Суд
УХВАЛА

29 січня 2018 року

м. Київ

справа № 910/23042/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Краснова Є.В. - головуючого, Мачульського Г.М., Кушніра І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Заступника прокурора міста Києва на постанову Київського апеляційного господарського суду (колегія суддів: Андрієнко В.В., Мартюк А.І., Сітайло Л.Г.) від 11.05.2017 та ухвалу Господарського суду міста Києва (суддя Ярмак О.М.) від 16.03.2017 у справі № 910/23042/16

за позовом публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - державного підприємства "Донецька залізниця" про стягнення заборгованості за кредитними договорами в розмірі 942 885,45 доларів США та 52 621 324,56 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 16.08.2017 касаційну скаргу Заступника прокурора міста Києва на постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.05.2017 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.03.2017 у справі № 910/23042/16 залишено без розгляду.

Зазначену ухвалу Вищий господарський суд України мотивував тим, що Заступник прокурора міста Києва у касаційній скарзі взагалі не зазначив, у чому полягає порушення інтересів держави, яка необхідність захисту цих інтересів саме прокурором, не обґрунтував підстав представництва в суді інтересів держави, не надав жодних доказів, що відповідач не може самостійно представляти власні інтереси у спірних правовідносинах, ураховуючи той факт, що ПАТ "Українська залізниця" є самостійною юридичною особою.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 31.10.2017 було порушено провадження за касаційною скаргою Заступника прокурора міста Києва.

21.12.2017 на підставі підпункту 6 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ справу № 910/23042/16 Господарського суду міста Києва було передано до Касаційного господарського суду.

За приписами підпункту 4 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ касаційні скарги (подання) на судові рішення у господарських справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 29.12.2017 касаційну скаргу Заступника прокурора міста Києва на постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.05.2017 у справі № 910/23042/16 було прийнято до розгляду в порядку письмового провадження.

Представник ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" подав відзив на касаційну скаргу Заступника прокурора міста Києва, в якому просить закрити касаційне провадження у справі (повернути касаційну скаргу), в разі розгляду касаційної скарги - залишити її без задоволення, а оскаржувані судові акти - без змін, посилаючись на відсутність у скаржника права на подання зазначеної касаційної скарги, а також на її необґрунтованість.

Перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанцій (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина 5 статті 301 ГПК України у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ).

Відповідно до пункту 3 статті 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Приписами частини 1 статті 29 ГПК України у редакції Закону України № 1798-ХІІ від 06.11.1991, чинній до 15.12.2017, встановлено, що прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. З метою вступу у справу прокурор може подати апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд рішення Верховним Судом України про перегляд рішення за нововиявленими обставинами або повідомити суд і взяти участь у розгляді справи, порушеної за позовом інших осіб. При цьому прокурор для представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво) повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами 2 або 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру". Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви (заяви, скарги) у порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу.

Згідно з частинами 3, 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Звертаючись повторно з касаційною скаргою на оскаржувані судові рішення, Заступник прокурора міста Києва у касаційній скарзі зазначає про те, що відповідно до пунктів 25, 26, 53, 54 Статуту ПАТ "Українська залізниця" (далі - Статут) засновником товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України. Єдиним акціонером ПАТ "Українська залізниця" є держава в особі Кабінету Міністрів України. Органу державної влади, до компетенції якого віднесено повноваження щодо захисту державних інтересів у цій справі, немає, а сума коштів, яка підлягає стягненню із товариства, засновником якого є держава, є значною, що може призвести до загрози порушення інтересів держави.

За змістом частини 3 статті 23 Закону Украйни "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Посилання Заступника прокурора міста Києва в обґрунтування підстав звернення, що засновником товариства відповідно до пункту 25 Статуту є держава в особі Кабінету Міністрів України, а управління корпоративними правами держави стосовно товариства здійснює Кабінет Міністрів України, не наділяє прокуратуру правом щодо захисту прав та інтересів цього товариства.

Як вбачається із пункту 12 Статуту, товариство є юридичною особою із дня державної реєстрації.

Згідно з пунктом 14 Статуту товариство має право від свого імені вчиняти будь-які правочини та укладати будь-які договори, набувати майнові та немайнові права, нести обов'язки, виступати позивачем та відповідачем у суді, крім випадків, передбачених законодавством та цим Статутом.

Товариство діє на принципах повної господарської самостійності і самоокупності, несе відповідальність за наслідки своєї господарської діяльності та виконання зобов'язань (пункт 19 Статуту).

Пункт 22 Статуту зазначає, що товариство не відповідає за зобов'язаннями держави, а держава не відповідає за зобов'язаннями товариства. Товариство несе відповідальність за своїми зобов'язаннями у межах належного йому майна, набутого на праві власності відповідно до законодавства.

Оскільки ПАТ "Українська залізниця" не є органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб'єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, як того вимагає стаття 23 Закону України "Про прокуратуру", то відповідно, немає підстав для представництва товариства із посиланням на зазначену норму.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, ПАТ "Українська залізниця" самостійно подало касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.05.2017 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.03.2017 у справі № 910/23042/16 із вимогами, тотожними вимогам, викладеним у касаційній скарзі прокуратури.

На підставі викладеного суд у цілому погоджується із доводами, наведеними у відзиві, щодо відсутності підстав у Заступника прокурора міста Києва для представництва інтересів ПАТ "Українська залізниця" які відповідають зазначеним вище висновкам суду,

Доводи щодо необгрунтованності касаційної скарги Заступника прокурора міста Києва судом не розглядались.

Згідно з приписами пункту 1 частини 1 статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що касаційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

За таких обставин, оскільки не вбачається правових підстав для представництва інтересів ПАТ "Українська залізниця" в суді касаційної інстанції прокуратурою міста Києва, порушене касаційне провадження за касаційною скаргою Заступника прокурора міста Києва у цій справі підлягає закриттю.

Керуючись статтею 234, пунктом 2 частини 1, частиною 2 статті 296 ГПК України у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", Верховний Суд

УХВАЛИВ:

закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Заступника прокурора міста Києва на постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.05.2017 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.03.2017 у справі № 910/23042/16.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. Краснов

Судді Г. Мачульський

І. Кушнір