ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2018м. ДніпроСправа № 904/9996/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудовська І.А.

за участю секретаря судового засідання Кандиби Н.В.

У справі:

за позовом Приватного підприємства "ДРАГ", м.Запоріжжя

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДЗЕРЖИНІВСЬКЕ", с.Іверське, Солонянський район, Дніпропетровська область

про стягнення 83 721 грн. 60 коп.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 27.11.2017 р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Приватне підприємство "ДРАГ" (далі - позивач) звернулося з позовом до Господарського суду Дніпропетровської області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДЗЕРЖИНІВСЬКЕ" (далі - відповідач) про стягнення 81 600,00 грн. основного боргу, 2121,60 грн. пені, витрат по сплаті судового збору та витрат повязаних з оплатою послуг адвоката у розмірі 5 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань щодо оплати поставленого товару по Контракту № 1 від 06.02.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2017 р. по справі № 904/9996/17 порушено провадження і розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 19.12.2017 р.

Згідно з пунктом 9 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відтак, з 19.12.2017 року вказана справа розглядалась за правилами Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII).

У зв'язку зі складністю та категорією даної справи, подальший її розгляд відбувся за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2017 р. розгляд підготовчого засідання відкладено на 26.12.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2017 р. в порядку п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.01.2018 р.

Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволені позовних вимог, просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судові засіданні не зявився, вимог суду, викладених в ухвалах суду не виконав, письмовий відзив на позов не надав. Про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, доказом чого є поштове повідомлення (судова повістка) про вручення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області (а.с. 42, 46 - 47).

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 30.01.2018 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2017 року між Приватним підприємством "ДРАГ" (продавець) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "ДЗЕРЖИНІВСЬКЕ" (покупець) укладений Контракт № 1 (далі - Контракт) відповідно умов п. 1.1. якого постачальник зобовязується поставити засоби хімізації рослин, в подальшому товар, а покупець зобовязується прийняти та оплатити товар в кількості за ціною відповідно відвантажувальних накладних.

Відповідно до п. 2.1. Контракту ціна продукції та асортимент продукції, поставленої по даному Договору, визначається по відвантажувальним накладним.

Загальна сума контракту складає 81 600,00 грн., в т.ч. ПДВ 13600,00 грн. (п. 2.3. Контракту).

Згідно п.п. 3.1., 3.2. Контракту покупець зобовязується здійснити передоплату в розмірі 0 %, інше 100 % не пізніше 1 жовтня 2017 р.

Даний Контракт вступає в дію з моменту його підписання та діє до виконання всіх зобовязань обома сторонами (п. 10.1. Контракту).

Факт виконання позивачем договірних зобов'язань з поставки товару відповідачу та факт отримання останнім товару на загальну суму 81 600,00 грн. підтверджується наявними у матеріалах видатковою накладною № 1 від 06.02.2017 р. та товарно-транспортною накладною № 000029 від 06.02.2017 р., копії яких долучено до матеріалів справи (а.с. 17, 19).

Відповідач свої зобов'язання за Договором не виконав, внаслідок чого у нього утворився борг перед позивачем зі сплати товару на суму 81 600,00 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України, який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 Господарського кодексу України).

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На момент розгляду справи основний борг відповідача складає 81 600,00 грн., докази погашення якого в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Водночас, порушення зобовязання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За вимогами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки. Договірна неустойка встановлюється за згодою сторін, тобто її розмір та умови застосування визначаються виключно на їх власний розсуд.

Відповідно до статті 549 названого Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Пунктом 7.5. Договору встановлено, що у випадку несвоєчасної оплати за поставлений товар, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки від загально суми, поставленого товару починаючи з моменту поставки товару.

На підставі п. 7.5. Договору позивачем нараховано відповідачу до сплати пеню в розмірі 2121,60 грн. (за період з 02.10.2017 р. - по 07.11.2017 р.)

Перевіривши здійснені позивачем нарахування розміру пені, суд визнає її обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ч.1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 81 600,00 грн. основного боргу, 2121,60 грн. пені.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами п. п. 1-2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Крім того, ч. 4-5 зазначеної статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як свідчать матеріали справи, у зв'язку з порушенням відповідачем прав та інтересів позивача, останній звернувся до адвоката ОСОБА_1 з метою надання позивачу юридичних послуг з приводу захисту інтересів в Господарському суді Дніпропетровської області у справі № 904/9996/17.

Факт надання юридичних послуг Адвокатом ОСОБА_1 підтверджується наявним в матеріалах справи Актом прийому-передачі наданих юридичних послуг від 07.11.2017 року та розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу складає у розмірі 5 000,00 грн., відповідно до рахунку на оплату № 1-Д від 07.11.2017 року та сплачено позивачем за платіжним дорученням № 60 від 10.11.2017 року.

Враховуючи викладене, а також те, що факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та сума таких витрат підтверджується матеріалами справи, і відповідач в порядку, визначеному п. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України не звертався до суду з клопотанням про їх зменшення, суд приходить до висновку про необхідність покладення зазначених витрат на відповідача, стягнувши з останнього на користь позивача 5 000,00 грн.

Судовий збір, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДЗЕРЖИНІВСЬКЕ" (52421, Дніпропетровська область, Солонянський район, с. Іверське, вул. Центральна, буд. 6; ) на користь Приватного підприємства "ДРАГ" (69063, АДРЕСА_1; ) 81 600,00 грн. (вісімдесят одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) - основного боргу, 2121,60 грн. (дві тисячі сто двадцять одна грн. 60 коп.) - пені, 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) - судового збору, 5000,00 грн. (п'ять тисяч грн. 00 коп.) - витрат пов'язаних з оплатою послуг адвоката, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_2

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК

України "01" лютого 2018 р.