КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2018 р. Справа№ 910/30902/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Корсакової Г.В.

Тарасенко К.В.

секретар судового засідання Каніковський А.О.

за участю представників:

від позивача: Покрова Л.Ю.

від відповідача: Мірошниченко О.В.

від третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Державний будівельний комбінат Управління справами апарату Верховної Ради України"

на рішення господарського суду міста Києва

від 03.04.2017 (повний текст рішення складено 10.04.2017)

у справі №910/30902/15 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "ІНВЕКС Телеком"

до Державного підприємства "Державний будівельний комбінат Управління справами апарату Верховної Ради України"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Інвестспецкомплекс"

про стягнення 526872,22 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "Інвекс Телеком" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Державного будівельного комбінату Управління справами Верховної Ради України про стягнення 526872,22 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Контракту №5/2013 від 07.08.2013 у визначений строк не розрахувався за виконані роботи, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 284917,32 грн., за прострочення оплати якої нараховані 18383,02 грн. - 3% річних та 223571,88 грн. - втрати від інфляції.

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.02.2016 позовні вимоги задоволено повністю, присуджено до стягнення з ДП "Державний будівельний комбінат Управління справами Верховної Ради України" на користь ТОВ "Виробнича фірма "Інвекс Телеком" 284917,32 грн. основного боргу, 223571,88грн. інфляційних втрат, та 18383,02 грн. 3% річних.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2016 рішення від 11.02.2016 скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.12.2016 касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "Інвекс Телеком" задоволено частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2016 та рішення господарського суду міста Києва від 11.02.2016 скасовано, а справу №910/30902/15 направлено для нового розгляду до суду першої інстанції.

Скасовуючи постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2016 та рішення господарського суду міста Києва від 11.02.2016, Вищий господарський суд України у своїй постанові зазначив наступне:

"Як видно із матеріалів справи та тверджень позивача, згідно з Актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2013 року від 30.08.2013 Монтажні роботи ПС, ОП, СКС на Реконструкції з прибудовою адміністративного будинку Генеральної прокуратури України по вул. Різницькій, 13/15 в Печерському районі м. Києва становить 270 523,58грн.

Згідно з Актом №2 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2013 року від 30.08.2013 виконаних Пусконалагоджувальних робіт ПС, ОП, СКС на Реконструкції з прибудовою адміністративного будинку Генеральної прокуратури України по вул. Різницькій, 13/15 в Печерському районі м. Києва становить 72981,36грн.

31.08.2013 Державному будівельному комбінату Управління справами Верховної Ради України згідно Контракту виплачено 8587,62грн. за послуги генпідрядника.

14.10.2013 Державним будівельним комбінатом Управління справами Верховної Ради України згідно Контракту оплачено 50000,00грн.

19.12.2013 позивач направив відповідачу лист вих.№1219/2, у якому вказав, що на нараді, яка відбулася 16.12.2013 в приміщенні Генеральної прокуратури України за участю та у присутності начальника Головного управління забезпечення діяльності органів прокуратури Сігнаєвського О.І., відповідального за технічний нагляд від замовника ОСОБА_5, генпідрядником було оголошено рішення про припинення договірних відносин з підрядником та, як наслідок, недопущення його на об'єкт. Таким чином генпідрядник відмовився в односторонньому порядку від контракту до закінчення роботи. 17.12.2013 представників підрядника не було допущено на будівельний майданчик, що зумовило неможливість виконання зобов'язань, взятих на себе, за контрактом.

Згідно з Актом звірки взаєморозрахунків від 29.12.2014 за період з 01.04.2013 по 29.12.2014, підписаного державним будівельним комбінатом Управління справами Верховної Ради України та ТОВ "Компанія "Інвестспецкомплекс", за контрактом №5/2013 від 07.08.2013 заборгованість на користь останніх становить 284917,32грн.

Зазначені обставини апеляційним господарським судом залишено без належної правової оцінки. Не обґрунтовано з яких причин не взято до уваги акти виконаних робіт від 30.08.2013 та акт звірки взаєморозрахунків від 29.12.2014, та чим обумовлено розірвання договору підряду в односторонньому порядку і залучення іншого підрядника для виконання відповідних робіт.

Що стосується рішення суду першої інстанції, то воно також не може бути визнано у повній мірі обґрунтованим із урахуванням зазначеного та залучення апеляційним господарським судом у якості третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Інвестспецкомплекс"."

При повторному розгляді справи позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, яка прийнята господарським судом; відповідно до даної заяви позивач просив стягнути заборгованість в розмірі 284917,32 грн., 3 % річних у розмірі 30162,02 грн. та інфляційні втрати в розмірі 274421,77 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 03.04.2017 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Державний будівельний комбінат Управління справами апарату Верховної Ради України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "ІНВЕКС Телеком" заборгованість в розмірі 284917 (двісті вісімдесят чотири тисячі дев'ятсот сімнадцять) грн. 32 коп., 3 % річних в розмірі 30021 (тридцять тисяч двадцять одна) грн. 67 коп., інфляційні втрати в розмірі 274421 (двісті сімдесят чотири тисячі чотириста двадцять одна) грн. 77 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 8840 (вісім тисяч вісімсот сорок) грн. 40 коп. та витраті по сплаті судового збору за подання касаційної скарги в розмірі 9481 (дев'ять тисяч чотириста вісімдесят одна) грн. 43 коп. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "ІНВЕКС Телеком" на користь Державного підприємства "Державний будівельний комбінат Управління справами апарату Верховної Ради України" витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2 (дві) грн. 09 коп.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Державне підприємство "Державний будівельний комбінат Управління справами апарату Верховної Ради України" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду міста Києва від 03.04.2017 у справі №910/30902/15 та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм процесуального та матеріального права. При цьому скаржник зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому факту, що за умовами Контракту (пунктів 5.1, 5.4, 10.3, 12.4, 12.5, 14.2) позивач може розраховувати на повну оплату виконаних робіт лише у разі належного виконання взятих на себе зобов'язань, однак позивач грубо порушив взяті на себе по контракту зобов'язання щодо якості та своєчасності виконання робіт, у зв'язку з чим відповідач був змушений терміново (з метою запобіганню строків виконання робіт за основним договором з Генеральною прокуратурою України) запросити до виконання робіт (які не були належно виконані позивачем) сторонніх осіб - ТОВ "Компанія "Інвестспецкомплекс" та після виконання таких робіт провести розрахунки з останнім.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Сулім В.В., судді Гаврилюк О.М., Коротун О.М.) від 25.05.2017 апеляційну скаргу Державного підприємства "Державний будівельний комбінат Управління справами апарату Верховної Ради України" прийнято до провадження, призначено розгляд справи на 20.06.2017.

З 15 грудня 2017 року набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII (далі - ГПК України).

Відповідно до пп. 9 п. 1 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає за необхідне здійснювати розгляд справи за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у главі 1 "Апеляційне провадження" розділу IV ГПК України.

Згідно останнього розпорядження Київського апеляційного господарського суду у справі №910/30902/15 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/30902/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Корсакова Г.В., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Корсакова Г.В., Тарасенко К.В.) від 26.12.2017 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою "Державний будівельний комбінат Управління справами апарату Верховної Ради України" на рішення господарського суду міста Києва від 03.04.2017 у справі №910/30902/15; призначено справу до розгляду на 23.01.2018.

У відзивах на апеляційну скаргу, позивач просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування рішення суду є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства. Позивач вказує, що на виконання умов договору позивачем були виконані роботи на загальну суму 343504,94 грн, що підтверджується підписаними уповноваженими представниками генпідрядника, підрядника та замовника актами приймання виконаних будівельних робіт №1 та №2 від 30.08.2013, а також довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за серпень 2013 року, в той час як відповідач свої зобов'язання по оплаті виконаних робіт в сумі 284917,32 грн не виконав, хоча строк виконання обов'язку оплати настав. При цьому позивач зазначає про відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів (актів чи листів), які б свідчили про неякісно виконані підрядником роботи або про наявність недоліків у виконаних роботах.

В судове засідання апеляційної інстанції 23.01.2018 представник третьої особи не з'явився.

Оскільки явка представників сторін, третьої особи у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення сторін, третьої особи про місце, дату та час судового розгляду, апеляційний суд визнав можливим розглядати справу у відсутність представника третьої особи.

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до розгляду кримінального провадження №0003342 (11.07.2017 до ЄРДР Печерським управлінням поліції м. Києва були внесені відомості про кримінальне правопорушення з приводу службового підроблення актів виконаних робіт за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України) та призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи для встановлення фактичного об'єму виконаних позивачем робіт за Контрактом, колегією суддів відмовлено у їх задоволенні, з огляду на те, що відповідач не звертався з даними клопотаннями до суду першої інстанції, а суду апеляційної інстанції не надано доказів неможливості звернення з даними клопотаннями до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

07.08.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "ІНВЕКС Телеком", як підрядником, та Державним підприємством "Державний будівельний комбінат Управління справами Верховної Ради України", як генпідрядником, було укладено Контракт №5/2013 (далі - Контракт), у відповідності до умов якого, позивач в межах кошторису, договірної ціни та відповідно до проектної документації виконує власними і залученими силами і засобами роботи, передбачені в додатках до даного контракту, які є його невід'ємною частиною, усуває протягом гарантійного строку експлуатації об'єкту недоробки, що зумовлені неякісним виконанням робіт, а відповідач фінансує та приймає виконані всі передбачені замовленням роботи по будівництву та постачанню систем слабкострумових мереж відповідно до умов цього Контракту, фінансує всі передбачені замовленням роботи по будівництву об'єкту.

Згідно з п. 3.1 Контракту, орієнтовна договірна ціна робіт за контрактом становить 5245647,58 грн., у т.ч. ПДВ.

Кінцева вартість робіт за контрактом визначається на підставі підписаних обома сторонами актів виконаних робіт форми КБ-2в та КБ-3, що пройшли перевірку в генпідрядника та замовника будівництва (п. 3.1.1 Контракту).

Умовами пункту 4.2 Контракту визначено, що при несвоєчасному, за вини підрядника, початку виконання робіт, значному їх відставанні від графіку, генпідрядник попереджує підрядника про суттєве (більше одного тижня) відставання від графіка робіт. Якщо в тижневий термін не буде забезпечено суттєвих зрушень (скорочення терміну відставання від графіка робіт на 40 %), генпідрядник може розірвати Контракт і вимагати відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до п. 5.1 Контракту, фінансування робіт здійснюється відповідачем за рахунок коштів замовника.

За умовами п. 5.4 Контракту, розрахунки за виконані роботи з підрядником здійснює генпідрядник протягом десяти банківських днів після підписання актів приймання виконаних підрядних робіт та довідок про вартість виконаних підрядних робіт, підписаних уповноваженими представниками сторін при умові надходження коштів від замовника за виконані підрядником роботи. Генпідрядник має право затримати кінцеві розрахунки за роботи, виконані з недоробками і дефектами, виявленими при підписанні кінцевого акту, до їх усунення.

Згідно з п. 9.2 Контракту генпідрядник залишає за собою право постачати підряднику необхідні для виконання робіт будівельні матеріали.

Пунктом 10.3 Контракту визначено, що генпідрядник здійснює контроль і технічний нагляд за відповідністю якості, обсягів і ціни виконаних робіт проекту, кошторису, будівельним нормам і правилам, а матеріалів, конструкцій виробів - державним стандартам і технічним умовам.

При виявленні відхилень генпідрядник видає підряднику розпорядження про їх усунення, при значних порушеннях приймає рішення про призупинення робіт.

У відповідності до п. 12.4 Контракту, виявленні в процесі перевірок і випробувань неякісні роботи підлягають виправленню, неякісні матеріали - заміні.

Підрядник зобов'язаний усувати недоліки в роботах, матеріалах, устаткуванні, виявлені генпідрядником, відповідними державними органами, архітектурним наглядом в строки, визначені актами перевірок, вказівок та приписів, та інформувати генпідрядника про це. Підрядник за запитом генпідрядника надає необхідну йому інформацію позачергово.

У випадку невиконання цих вимог підрядником у встановлені актами строки, генпідрядник може залучити для виправлення неякісно виконаних робіт іншого виконавця.

За умовами пункту 14.2 Контракту, якщо при прийманні робіт будуть виявлені суттєві недоробки та недоліки, що виникли з вини підрядника, генпідрядник не підписує Акт і затримує оплату робіт, виконаних з порушенням. На виявленні при прийманні робіт суттєві недоліки та недоробки, що винили з вини підрядника, складається акт з участю представників сторін. При відмові підрядника в складанні такого акту, до складання акту залучаються представники Держархбудконтролю.

У відповідності до п. 17.1 Контракту генпідрядник має право розірвати контракт, надіславши повідомлення підряднику, у разі прийняття судом постанови про визнання підрядника банкрутом.

Згідно з п. 17.2 Контракту генпідрядник має право ініціювати розірвання контракту, надіславши повідомлення підряднику, у разі:

- відсутності коштів для фінансування будівництва об'єкту;

- прийняття рішення про припинення будівництва, в тому числі шляхом консервації або ліквідації незавершеного будівництва;

- підрядник не розпочав виконання робіт протягом двох днів з дня коли він повинен згідно з контрактом розпочати їх виконання;

- допустив відставання темпів виконання робіт від передбачених графіком більш ніж на п'ятнадцять днів;

- виконав роботи з істотними недоліками і не забезпечив їх усунення у визначений актом строк (згідно з пунктами 12.2; 14.2; 14.3);

- допустив недоліки, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в контракті мети та не можуть бути усунені підрядником.

Відповідно до п. 17.5 Контракту, у разі якщо рішення про розірвання контракту приймається відповідно до умов пунктів 17.1 та 17.3 контракт вважається розірваним з дня одержання іншою стороною повідомлення про таке рішення. Контракт вважається розірваним відповідно до умов пунктів 17.2 та 17.4 виключно після узгодження цього питання сторонами або після вирішення спору в судовому порядку.

Пунктом 17.7 Контракту визначено, що у разі розірвання контракту з вини підрядника, останній протягом двох днів після прийняття відповідного рішення передає за актом генпідряднику будівельний майданчик, виконанні роботи, якщо інше не передбачено рішенням суду.

Генпідрядник зобов'язується оплатити підряднику протягом десяти днів після підписання вказаного вище акту вартість прийнятих робіт, матеріалів, устаткування, інших матеріальних ресурсів, але не оплачених на момент їх прийняття за умови компенсації цих витрат замовником.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на виконання умов договору позивачем були виконані роботи загалом на суму 343504,94 грн., що підтверджується підписаними уповноваженими представниками генпідрядника, підрядника та замовника актами приймання виконаних будівельних робіт № 1 та № 2 від 30.08.2013, а також довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за серпень 2015 року, копії яких містяться в матеріалах справи, а оригінали досліджено судом першої інстанції у судовому засіданні.

Однак, відповідач не здійснив оплати виконаних позивачем та прийнятих відповідачем робіт в повному обсязі, лише частково сплативши 50000,00 грн.

Також, 31.08.2013 між позивачем та відповідачем було підписано акт надання послуг №1009, за яким вартість послуг генерального підряду, яка підлягала сплаті позивачем відповідачу склала 8587,62 грн., та яку було зараховано в рахунок погашення заборгованості відповідача по оплаті виконаних позивачем робіт на підставі протоколу зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.08.2013.

У зв'язку з чим у відповідача виникла перед позивачем заборгованість по оплаті прийнятих робіт на суму 284917,32 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Оскільки виконані роботи відповідач не оплатив у повному обсязі, позивач 24.11.2014 звернувся до відповідача з претензією за вих. №1119 від 19.11.2014, яка отримана відповідачем та залишена без відповіді та задоволення.

Враховуючи, що відповідач повну вартість виконаних робіт на суму 284917,32 грн. позивачу не оплатив, останній просить стягнути з відповідача вказану заборгованість в судовому порядку.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень частини першої статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до норм статті 838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред'являти один одному вимоги, пов'язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

За умовами частини другої статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 212 Цивільного кодексу України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Оскільки договір підряду є оплатним, обов'язок відповідача, як замовника за спірним договором оплатити прийняті роботи виникає в силу положень законодавства та розділу 4 договору.

При цьому, умовами пунктів 5.1 та 5.4 Контракту сторонами узгоджено не умови виникнення у відповідача вказаного обов'язку, а порядок і строки здійснення розрахунків, тобто, строки виконання зобов'язання.

Суд вважає, що вказані пункти контракту, які регламентують порядок проведення розрахунків за виконані роботи після надходження коштів від замовника - Генеральної прокуратури України, суперечать імперативним приписам ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, згідно з якою у випадку відсутності домовленості сторін щодо попередньої оплати виконаної роботи, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Вказана норма передбачає як безпосереднє встановлення строку (терміну) виконання зобов'язання, так і визначення цього строку вказівкою на певну подію, яка неминуче має настати. В іншому випадку кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

В пунктах 5.1 та 5.4 Контракту сторони визначили строк виконання відповідачем зобов'язання з оплати виконаних робіт вказівкою на обставини надходження коштів від замовника. Проте, вказана подія не може бути визнана такою, що неминуче має настати, оскільки вона залежить від суб'єктивної поведінки третьої особи, яка не є стороною такого договору.

Статтею 511 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання не може створювати обов'язку для третьої особи.

Зі змісту частини 2 статті 528 Цивільного кодексу України вбачається, що у разі невиконання або неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою цей обов'язок боржник повинен виконати сам.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Суд відзначає, що встановлення пунктами 5.1 та 5.4 Контракту залежності виконання відповідачем зобов'язання щодо оплати вартості виконаних робіт від наявності надходження коштів замовника суперечить приписам ст. 617 ЦК Цивільного кодексу України, виходячи зі змісту якої випадкові обставини недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника чи відсутність у боржника необхідних коштів не звільняють боржника від відповідальності за порушення зобов'язання (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі №11/446 та постанові Вищого господарського суду України від 03.12.2012 у справі №5011-16/4107-2012).

Враховуючи викладене, відсутність коштів замовника не виправдовує бездіяльність відповідача і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання (аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 23.08.2012 №15/5027/715/2011, у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 №11/446 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005).

Крім того, відсутність фінансування робіт за контрактом, не може бути підставою для звільнення відповідача від обов'язку оплати робіт, оскільки в разі відсутності коштів для оплати, відповідач був вправі та мав фактичну можливість призупинити виконання умов контракту з моменту виявлення відсутності коштів для оплати робіт, а не приймати їх результати (викладене узгоджується з позицією, викладеною в оглядовому листі Вищого господарського суду України від 18.02.2013 № 01-06/374/2013).

Відповідно до умов п. 5.4 Контракту, розрахунки за виконані роботи з підрядником здійснює генпідрядник протягом десяти банківських днів після підписання актів приймання виконаних підрядних робіт та довідок про вартість виконаних підрядних робіт, підписаних уповноваженими представниками сторін при умові надходження коштів від замовника за виконані підрядником роботи.

Отже, судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору позивачем були виконані роботи на загальну суму 343504,94 грн., що підтверджується підписаними уповноваженими представниками генпідрядника, підрядника та змовника актами приймання виконаних будівельних робіт № 1 та № 2 від 30.08.2013, а також довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за серпень 2015 року, в той час, як відповідач свої зобов'язання по оплаті виконаних робіт у сумі 284917,32 грн. не виконав, хоча строк виконання обов'язку оплати настав.

Посилання відповідача щодо відсутності підстав для виконання відповідачем умов п. 5.4 Контракту щодо здійснення розрахунків та наявності надходження коштів від замовника є безпідставними.

Стосовно посилання відповідача на порушення зі сторони позивача зобов'язань за Контрактом щодо належного виконання робіт, яке, на думку відповідача, позбавляє права позивача на повну оплату виконаних робіт, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно з ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Умовами пункту 4.2 Контракту визначено, що при несвоєчасному, за вини підрядника, початку виконання робіт, значному їх відставанні від графіку, генпідрядник попереджує підрядника про суттєві (більше одного тижня) відставання від графіка робіт. Якщо в тижневий термін не буде забезпечено суттєвих зрушень (скорочення терміну відставання від графіка робіт на 40 %), генпідрядник може розірвати Контракт і вимагати відшкодування фактичних збитків.

Згідно з п. 9.2 Контракту генпідрядник залишає за собою право постачати підряднику необхідні для виконання робіт будівельні матеріали.

Пунктом 10.3 Контракту визначено, що генпідрядник здійснює контроль і технічний нагляд за відповідністю якості, обсягів і ціни виконаних робіт проекту, кошторису, будівельним нормам і правилам, а матеріалів, конструкцій виробів - державним стандартам і технічним умовам.

При виявленні відхилень генпідрядник видає підряднику розпорядження про їх усунення, при значних порушеннях приймає рішення про призупинення робіт.

У відповідності до п. 12.4 Контракту, виявленні в процесі перевірок і випробувань неякісні роботи підлягають виправленню, неякісні матеріали - заміні.

Підрядник зобов'язаний усувати недоліки в роботах, матеріалах, устаткуванні, виявлені генпідрядником, відповідними державними органами, архітектурним наглядом в строки, визначені актами перевірок, вказівок та приписів, та інформувати генпідрядника про це. Підрядник за запитом генпідрядника надає необхідну йому інформацію позачергово.

У випадку невиконання цих вимог підрядником у встановлені актами строки, генпідрядник може залучити для виправлення неякісно виконаних робіт іншого виконавця.

Проте, відповідачем не надано суду будь-яких листів чи актів, які б свідчили, про неякісно виконані підрядником роботи або про наявність недоліків у виконаних роботах.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що сторонами в пункті 14.2 Контракту погоджено, якщо при прийманні робіт будуть виявлені суттєві недоробки та недоліки, що виникли з вини підрядника, генпідрядник не підписує акт і затримує оплату робіт, виконаних з порушенням. На виявлені при прийманні робіт суттєві недоліки та недоробки, що винили з вини підрядника, складається акт з участю представників сторін. При відмові підрядника в складанні такого акту, до складання акту залучаються представники Держархбудконтролю.

Матеріали справи не місять актів, які б свідчили про виконання робіт підрядником з порушенням, в свою чергу, акти приймання виконаних будівельних робіт №1 та №2 від 30.08.2013, а також довідка про вартість виконаних будівельних робіт за серпень 2015 року, підписані без будь-яких зауважень зі сторони відповідача, що свідчить про прийняття останнім виконаних позивачем робіт без претензій щодо їх якості, об'ємів і вартості, та виникнення обов'язку у відповідача щодо їх оплати.

Окрім того, в матеріалах справи наявні акти огляду прихованих робіт, які підписані уповноваженими представниками замовника, генпідрядника та підрядника без зауважень.

Доводи відповідача про те, що зазначені акти не є належним доказом, оскільки не містять підпису представника проектної організації, не беруться судом до уваги, оскільки сторонами не надано доказів здійснення авторського нагляду проектною організацією.

Заперечуючи проти позову відповідач також зазначає, що між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Інвестспекомплекс" (далі - третя особа) було укладено Договір №2611/13 від 26.11.2013, відповідно до умов якого, замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язки щодо монтажу та пусконалагоджування систем охоронної сигналізації, автоматизації внутрішнього протипожежного водопроводу та автоматизації систем проти димного захисту приміщень на об'єкті "Генеральна прокуратура України за адресою: м. Київ, вул. Різницька, 13/15" та прийнятих в експлуатацію за участю представника органів Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Згідно з п. 12.4 Контракту виявленні в процесі перевірок і випробувань неякісні роботи підлягають виправленню, неякісні матеріали - заміні.

Підрядник зобов'язаний усувати недоліки в роботах, матеріалах, устаткуванні, виявлені генпідрядником, відповідними державними органами, архітектурним наглядом в строки, визначені актами перевірок, вказівок та приписів, та інформувати генпідрядника про це. Підрядник за запитом генпідрядника надає необхідну йому інформацію позачергово.

У випадку невиконання цих вимог підрядником у встановлені актами строки, генпідрядник може залучити для виправлення неякісно виконаних робіт іншого виконавця.

У відповідності до п. 17.1 Контракту генпідрядник має право розірвати контракту, надіславши повідомлення підряднику, у разі прийняття судом постанови про визнання підрядника банкрутом.

Згідно з п. 17.2 Контракту генпідрядник має право ініціювати розірвання контракту, надіславши повідомлення підряднику, у разі:

- відсутності коштів для фінансування будівництва об'єкту;

- прийняття рішення про припинення будівництва, в тому числі шляхом консервації або ліквідації незавершеного будівництва;

- підрядник не розпочав виконання робіт протягом двох днів з дня коли він повинен згідно з контрактом розпочати їх виконання;

- допустив відставання темпів виконання робіт від передбачених графіком більш ніж на п'ятнадцять днів;

- виконав роботи з істотними недоліками і не забезпечив їх усунення у визначений актом строк (згідно п.п. 12.2; 14.2; 14.3);

- допустив недоліки, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в контракті мети та не можуть бути усунені підрядником.

Відповідно до п. 17.5 Контракту, у разі якщо рішення про розірвання контракту приймається відповідно до умов пунктів 17.1 та 17.3 контракт вважається розірваним з дня одержання іншою стороною повідомлення про таке рішення. Контракт вважається розірваним відповідно до умов пунктів 17.2 та 17.4 виключно після узгодження цього питання сторонами або після вирішення спору в судовому порядку.

Пунктом 17.7 Контракту визначено, що у разі розірвання контракту з вини підрядника, останній протягом двох днів після прийняття відповідного рішення передає за актом генпідряднику будівельний майданчик, виконанні роботи, якщо інше не передбачено рішенням суду.

Генпідрядник зобов'язується оплатити підряднику протягом десяти днів після підписання вказаного вище акту вартість прийнятих робіт, матеріалів, устаткування, інших матеріальних ресурсів, але не оплачених на момент їх прийняття за умови компенсації цих витрат замовником.

Водночас як вірно зазначив суд першої інстанції, оскільки будь-яких доказів на підтвердження неналежного виконання підрядником робіт, матеріали справи не містять, як і не містять доказів на підтвердження звернення генпідрядника до підрядника із листами про розірвання Контракту, а отже посилання відповідача на неналежне виконання підрядником робіт, та відповідно залучення до виконання робіт, які прийняті останнім без зауважень, третьої особи є необґрунтованими.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині стягнення 284917,32 грн. основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Крім суми основного боргу позивач просив стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 30162,02 грн. та інфляційні втрати в розмірі 274421,77 грн.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов'язання по оплаті вартості робіт за Контрактом, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних, інфляційних втрат є законними та обґрунтованими, та підлягають задоволенню за розрахунком суду першої інстанції, що становить 30021,67 грн. - 3% річних, інфляційних втрат у розмірі 274421,77 грн.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Вищевикладені обставини справи спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, та на які він посилається як на підставу скасування рішення суду, а тому відхиляються судом.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування, зміни чи визнання нечинним оскаржуваного рішення суду не вбачається.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Державний будівельний комбінат Управління справами апарату Верховної Ради України" залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 03.04.2017 у справі №910/30902/15 - без змін.

Матеріали справи №910/30902/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Г.В. Корсакова

К.В. Тарасенко

(повний текст постанови складено 29.01.2018)