ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.01.2018 Справа № 4/5009/3234/11

м.Запоріжжя

Розглянувши матеріали скарги Публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" на дії заступника начальника Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дениско С. В. у справі № 4/5009/3234/11

за позовом: Публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" (юридична адреса: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, буд. 1-3; адреса для листування: 04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, буд. 17)

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Тарасенко Ігоря Гарровича (70417, АДРЕСА_1)

про стягнення 305471,45 грн. заборгованості за кредитним договором № 34/14-КЛН-08 від 04.03.2008

Особа, дії якої оскаржуються - Заступник начальника Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дениско С. В. (69114, м. Запоріжжя, вул. Героїв 93-ї Бригади, буд. 16-А)

Суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників сторін:

від позивача - (скаржника) - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

від особи, дії якої оскаржуються - не з'явився.

18.01.2018 на адресу господарського суду Запорізької області надійшла скарга Публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" на дії Заступника начальника Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у справі № 4/5009/3234/11.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.01.2018 справу №4/5009/3234/11 для розгляду скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби передано для розгляду судді Зінченко Н. Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.01.2018 скаргу у справі № 4/5009/3234/11 прийнято до розгляду, розгляд скарги призначено на 29.01.2018.

Відповідно до приписів п.3 ст. 222 ГПК України судове засідання 29.01.2018. здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Представники позивача (скаржника), відповідача та ВДВС в судове засідання не з'явилися. Про дату, час та місце розгляду скарги у справі №4/5009/3234/11 представники позивача, відповідача та ВДВС були належним чином повідомлені, у відповідності до норм Господарсько процесуального Кодексу України.

На адресу суду надійшли поштові повідомлення серії Р № 852 та серії Р №520 про вручення представнику ПАТ "РОДОВІД БАНК" та представнику Запорізького районного ВДВС ГТУ юстиції у Запорізькій області - 25.01.2018, копій ухвали від 18.01.2018 про прийняття скарги до розгляду та призначення судового засідання на 29.01.2018.

Також, про дату та час судового засідання суд повідомляв позивача (скаржника) шляхом направлення телефонограми від 22.01.20148, яка була прийнята представником ПАТ "РОДОВІД БАНК"- Свинар М.Ю, про що свідчать відповідні телефонограми які міститься в матеріалах справи.

Телефонограма яка направлялася судом на адресу ФОП Тарасенко І.Г., останнім прийнята не була, оскільки телефони, які зазначені в якості засобу зв'язку не відповідали, були відключені (з'єднання не здійснювалося).

Крім того, про дату та час судового засідання суд повідомляв ВДВС шляхом направлення телефонограм від 19.01.20148 та 25.01.2018, які були прийняті державним виконавцем Запорізького районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області - Гришуновим Д.В., про що свідчать відповідні телефонограми які міститься в матеріалах справи.

29.01.2018 на адресу суду від ПАТ "РОДОВІД БАНК" надійшло клопотання про розгляд скарги без участі уповноваженого представника скаржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 ГПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Згідно ч.4 ст. 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Клопотання ПАТ "РОДОВІД БАНК" не містить підпису заявника, про що господарським судом Запорізької області складено Акт №4/5009/3234/11 від 29.01.2018, який містить в матеріалах справи, отже, неналежним чином оформлене клопотання не може бути прийнято до розгляду судом, оскільки воно не має юридичної сили, не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, тому повертається заявнику без розгляду.

29.01.2018 на адресу суду від Запорізького районного ВДВС ГТУ юстиції у Запорізькій області надійшло клопотання про відкладення розгляду скарги, у зв'язку з тим що Заступник начальника Запорізького районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Дениско С. В. перебуває 29.01.2018 об 11-30 год. в судовому засіданні в Комунарському районному суді м. Запоріжжя.

Розглянувши заявлене клопотання, судом у клопотанні про відкладення розгляду скарги відмовлено, з огляду на стислий строк розгляду скарг та недоведеністю (відсутністю будь яких документальних підтверджень) представником ВДВС участі у розгляді іншої судової справи.

Відповідно до ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржують ся.

У відповідності до ч. 2 ст. 342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З урахуванням викладеного, суд вирішив за доцільне розглянути скаргу по суті за наявними в ній матеріалами, за відсутністю в судовому засіданні представників позивача (скаржника), відповідача та ВДВС.

В судовому засіданні 29.01.2018 прийнято ухвалу.

Скарга ПАТ "РОДОВІД БАНК" обґрунтована наступними обставинами. 03.01.2018 АТ «РОДОВІД БАНК» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 18.12.2017 по ВП № 40365440, яка винесена Заступником начальника Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дениско С. В. Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу зазначено п. 2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме у боржника відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення. Скаржник вважає, що Заступником начальника Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дениско С. В. не здійснено всіх необхідних дій для виконання рішення суду, зокрема не було подано подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, а також не було вчинено інших дій передбачених законом. Враховуючи зазначене, скаржник просить суд: - визнати незаконними дії заступника начальника Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дениско Світлани Вікторівни по виконавчому провадженні № 40365440 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.12.2017; - скасувати постанову заступника начальника Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дениско Світлани Вікторівни по виконавчому провадженні № 40365440 від 18.12.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Розглянувши матеріали справи №4/5009/3234/11 та матеріали скарги Публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" на дії заступника начальника Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дениско С. В. у справі № 4/5009/3234/11, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно зі ст. 340 ГПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 341 ГПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

В силу ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Із матеріалів справи слідує, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.07.2011 у справі №4/5009/3234/11 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Фізичної особи -підприємця Тарасенко Ігоря Гарровича, на користь Публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" 192 000 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом, 89 625 грн. 87 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 11 235 грн. 67 коп. пені за несвоєчасне погашення основної суми кредиту, 6 327 грн. 04 коп. пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом, 2 991 грн. 88 коп. державного мита і 231 грн. 15 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В задоволенні решти позовних вимог відмовити

На виконання вказаного судового рішення господарським судом Запорізької області видано відповідний наказ №4/5009/3234/11 від 12.09.2011.

З матеріалів доданих до скарги встановлено, що 18.12.2017 заступником начальника Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дениско С. В. винесено постанову про повернення виконавчого документа - наказу господарського суду Запорізької області №4/5009/3234/11 від 12.09.2011.

Публічне акціонерное товариство "РОДОВІД БАНК" отримав оскаржувану постанову 03.01.2018, що підтверджується реєстровим штеппелем за №117, яка міститься на супровідному листі (№22923/4 від 18.12.2017) про направлення постанови від 18.12.2017 стягувачу.

Скаргу подано скаржником 15.01.2018, про що свідчить поштовий шмепмель на конверті в якому надійшла скарга до суду, отже, враховуючи, що 14.01.2018 є вихідним днем, строк на звернення до суду зі скаргою скаржником не пропущений.

За приписами ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Для органів державної виконавчої служби таким законом зокрема, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404- VIII (далі ЗУ «Про виконавче провадження»).

Згідно до ч. 1 ст. 5 Закону «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до статті 10 Закону «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є:1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до п. 5 ч. 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх.

Пунктами 4, 14, 18, 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

- за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

- викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

- вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

- у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Також, пунктом 21 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Відповідно до частини 4 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Частина 5 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Пунктом 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (далі - Інструкція), передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення, зокрема, шляхом складання актів. В пункті 8 Інструкції визначено, що акт - це документ, що підтверджує певні встановлені факти або події.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як вбачається з матеріалів скарги, скаржник в обґрунтування скарги посилається на невжиття всіх можливих дій із виявлення майна та коштів боржника, на які може бути звернено стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї

Відповідно до ч. 8 ст. 81 ГПК України у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Суд наголошує, що жодних доказів на підтвердження виконання державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» та здійснення ним всіх передбачених Законом дій щодо виконання судового рішення суду не надано. Представник державної виконавчої служби у судове засідання не з'явився і витребувані судом документи, без поважних причин, не надав.

Ухвалою суду від 18.01.2018 про прийняття скарги до розгляду, суд зобов'язував Запорізький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надати: заперечення на скаргу (у випадку наявності); матеріали виконавчого провадження № 40365440 по примусовому виконанню наказу № 4/5009/3234/11 від 12.09.2011; забезпечити явку компетентного представника у судове засідання.

Також, про необхідність подання витребуваних документів, суд інформував орган ВДВС шляхом направлення телефонограм від 19.01.20148 та 25.01.2018, які були прийняті державним виконавцем Запорізького районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області - Гришуновим Д.В.

Отже, суд розглядає скаргу за наявними матеріалами.

Матеріали справи №4/5009/3234/11 не містять відомостей, що державним виконавецем Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області вчинялись дії направлені на забезпечення виконання судового рішення, а саме: чи отримувалась від банківських та інших фінансових установ інформація про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника отримувалась інформація з державних органів Держгеокадастру та БТІ про майно яке обліковується (перебуває у власності) за Боржником, чи здійснювалось проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи, з метою виявлення майна на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Жодних доказів в підтвердження здійснення усіх можливих дій, спрямованих на виконання судового рішення у цій справі органом державної виконавчої служби надано не було. Про наявність заперечень проти доводів заявника орган ВДВС суду не повідомив. Доказів на підтвердження обґрунтованості оскаржуваної постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві суду не надано.

Отже, підстави для повернення виконавчого документа стягувачеві не підтверджені належними доказами.

Виходячи з викладеного, зважаючи на недоведеність державним виконавцем здійснення всіх можливих виконавчих дій передбачених Законом України «Про виконавче провадження», суд визнає доводи скарги обґрунтованими, а дії Заступника начальника Запорізького районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Дениско С. В. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві - наказу господарського суду Запорізької області №4/5009/3234/11 від 12.09.2011 неправомірними, внаслідок чого постанова від 18.12.2017 про повернення виконавчого документа стягувачеві є необґрунтованою, тому визнається судом недійсною (неправомірною).

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012 р. за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Отже, суд вважає за необхідне задовольнити скаргу у спосіб визначений господарським процесуальним кодексом України, саме шляхом визнання оскаржуваної постанови недійсною.

Керуючись ст., ст. 233, 234, 235, 339 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Доводи скарги Публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК" на дії заступника начальника Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дениско С. В. у справі №4/5009/3234/11 визнати правомірними, скаргу задовольнити.

2. Визнати дії заступника начальника Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дениско С. В. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві - наказу господарського суду Запорізької області №4/5009/3234/11 від 12.09.2011 неправомірними.

3.Визнати недійсною постанову заступника начальника Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дениско С. В. про повернення виконавчого документа стягувачеві - наказу господарського суду Запорізької області №4/5009/3234/11 від 12.09.2011.

4. Копію даної ухвали направити сторонам у справі та Запорізькому районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Суддя Н.Г.Зінченко

Відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили з моменту пілписання суддею та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст ухвали підписано 31.01.2018.