровської міської ради оглянули приміщення та жодного несанкціонованого підключення до теплової мережі чи переобладнання мережі не виявили. До позовної заяви додано акт аварійних підключень, затверджений директором позивача, в якому зазначено про відключення опалення відповідача за адресою вул. Желваковського, 4 прим. 37 м. Дніпро. Зазначений акт складено за лютий 2015 року, тобто станом на вказаний період часу посадовими особами позивача було підтверджено відсутність приєднання відповідача до теплової мережі. Відповідно до Правил користування тепловою енергією факт самовільного підключення до системи тепло споживання оформлюється актом про порушення умов договору та тягне за собою накладення штрафу. Жодних акті про порушення позивачем по відношенню до відповідача не складалось. В підтвердження своєї правової позиції відповідач посилається на постанову Верховного Суду України від 24.11.2014 по справі №916/3566/13 та постанову Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі №6-111цс13.

Щодо заявлених позовних вимог в частині стягнення заборгованості відповідача за постачання теплової енергії за березень 2017 року, згідно виставленого рахунку від 31.03.2017 на суму 4 442,38грн., відповідач зазначає, що вказане постачання відбулося всупереч положенням договору на поставку теплової енергії. 27.02.2017 відповідач звернувся до позивача з письмовою заявою, в які просив припинити постачання тепла за адресою вул. Желваковського, 4 прим. 37 м. Дніпро в зв'язку з відсутністю діяльності. Ігноруючи подану заяву позивачем в березні 2017 року було продовжено постачання теплової енергії. З урахуванням викладеного відповідач вважає вимоги позивача в частині стягнення суми 72 887,38грн. безпідставними.

У відповіді на відзив відповідача, яка надійшла до суду 11.01.2018, позивач зазначає, що:

- як вбачається зі схеми тепломережі, вузол підключення прибудованої частини приміщення знаходиться у будинку №2, а вузол підключення вбудованої частини приміщення знаходиться у будинку №4. Отже, постачання опалення до відповідача здійснюється централізовано, персонального приладу обліку відповідач не має. Достовірних даних про те, що у відповідача відсутні ключі від підвалу сусідньої будівлі, де знаходиться вузол підключення прибудованої частини приміщення, немає. Будь-який споживач для проведення робіт має право звернутися до осіб, які зберігають ключі від підвалу та отримати доступ для проведення відповідних робіт;

- у акті від 27.12.2016, який було складено за участю відповідача зафіксовано, що прибудована частина приміщення опалюється. Температура в приміщенні складає 20,5 градусів. Температура радіаторів 43 градуси. Зазначений акт було підписано відповідачем без зауважень. Позивач стверджує, що самовільне підключення до мережі опалення могла здійснити лише зацікавлена особа, зокрема споживач, за допомогою будь-якого спеціаліста.

- за умовами договору на поставку теплової енергії споживач зобов'язується своєчасно письмово сповіщати постачальника про зміни в максимальних теплових навантаженнях, об'ємах споживання, площ і т.п. в строки не пізніше 10 днів з моменту настання вказаних подій;

- щодо безпідставного нарахування суми 4 442,38грн. за поставлене тепло в березні 2017 року позивач зазначає, що звернення громадян, відповідно до Закону України "Про звернення громадян", розглядаються протягом місяця від дня їх надходження.

25.01.2018 позивачем надані додаткові пояснення, в яких зазначив, що рахунки №ТС00617 від 28.02.2017 за лютий 2017 року на суму 8 322,91грн. та №ТС00897 від 31.03.2017 за березень 2017 року на суму 4 442,38грн. було складено та виставлено по договору на вбудовану (67,2кв.м.) та прибудовану частину приміщення (110 кв.м.). У розшифровці розрахунку по рахунку №ТС00617 від 28.02.2017: вартість гарячого водопостачання складає 37,39грн. без ПДВ; опалення по лічильнику тепла №933 за вбудовану частину приміщення складає 864,91грн. без ПДВ; опалення по нормативам по договору за прибудовану частину приміщення 6 033,46грн. без ПДВ, а всього на суму 8 322,91грн. У розшифровці розрахунку по рахунку №ТС00897 від 31.03.2017 зазначається, що вартість гарячого водопостачання складає 37,39грн. без ПДВ; опалення по лічильнику тепла №933 за вбудовану частину приміщення складає 543, 096грн. без ПДВ; опалення по нормативам по договору за прибудовану частину приміщення - 3 121,498грн. без ПДВ, всього за цим рахунком - 4 442,38грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 11 грудня 2017 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2017 року розгляд справи відкладено у судове засідання на 26 грудня 2017 року.

З 15.12.2017 вказана справа розглядається за правилами Господарського процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2017 порушено провадження у справі №904/9934/17, розгляд справи призначено на 11.12.2017.

У судовому засіданні 11.12.2017 розгляд справи відкладено на 26.12.2017, з 26.12.2017 на 16.01.2018.

У судовому засіданні 16.01.2018. оголошувалась перерва на 23.01.2018, з 23.01.2018 на 25.01.2018.

У судовому засіданні 25.01.2018 проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

01 листопада 2014 року між Комунальним підприємством "Коменергосервіс" Дніпропетровської міської ради (теплопостачальна організація) та Фізичною особою-підприємцем Ніколайчук Володимиром Степановичем (споживач) був укладений договір на поставку теплової енергії у виді гарячої води №662/01-14, відповідно до пункту 1.1 якого Теплопостачальна організація зобов'язується поставляти Споживачу теплову енергію у вигляді гарячої води в необхідних йому об'ємах, а Споживач зобов'язується оплачувати отриману теплову енергію відповідно до затверджених тарифів в строки та на умовах, що обумовлені цим договором.

Строк дії цього договору з 01.11.2014 по 31.10.2015. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде письмової заяви від однієї із сторін про припинення його дії (пункт 10.1 договору).

Під час виконання умов цього договору, а також при вирішенні всіх питань, які не обумовлені цим договором, Сторони зобов'язуються керуватися тарифами, затвердженими Національною комісією (НКРРКУ), Правилами користування тепловою енергією, Законом України "Про теплопостачання", Правилами технічної експлуатації електроустановок споживачів та теплових мереж, тимчасовими Правилами обліку теплової енергії (надалі -Правила), Положенням про Держенергонагляд, нормативними актами з питань використання та взаєморозрахунків за енергоносії, діючим законодавством України (пункт 2.1 договору).

Відповідно до пункту 2.2.1 договору Теплопостачальна організація зобов'язується здійснювати поставку теплової енергії у вигляді гарячої води на потреби Споживача: опалення та тепловентиляцію - в період опалювального сезону та гарячого водопостачання - протягом року (за виключенням періоду зупинки на щорічний профілактичний ремонт), в межах балансової належності теплових мереж споживача і транспортуючої організації; в кількості (об'ємах) згідно Додатку №1 до цього договору, за умови дотримання і виконання Споживачем умов цього договору та отримання акта про готовність до опалювального сезону без зауважень Теплопостачальної організації, на об'єкти Споживача, розташований за адресою: вул. Желваковського, 4, прим.37.

Споживач зобов'язаний виконувати умови і порядок оплати за спожиту теплову енергію в кількості (об'ємах) і в строки, які передбачені розділом 6 цього договору (п.2.3.1. договору).

Теплопостачальна організація та Споживач щомісячно складають акти про відпуск теплової енергії по формі Додатку № 5 (пункт 5.5 договору).

У відповідності до п.6.1. договору за відпущену теплову енергію у вигляді гарячої води в межах договірної величини, вказаної у Додатку №1 до цього договору, споживач сплачує теплопостачальній організації за наступними тарифами:

- за 1 Гкал. Теплової енергії 476,75грн. (у т.ч. ПДВ),

- за послугу по гвс 27,90 за 1 куб.м. (у т.ч. ПДВ).

Відповідно до пункту 6.3 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Розрахунки за теплову енергію Споживач здійснює з теплопостачальною організацією в наступному порядку:

- попередня оплата за 5 днів до початку розрахункового місяця у розмірі 100% від суми заявлених витрат теплової енергії на розрахунковий місяць (згідно додатку №1);

- остаточний розрахунок здійснюється протягом 5 днів з моменту отримання рахунку (пункт 6.4 договору).

Згідно додатку №4 від 01.11.2014 до договору поставки теплової енергії №662/02-14 від 01.11.2014 за адресою АДРЕСА_1 прим. 37 рахується два об'єкти теплопостачання:

- прибудоване приміщення опалювальною площею 110 кв.м. та вбудоване приміщення, опалювальною площею 67,2 кв.м.

Прибудоване приміщення площею 110 кв.м. було відключено від мережі опалення з 01.12.2014 (акт аварійних відключень за лютий 2015 року, затверджений директором підприємства "Коменергосервіс", а.с.20).

Згідно Акту теплотехнічної інспекції КП "Коменергосервіс" від 27.12.2016 при проведенні обстеження приміщення по АДРЕСА_1 було зафіксовано, що прибудована частина приміщення площею 110 кв.м. опалюється; температура в приміщенні складає 20,5 градусів. Температура радіаторів 43 градуса (а.с.22).

Наведений акт було складено у присутності фізичної особи-підприємця Ніколайчук В.С.

Рахунок №ТС02393 від 28.12.2016 на суму 68 445,00грн. був направлений на адресу відповідача 11.01.2017 та отримано останнім 14.01.2017 (а.с.25).

У зв'язку з викладеними обставинами, 20.09.2017 позивачем здійснено розрахунок теплової енергії у вигляді гарячої води на об'єкт, розташований за адресою: вул. Полонської-Василенко, 4 за період з грудня 2014 року по грудень 2016 року у сумі 68445,00грн. з урахуванням податку на додану вартість (а.с.23). Розрахунок теплової енергії у вигляді гарячої води на об'єкт був направлений відповідачу 26.09.2017 (а.с.24).

Також на адресу відповідача позивачем були виставлені наступні рахунки на оплату:

№ТС00296 від 31.12.2017 за січень 2017 року на суму 8 597,16грн. (рахунок отримано 10.02.2017, а.с.27);

ТС00617 від 28.02.2017 за лютий 2017 року на суму 8 322,91грн. (рахунок отримано 10.03.2017, а.с.29);

ТС00897 від 31.03.2017 за березень 2017 року на суму 4 442,38грн. (рахунок отримано 07.04.2017, а.с.31).

Відповідач у встановлений договором строк не здійснив розрахунки за поставлену теплову енергію, заборгованість за опалення приміщення площею 110 кв.м. за період з грудня 2014 року по грудень 2016 року складає 68 445,00грн. та за період з січня 2017 року по березень 2017 року у сумі 21 362,45грн., а всього на суму 89 807,45грн.

Позивач просить стягнути заборгованість за спожиту теплову енергію за опалення прибудованої частини приміщення у розмірі 110 кв.м. та заборгованість за поставлену, але не сплачену теплову енергію за вбудовану частину приміщення у розмірі 67,2 кв.м., проти чого заперечує відповідач, що і є причиною спору.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Згідно ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за опалення приміщення за період з грудня 2014 року по грудень 2016 року у сумі 68 445,00грн. та за період з січня 2017 року по березень 2017 року у сумі 21 362,45грн., а всього на суму 89 807,45грн.

З огляду на положення п.6.4. договору, строк оплати теплової енергії за грудень 2016 року у сумі 1476, 79грн., яка складається з вартості опалення вбудованої частини приміщення (67,2 кв.м.) у грудні 2016 року у сумі 965,745грн.; вартості гарячого водопостачання за грудень 2016 року (приміщення площею 67,2 кв.м.) у сумі 511,04грн., є таким, що настав.

Також строк оплати вартості поставленої теплової енергії за січень-березень 2017 року є таким, що настав:

за рахунком №ТС00296 від 31.12.2017 за січень 2017 року на суму 8 597,16грн. (рахунок отримано 10.02.2017) строк оплати настав 15.02.2017;

за рахунком №ТС00617 від 28.02.2017 за лютий 2017 року на суму 8 322,91грн. (рахунок отримано 10.03.2017) строк оплати настав 15.03.2017;

за рахунком №ТС00897 від 31.03.2017 за березень 2017 року на суму 4 442,38грн. (рахунок отримано 07.04.2017) строк оплати є таким, що настав 12.04.2017.

Доказів оплати вартості опалення у сумі 1476, 79грн. (за грудень 2016 року) та 21 362,45грн. (за січень-березень 2017 року) відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував,

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 22 839,24грн., з яких: 1476, 79грн. (теплова енергія за грудень 2016 року) та 21 362,45грн. (за січень-березень 2017 року), є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом пункту 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198, споживач теплової енергії зобов'язаний погоджувати з теплопостачальною організацією нові підключення і відключення та переобладнання системи теплоспоживання, які є причиною збільшення або зменшення обсягу споживання теплової енергії; у міжопалювальний період виконувати обов'язкові обсяги робіт з підготовки до опалювального періоду та оформити акт про готовність об'єкта до опалювального періоду або надати рішення (лист) щодо гарантії забезпечення безпечної експлуатації системи тепло споживання.

Як встановлено судом, позивачем за участю відповідача було здійснено обстеження прибудованої частини приміщення площею 110 кв.м. за адресою вул. Желваковського, 4 та складено Акт теплотехнічної інспекції КП "Коменергосервіс" від 27.12.2016.

У січні 2017 року на адресу відповідача, як споживача за договором на поставку теплової енергії, був виставлений Рахунок №ТС02393 від 28.12.2016 на суму 68 445,00грн. (рахунок отримано відповідачем 14.01.2017).

Зазначений рахунок включає в себе період споживання поставленої теплової енергії з грудня 2014 року по грудень 2016 року, а саме:

- 66 968,215грн. - заборгованість за період з грудня 2014 року по грудень 2016 року - опалення прибудованої частини приміщення (110 кв.м.),

- 965,745грн. - вартість опалення вбудованої частини приміщення у грудні 2016 року (67,2 кв.м.);

- 511,04грн. - вартість гарячого водопостачання за грудень 2016 року (приміщення площею 67,2 кв.м.).

Разом з цим, суд не вбачає підстав задовольнити вимогу позивача в частині стягнення заборгованості за період з грудня 2014 року по грудень 2016 року у сумі 66 968,215грн. - опалення прибудованої частини приміщення (110 кв.м.), оскільки доказів на підтвердження того, що спірне приміщення опалювалось протягом зазначеного періоду позивачем не надано, а Акт теплотехнічної інспекції КП "Коменергосервіс" від 27.12.2016 може свідчити лише про те, що 27.12.2016, в день проведення обстеження, дійсно приміщення опалювалось. Жодним чином зазначений акт не може підтверджувати факт надання послуг з опалення відповідачу з дня відключення (01.12.2014) до 27.12.2016. Суд вважає безпідставними доводи позивача, що споживач мав можливість самостійно здійснити підключення до мережі опалення. Та обставина, що вузол підключення прибудованої частини приміщення знаходиться у будинку №2, а вузол підключення прибудованої частини приміщення знаходиться у будинку №4 не підтверджує можливість відповідача здійснити підключення (та фактичне підключення) до теплопостачання. Таким чином, доводи позивача щодо самовільного підключення відповідачем до системи опалення приміщення площею 110 кв.м. не знайшли свого підтвердження, а є лише його припущенням. Невиконання споживачем свого обов'язку, передбаченого п.2.3.7. договору №662/02-14 від 01.11.2014, щодо здійснення підготовки власного теплового господарства та отримання від теплопостачальної організації Акту про готовність до опалювального сезону, не виконання у міжопалювальний період обов'язкових обсягів робіт з підготовки до опалювального періоду та не оформлення актів про готовність об'єкта до опалювального періоду, ненадання рішення (листа) щодо гарантії забезпечення безпечної експлуатації системи теплоспоживання, також не підтверджує факт надання позивачем відповідачу послуг з опалення приміщення площею 110 кв.м. у спірному періоді.

Отже вимога позивача про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію за період з грудня 2014 року по грудень 2016 року у сумі 66 968,215грн. задоволенню не підлягає.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо безпідставного нарахування позивачем заборгованості за березень 2017 року у сумі 4 442,38грн. з огляду на таке.

27 лютого 2017 року відповідачем на адресу позивача надана заява про відключення теплопостачання за адресою вул. Желваковського, 4 у зв'язку з припиненням роботи приміщення. Заява отримана позивачем у наведену дату 27.02.2017, про що свідчить відмітка на заяві. Крім того, отримання позивачем цієї заяви у судовому засіданні не заперечувалось.

Згідно Додатку №3 "Умови припинення постачання теплової енергії" до договору поставки теплової енергії №662/02-14 від 01.11.2014, теплопостачальна організація припиняє постачання теплової енергії у випадках, зокрема, письмового звернення споживача про припинення теплопостачання (підп.1 п.1 Умов припинення постачання теплової енергії). Наведене положення зобов'язує теплопостачальну організацію припинити постачання теплової енергії і не містить жодних застережень щодо строків розгляду цієї заяви та порядку виконання.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України №630 від 21.07.2005 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства (п.п.24, 25).

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення (п.26 Правил).

Відповідно до 2.2 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від центрального теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №4 від 22.11.2005, комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї.

Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації.

При цьому обов'язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання. Комісією, у разі необхідності, можуть розглядатися питання збільшення потужностей та можуть розроблятися пропозиції щодо їх фінансування, а також заміни систем внутрішньоквартальних, а в деяких випадках і магістральних мереж газо-, водо-, теплопостачання. Засідання Комісії відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника. Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові.

З урахуванням наведених вище положень, розпорядження Дніпровського міського голови №159-р від 23.03.2017 "Про закінчення опалювального сезону 2016-2017рр. у м. Дніпро", заяви відповідача про відключення від теплопостачання, позивачем було здійснено відключення від централізованого опалення прибудоване приміщення площею 110 кв.м. за адресою АДРЕСА_1, яким користувався Ніколайчук В.С.

Згідно з частиною 1 статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (cт.610 Цивільного кодексу України).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 7.2.4 договору Споживач несе відповідальність за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію у вигляді пені у розмірі 0,5% від суми прострочення за кожен день прострочки платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період за який сплачується пеня, до повного погашення заборгованості.

За прострочення оплати теплової енергії за період з грудня 2014 року по грудень 2016 року, з січня 2017 року по березень 2017 року, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за загальний період з 19.01.2017 по 19.07.2017 у сумі 11 818,18грн.

З огляду на те, що вимога позивача про стягнення заборгованості за несвоєчасну оплату вартості поставленої теплової енергії у сумі 66 968,21грн. задоволенню не підлягає у зв'язку з недоведеністю позивачем обставин надання послуг з теплопостачання на вказану суму, не підлягає нарахуванню на цю суму і пеня.

Пеня підлягає нарахуванню на частину заборгованості за грудень 2016 року та січень-березень 2017 року.

За розрахунком суду:

на суму 1 476,79грн. (заборгованість за поставлену теплову енергію у грудні 2016 року) за період з 20.01.2017 по 19.07.2017 пеня складає 194,98грн.;

на суму 8 597,16грн. (заборгованість за поставлену теплову енергію у січні 2017 року) за період з 16.02.2017 по 15.08.2017 підлягає нарахуванню та стягненню пеня у розмірі 1 115,98грн.;

на суму 8 322,91грн. (за поставлену енергію у лютому 2017 року) за заявлений позивачем період з 15.04.2017 по 13.10.2017 підлягає нарахуванню та стягненню пеня у розмірі 1 040,93грн.;

на суму 4 442,38грн. (за поставлену енергію у березні 2017 року) за період прострочки з 13.04.2017 по 10.10.2017 пеня складає - 556,21грн.

Таким чином, за вказаний вище період стягненню підлягає пеня у сумі 2 908,1грн. (194,98грн. + 1 115,98грн.+ 1 040,93грн.+ 556,21грн.).

Крім вимоги про стягнення пені позивачем заявлено вимоги про стягнення трьох відсотків річних у сумі 2 098,84грн. за загальний період прострочки з 19.01.2017 по 13.11.2017 та втрати від інфляції у сумі 8 887,41грн. за період з лютого 2017 року по жовтень 2017 року включно.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

За розрахунком суду стягненню підлягають три відсотки річних у сумі 452,24грн. виходячи з наступного:

на суму боргу 1 476,79грн. за грудень 2016 року - за період з 20.01.2017 по 13.11.2017, три відсотки складають 36,17грн.

на суму боргу 8 597,16грн. за січень 2017 року - за період з 16.02.2017 по 13.11.2017 три відсотки складають 191,49грн.,

на суму 8 322,91грн. за лютий 2017 року - за період з 15.04.2017 по 13.11.2017 три відсотки складають 145,71грн.,

на суму 4 442,38грн. за березень 2017 року за період з 13.04.2017 по 13.11.2017 три відсотки складають 78,87грн.

Відповідно до абзацу 3 п.3.2 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

За змістом пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Позивачем при здійсненні розрахунку втрат від інфляції не враховані рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97, втрати від інфляції на заборгованість з поставленої теплової енергії за загальний період з лютого по жовтень 2017 року складають 1972,36грн. виходячи з наступного:

на суму 1 476,79грн. - втрати від інфляції за період з лютого 2017 року по жовтень 2017 року - 152,49грн.,

на суму 8 597,16 - за період з лютого 2017 року по жовтень 2017 року - 887,73грн.,

на суму 8 322,91 за період заявлений позивачем з квітня 2017 року по жовтень 2017 року - 607,75грн.,

на суму 4 442,38грн. за період з квітня 2017 року по жовтень 2017 року - 324,39грн.

Таким чином втрати від інфляції складають 1972,36грн. (152,49грн.+887,73грн.+607,75грн., +324,39грн.).

З огляду на те, що вимога позивача про стягнення заборгованості за несвоєчасну оплату вартості поставленої теплової енергії у сумі 66 968,21грн. задоволенню не підлягає у зв'язку з недоведеністю позивачем обставин надання послуг з теплопостачання на вказану суму, не підлягає нарахуванню на цю суму три відсотки річних та втрати від інфляції.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 28 171,94грн. ( основний борг -22 839,24грн., пеня у сумі 2 908,10грн., три відсотки річних у сумі 452,24грн., втрати від інфляції у сумі 1972,36грн.

Відповідно до статті 49 ГПК України, витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 422,58грн.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи - підприємця Ніколайчука Володимира Степановича (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Коменергосервіс" Дніпровської міської ради (49081, м. Дніпро, вул. Артільна, 6б, ідентифікаційний код 36639101) заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 22 839,24грн., пеня у сумі 2 908,10грн., три відсотки річних у сумі 452, 24грн., втрати від інфляції у сумі 1972,36грн., витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 422,58грн., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено, - 25.01.2018

Суддя Н.М. Євстигнеєва