КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2018 р. Справа№ 910/10503/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Тищенко О.В.

секретар судового засідання: Подоляк Р.Ю.

За участі представників: згідно з протоколом судового засідання від 17.01.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на рішення Господарського суду міста Києва у справі від 05.09.2017 року по справі № 910/10503/17 (суддя - Паламар П.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк»

до Публічного акціонерного товариства «Родовід банк»

про стягнення боргу, ціна позову 20 072,11 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» про стягнення боргу, ціна позову 20072,11 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 року у справі № 910/10503/17 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» подало апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 року у справі № 910/10503/17 та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, у зв'язку з чим, підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 17.01.2018.

Представник відповідача 19.12.2017 через канцелярію Київського апеляційного господарського суду надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Представники сторін у судове засідання з'явились та надали пояснення по суті спору.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, наявні в ній докази та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

10 червня 2013 р. між сторонами по справі був укладений договір № 1-МЛ оренди частини нежитлового приміщення (надалі - Договір), згідно з яким відповідач передав позивачу у строкове платне користування частину нежилого приміщення загальною площею 102 м2 по вул. Кірова, 65 у м. Мелітополі, Запорізької області.

Строк дії Договору відповідно до умов п. 5.1 встановлений з дня його підписання і до 14 травня 2016 року включно.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями представника відповідача, наявною у матеріалах копією вищезгаданого договору, актом приймання-передачі нежилого приміщення від 14 червня 2013 р.

Як слідує з пояснень позивача ним протягом дії договору оренди було здійснено ряд поліпшень в орендованому нежилому приміщенні на загальну суму 20072,11 грн.

31 серпня 2015 р. позивач заявив відповідачу вимогу № 22/3-27865 про відшкодування йому вартості витрачених ним коштів на поліпшення цього майна.

Заявлені позивачем вимоги стосуються стягнення з відповідача на його користь 20072,11 грн. вартості витрачених ним коштів на поліпшення орендованого майна за спірним договором.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 778 Цивільного кодексу України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення.

Згідно з умовами п.п. 4.4.1, 4.4.4, 4.4.6 Договору орендар за договором має право обладнати приміщення на власний розсуд під статутну діяльність, встановлювати чи використовувати сигналізацію та інші системи охорони та відео спостереження, здійснювати перебудову, перепланування, капітальний ремонт приміщення лише за письмовою згодою орендодавця, поточний ремонт - без письмової згоди останнього.

Також пунктом 4.4.6 Договору оренди передбачено, що якщо поліпшення приміщень, що здійснюються орендарем за власний рахунок та можуть бути відокремлені від приміщень без його пошкоджень, то орендар має права вилучити такі поліпшення. У випадку, якщо при вилученні поліпшень приміщенню буде завдана шкода, орендар зобов'язується усунути заподіяну шкоду або відшкодувати вартість заподіяної шкоди.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не пред'явлено належних та допустимих доказів надання згоди відповідача на поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити без шкоди для цієї речі, а також порушення прав позивача на вилучення поліпшень, які можуть бути відокремлені від приміщення по вул. Кірова, 65 у м. Мелітополі, Запорізької області.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування чи зміни не вбачається, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 року по справі № 910/10503/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2017 року по справі № 910/10503/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/10503/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст складено та підписано 29.01.2018.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

О.В. Тищенко