УХВАЛА

м. Київ

01.02.2018Справа № 910/1022/18

Суддя Господарського суду міста Києва Пукшин Л.Г., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" про видачу судового наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства "УКРПОШТА" боргу за комунальні послуги з централізованого опалення у розмірі 408,24 грн., 3% річних у розмірі 1 147,28 грн. та інфляційних втрат у розмірі 176,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

31.01.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" про видачу судового наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства "УКРПОШТА" боргу за комунальні послуги з централізованого опалення, що виник в період з 01.12.2014 по 01.05.2015 у розмірі 408,24 грн., 3% річних у розмірі 1 147,28 грн. та інфляційних втрат у розмірі 176,20 грн.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 150 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

За умовами п. 3 ч. 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає форму і зміст заяви про видачу судового наказу, у заяві повинно бути зазначено ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання.

Частиною 3 ст. 1 ст. 150 ГПК України встановлено, що до заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Як встановлено судом, заяву про видачу судового наказу подано Жековою Г.І., яка згідно довіреності №18011501 від 15.01.2018 є представником Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО".

Таким чином, оскільки заяву про видачу судового наказу подано представником заявника, то у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, у заяві повинно бути зазначено місце проживання представника.

Проте, як вбачається із титульного аркуша заяви №21/1/359 від 30.01.2018, місцем проживання представника зазначена поштова адреса Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 31), що є порушенням зазначених приписів та є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Крім того, відповідно до вимог ч. 5 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред'явлення позову в суд за такою вимогою.

Як вбачається з поданих заявником матеріалів, останній просить видати судовий наказ про стягнення з Публічного акціонерного товариства "УКРПОШТА" боргу за комунальні послуги з централізованого опалення за договором №3010 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до нежитлових приміщень та суб'єктам господарювання від 30.01.2015, що виник в період з 01.12.2014 по 01.05.2015, а також 3% річних та інфляційних втрат.

Згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 5.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 р. «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» зі спливом позовної давності за вимогою про повернення або сплату коштів спливає й позовна давність за вимогою про сплату процентів, передбачених статтями 536, 625 ЦК України, і сум інфляційних нарахувань згідно з тією ж статтею 625 ЦК України (незалежно від періоду часу, за який обчислено відповідні суми процентів та інфляційних нарахувань,оскільки такі суми є складовою загальної суми боргу); так само у разі спливу позовної давності за вимогою про повернення безпідставно набутого майна (статті 1212, 1213 ЦК України) спливає й позовна давність за вимогою про відшкодування доходів від такого майна (стаття 1214 названого Кодексу).

Отже, заявлення вимог про стягнення боргу за період, який виходить за межі позовної давності, є підставою для відмови у видачі наказу.

Таким чином, врахувавши, що з моменту виникнення права вимоги щодо стягнення боргу за період з 01.12.2014 по 01.05.2015 частково пройшов строк, який перевищує позовну давність встановлену законом, суд дійшов висновку про відмову Публічному акціонерному товариству "КИЇВЕНЕРГО" у видачі судового наказу.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті, та не здійснює перерахунок сум, що підлягають до стягнення за заявленими вимогами.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 147, 148, 150, 152-154 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству "КИЇВЕНЕРГО" у видачі судового наказу за вимогами про стягнення з Публічного акціонерного товариства "УКРПОШТА" боргу за комунальні послуги з централізованого опалення у розмірі 408,24 грн., 3% річних у розмірі 1 147,28 грн. та інфляційних втрат у розмірі 176,20 грн.

Ухвала набирає законної сили 01.02.2018 та може бути оскаржена.

Суддя Л.Г. Пукшин