ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року м. ОдесаСправа № 915/1295/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Принцевської Н.М.,

Суддів: Ярош А.І., Колоколова С.І.;

(Одеський апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

Секретар судового засідання: Івнов І.В.;

За участю представників сторін:

Від прокуратури - Лянна О.А., посвідчення № 031420, від 19.01.15;

від Фізичної особи-підприємця Грищенка Андрія Григоровича - не з'явився;

від Новобузької міської ради - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 04.12.2017 року

у справі №915/1295/17

за позовом Заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Новобузької міської ради

до Фізичної особи-підприємця Грищенка Андрія Григоровича

про стягнення 22031,6 грн., -

(суддя першої інстанції: Смородінова О.Г.

дата та місце винесення ухвали: Господарський суд Миколаївської області, м.Миколаїв, вул.Адміральська, 22)

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2017 року Заступник керівника Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Новобузької міської ради Миколаївської області звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Фізичної особи- підприємця Грищенка Андрія Григоровича про стягнення на користь Новобузької міської ради збитків в сумі 22031,60 грн.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 04.12.2017 року зазначену позовну заяву та додані до неї документи повернуто прокурору без розгляду на підставі п.п.3, 4 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Зазначену ухвалу суду обґрунтовано тим, що саме лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, недостатньо для прийняття судом цієї заяви та рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абз.2 ч.4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після встановлення судом правових підстав для представництва. Однак всупереч вищевказаним нормам права, прокурором не вказано та не доведено шляхом надання суду належних і допустимих доказів правових підстав для представництва Новобузької міської ради. Судом не встановлено наявності правових підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Новобузької міської ради та пред'явлення в інтересах останньої даного позову.

Крім того, судом першої інстанції в окаржуваній ухвалі звернуто увагу на обов'язок прокурора попередньо, до звернення до суду із представництвом інтересів держави або громадянина, повідомлення про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. Суд дійшов висновку, що прокурором не виконано вищезазначеного обов'язку та зазначено, що за змістом п.3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів того, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспореної суми.

Також місцевим господарським судом зазначено, що прокурором до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі. При цьому судом зазначено, що прокурором не наведено обґрунтованих та виключних підстав, які б унеможливили сплату ним судового збору у визначеному законом порядку та розмірі, так само як не вказав і не надав суду доказів того, що його майновий стан зміниться у найближчий час. З огляду на зазначене та те, що звільнення або відстрочення сплати судового збору є правом господарського суду, яким суд користується враховуючи майновий стан сторони в кожному конкретному випадку, суд відмовив в задоволенні клопотання прокурора про відстрочення сплати судового збору.

Додатково в ухвалі суд звернув увагу позивача на те, що додані до позовної заяви документи, всупереч ч.2 ст. 36 Господарського процесуального кодексу України, не засвідчені належним чином, тому не можуть бути прийняті судом в якості належних та допустимих доказів; прокурором в позовній заяві взагалі не обґрунтовано підстави і необхідність надання в якості доказу Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 105512241 від 29.11.2017 та невірно вказано назву позивача.

З винесеною ухвалою суду першої інстанції не погодилася Баштанська місцева прокуратура і звернулася до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 04.12.2017 у справі №915/1295/17 та передати справу на розгляд до Господарського суду Миколаївської області.

Апеляційну скаргу обґрунтовано порушенням судом норм процесуального права. На думку апелянта, твердження суду щодо необґрунтованості наявності підстав для здійснення представництва інтересів Новобузької міської ради у цій справі - є хибним, оскільки при пред'явленні позову прокурором дотримано вимоги ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст.ст. 2, 29 Господарського процесуального кодексу України.

Також прокурором зазначено, що чинним законодавством не передбачено обов'язку прокурора долучати до матеріалів позову докази скерування та отримання Новобузькою міською радою повідомлення про здійснення представництва її інтересів в суді.

Крім того, апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення прокурору позовної заяви без розгляду з підстав несплати судового збору.

Також заявник апеляційної скарги не погоджується з позицією суду першої інстанції щодо подання разом з позовною заявою неналежних та недопустимих доказів, оскільки питання належності та допустимості доказів досліджується судом під час розгляду справи, а не при вирішенні питання щодо порушення провадження у справі.

В судовому засіданні представник прокуратури підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та наполягав на її задоволенні.

Представник Новобузької міської ради в судове засідання не з'явився, направив на електронну адресу Одеського апеляційного господарського суду клопотання про розгляд справи без участі її представника та задовольнити апеляційну скаргу заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. У зв'язку з тим, що явка сторін обов'язковою не визналася, сторони належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, суд апеляційної інстанції розглядає справу у відсутності представників сторін.

Відповідно до вимог ч.1, ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За нормами ч.1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

01 грудня 2017 року Заступник керівника Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Новобузької міської ради Миколаївської області звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Фізичної особи- підприємця Грищенка Андрія Григоровича про стягнення на користь Новобузької міської ради збитків в сумі 22031,60 грн.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 04.12.2017 року (суддя Смородінова О.Г.) позовну заяву Заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури та додані до неї документи повернуто без розгляду на підставі п.п.3, 4 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на час прийняття ухвали).

Згідно з вимогами ч.2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на час прийняття ухвали) позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.

Пунктами 3, 4 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній час прийняття ухвали) передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми; не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з мотивувальною частиною оскарженої ухвали з огляду на таке.

Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначений Законом.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

За змістом ч.2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України прокурор самостійно визначає в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Виходячи з положень ч.1 ст.29 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент винесення ухвали) повернення поданої прокурором позовної заяви у порядку, встановленому ст. 63 цього Кодексу здійснюється судом лише у випадках, якщо прокурор в позовній заяві не вказав обставин, пов'язаних з порушенням інтересів держави або не зазначив обґрунтування необхідності захисту таких інтересів.

В даному випадку позовна заява обґрунтована тим, що відповідач всупереч Положення про пайову участь у розвиток інфраструктури міста Новий Буг, затвердженого рішенням Новобузької міської ради №372 від 01.06.2012, до здійснення будівельних робіт не звернувся до Новобузької міської ради з метою укладення договору про пайову участь.

Зазначену позовну заяву подано прокурором в інтересах держави в особі Новобузької міської ради, яка у відповідності з вимогами ст.ст. 2, 64, 71 Бюджетного кодексу України є отримувачем коштів пайової участі.

В позовній заяві прокурором зазначено, що через недоотримання коштів пайової участі значно недофінансовуються проекти та програми створення і розвитку інженерно-транспортної, соціальної інфраструктури, що зумовлює погіршення рівня життя мешканців територіальної громади м. Новий Буг.

Також в позові прокурор вказує, що Новобузькою міською радою не вжито заходів до усунення порушень законодавства, зокрема звернення до суду з позовом про стягнення коштів пайової участі, що і стало підставою для здійснення органами прокуратури захисту в суді інтересів держави в особі Новобузької міської ради.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши обставини справи, не погоджується з мотивами повернення позовної заяви з підстав необґрунтування прокурором необхідності здійснення представництва інтересів держави в даному випадку, оскільки в тексті позовної заяви викладено таке обґрунтування, що є достатнім на стадії вирішення питання про порушення провадження у справі.

Крім того, за змістом ст.65 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення правильного та своєчасного вирішення господарського спору суд вчиняє в необхідних випадках дії по підготовці справи до розгляд, в тому числі такі, що спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи.

Отже, суддя на стадії прийняття позовної заяви та підготовки справи до розгляду не позбавлений можливості запропонувати прокурору надати правове та доказове обґрунтування необхідності здійснення представництва інтересів держави в суді згідно ст.ст. 4-3, 32-34 Господарського процесуального кодексу України.

У разі коли прокурор не виконав вимоги суду, викладені в ухвалі, щодо надання належного правового та доказового обґрунтування наявності обставин, пов'язаних з порушенням інтересів держави і необхідності захисту таких інтересів, суд має право залишити такий позов без розгляду.

Суд апеляційної інстанції вважає помилковим твердження суду, що саме лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, недостатнім для прийняття судом цієї заяви та рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абз. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після встановлення судом правових підстав для представництва.

В оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції зазначено, що у разі наявності органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, повинен обґрунтувати та довести наявність підстав для здійснення представництва. Зокрема, такими доказами можуть бути: докази внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст. 367 Кримінального кодексу України; вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовців за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків.

Судова колегія вважає, що неподання доказів, на які послався суд в своїй ухвалі, не може свідчити про недоведеність та відсутність підстав для здійснення представництва інтересів держави в особі Новобузької міської ради у вказаному спорі.

Суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції передчасно надано оцінку щодо належності та допустимості доказів, оскільки зазначене питання має вирішуватися судом під час розгляду справи по суті, а не при вирішенні питання щодо порушення провадження у справі.

Одночасно з цим, судова колегія вважає правомірним обґрунтування суду першої інстанції повернення позовної заяви без розгляду з підстави відсутності доказів сплати судового збору та відхилення клопотання про надання відстрочки його сплати, з огляду на наступне.

За приписами ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень , передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (ст. 1 Закону України «Про судовий збір»).

Ст. 2 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалені судове рішення, передбачене цим Законом.

Пунктом 3 ч.1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З позовної заяви та додатків до неї вбачається, що прокурором при зверненні до суду з позовом не сплачено судовий збір, натомість ним заявлено прохання про відстрочення сплати судового збору у зв'язку з тим, що ним вжито заходів для сплати судового збору, однак, враховуючи, що перерахування коштів здійснюється ГУ ДКСУ в Миколаївській області, для чого необхідний певний час.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення рішення у справі.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення може мати місце за наявності виключних обставин. Натомість матеріали справи не містять доказів наявності таких виключних обставин. Крім того, надання відстрочки сплати судового збору - право, а не обов'язок суду.

Судова колегія відхиляє доводи апеляційної скарги, що судовий збір сплачено 01.12.2017, оскільки на час звернення до суду з позовом і винесення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали докази сплати судового збору були відсутні.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга Першого заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури підлягає частковому задоволенню, а ухвала Господарського суду Миколаївської області від 04.12.2017 року у справі №915/1295/17 - зміні, шляхом викладення її мотивувальної частини в редакції постанови суду апеляційної інстанції та виключенням з резолютивної частини ухвали посилання на п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 269, 270,271, 275, п.3,ч. 1, ч.4 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Баштанської місцевої прокурора на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 04.12.2017 у справі № 915/1295/17- задовольнити частково

Змінити ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 04.12.2017 у справі № 915/1295/17, виклавши мотивувальну частину ухвали в редакції постанови Одеського апеляційного господарського суду та виключивши з резолютивної частини ухвали посилання на п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Матеріали апеляційного провадження направити до Господарського суду Миколаївської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки, передбачені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 29.01.2018 року.

Головуючий суддя Н.М. Принцевська

Судді: С.І. Колоколов

А.І. Ярош