КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2018 р. Справа№ 910/14259/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання: Романова Ю.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Терещенко Т.М. довіреність № 09/12/554 від 15.11.17

від відповідача: Васьковський О.В. Ордер КС №068529 від 18.01.18

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 24 жовтня 2017 року (повний текст складено 07.11.2017 р.)

у справі № 910/14259/17 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

до Публічного акціонерного товариства "Укртелеком"

про стягнення 51 835,23 грн., -

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулось з позовною заявою про стягнення 51 835,23 грн. (а.с.5-8).

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Договором оренди №09-739/7 від 27.05.2016 р. по сплаті орендних платежів та фактичних витрат на утримання орендованого приміщення, в зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 44 401,03 грн. за період з лютого 2017 року по квітень 2017 року та у зв'язку з чим позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 4822,76 грн., 582,92 грн. 3 % річних, 2028,52 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24 жовтня 2017 року у справі № 910/14259/17 позов задоволено частково. Провадження у справі в частині стягнення з відповідача 17 125,82 грн. - припинено, стягнуто з ПАТ "Укртелеком" на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 2 227,76 грн. пені, 997,04 грн. - інфляційних втрат, 257,59 грн. 3 % річних та 636,11 грн. витрати по сплаті судового збору. В задоволенні іншої частини позову відмовлено (а.с. 105-109).

07 грудня 2017 року ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" повторно звернулось з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 24 жовтня 2017 року у справі №910/14259/17, в якій просить зазначене рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким ці вимоги задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивовано неповним з'ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) від 13 грудня 2017 року справу №910/14259/17 передано головуючому судді - Чорногуз М.Г.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 13 грудня 2017 року у справі №910/14259/17 визначено колегію суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Агрикова О.В.

14 грудня 2017 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 24 жовтня 2017 року у справі №910/14259/17 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Агрикова О.В. та призначено до розгляду на 23 січня 2018 року.

19 січня 2018 року від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу у якому він заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив лишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін з підстав того, що доводи апелянта щодо можливості стягнення з відповідача заборгованості спростовуються дією обставин, за які жодна зі сторін не відповідає (ст. 607 ЦК України).

У судовому засіданні 23 січня 2018 року представник ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким вказані вимоги задовольнити.

Представник ПАТ "Укртелеком" у судовому засіданні 23 січня 2018 року надав пояснення, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

27 травня 2016 року між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", (далі - позивач), як орендодавцем та ПАТ "Укртелеком" (далі - відповідач), як орендарем укладено Договір оренди нежитлового приміщення №09-739/7 (далі - Договір), з змістом п.1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування частину нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: Донецька область, місто Донецьк, вулиця Октября (Жовтня), 12в, загальною площею - 75,00 м2 кв. м (а.с. 22-23).

Згідно з п.1.3. Договору, орендар буде використовувати приміщення для розміщення АТС.

Відповідно до п.2.1. Договору передача приміщення здійснюється за Актом приймання-передачі, що підписується уповноваженими представниками сторін.

Згідно з п.3.1. Договору строк оренди складає 35 місяців з моменту прийняття приміщення орендарем за Актом приймання-передачі приміщення.

Відповідно до п.4.1. Договору орендна плата за користування приміщенням в місяць складає 15 060,00 грн.

Орендна плата індексується кожен місяць на офіційний індекс інфляції, що публікується Державним комітетом статистики України, за попередній місяць (п.4.5. Договору).

Згідно з п.4.2. Договору щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця орендодавець нараховує, а орендар сплачує орендну плату.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018 але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. Сторони встановили, що умови цього договору застосовуються до відносин, які виникли між сторонами до його укладення, а саме: "04" березня 2016 року (п. 10.1 Договору).

04 березня 2016 року орендар передав, а орендодавець прийняв орендоване приміщення, що підтверджується Актом приймання-передачі нежитлового приміщення (а.с. 24).

01 березня 2017 року ПАТ "Укртелеком" оголосило про втрату контролю над своїми активами, вимушене припинення своєї господарської діяльності на тимчасово окупованій території Донецької області, на підтвердження чого надало роздруківки: з сайтів УНІАН, Інтерфакс - Україна, Укрінформ, ТСН, сайту телеканалу Радіо Свобода, а також копію роздруківки газети "Урядовий кур'єр" за № 51 (5920) від 15.03.2017 р., у якому в т.ч. повідомило, що 01.03.2017 р. ПАТ "Укртелеком" просить вважати усі договори оренди об'єктів, що знаходяться на тимчасово окупованій території Донецької області, достроково припиненими (а.с. 48-54).

22 березня 2017 року позивач отримав листа відповідача (вих. № 703-вих-25-2017 від 17.03.2017р.) щодо вимушеного припинення з 01.03.2017 р. Договору оренди з підстав протиправного втручання невстановлених осіб у роботу телекомунікаційної мережі та захоплення всіх активів товариства озброєними особами (а.с. 25).

30 березня 2017 року позивач надав відповідь вих. № 55-8/164, якою погодився на дострокове розірвання договору оренди в порядку п. п. 10.3, 6.1, 6.2. Договору оренди, шляхом підписання акту приймання-передачі (повернення з оренди) з 27.04.2017 р. та при цьому зазначив, що в період з 01.03.2016 по 17.03.2017 не отримував від відповідача ніяких повідомлень (а.с. 26).

17 квітня 2017 року сторони підписали акт приймання-передачі (повернення з оренди) нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Октября (Жовтня), 12в (а.с. 34).

Вказані обставини вірно встановлено судом першої інстанції та сторонами не заперечуються.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позовні вимоги мотивовані з огляду на неналежне виконання відповідачем зобов'язань по сплаті орендних платежів за договором оренди.

Крім того у апеляційній скарзі позивач посилається на те, суд першої інстанції відмовляючи у стягнення заборгованості з березня по квітень 2016 року не взяв до уваги п. 6.2 Договору яким визначено: приміщення вважається фактично переданим Орендодавцю з моменту підписання Сторонами акту приймання-передачі. Даний акт приймання-передачі (повернення з оренди) нежитлового приміщення підписаний сторонами 17.04.2017, а тому у банку були всі підстави нараховувати орендну плату по 17.04.2017 (включно).

З'ясувавши обставини справи та перевірку їх доказами з урахуванням доводів сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 762 ЦК України на орендаря покладено обов'язок щомісячно сплачувати орендну плату.

Згідно з ч. 6 ст. 762 ЦК України, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість з орендної плати, нараховану за період з лютого 2017 року по 17.04.2017 р. у розмірі 44401,03 грн.

Враховуючи те, що відповідачем згідно платіжного доручення №44563 від 21.09.2017 р. сплачено суму боргу по орендній платі за лютий 2017 року в розмірі 17 125,82 грн. (а.с. 59), колегія суддів визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що провадження у справі в частині стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 17 125,82 грн. підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України (у редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення).

Поряд з цим, колегія суддів зазначає про помилковість висновку суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості по орендній платі за період з березня по 17.04.2017 року в розмірі 27 275,21 грн. з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 607 ЦК України, на яку послався суд першої інстанції в якості підстави для звільнення відповідача від обов'язку зі сплати орендних платежів за період з березня по 17 квітня 2017 року, зобов'язання припиняються неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

За змістом ч. 1 ст. 77 ГПК Україна, положення якої кореспондуються з ч. 2 ст. 34 ГПК України у редакції чинній станом на момент прийняття рішення, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У випадках не передбачених цим договором сторони керуються чинним законодавством України (п. 10.5 Договору).

За змістом положень ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в України", Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитеристичної операції", протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Вказані положення щодо повноважень Торгово-промислової палати України на вчинення відповідних дій узгоджуються з ч. 1 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в України".

Враховуючи викладене, підставою для звільнення відповідача від відповідальності у вигляді оплати орендних платежів з моменту настання таких обставин і по момент повернення майна може бути тільки сертифікат ТПП України, який би засвідчував факт настання обставин, що в розумінні 607 ЦК України звільнювали би наймача від сплати орендної плати, в зв'язку з неможливістю використання орендарем майна, за які відповідач не відповідає, а повідомлення і роздруківки про припинення діяльності у зоні проведення АТО належними доказами настання відповідних обставин у розумінні ч. 1 ст. 77 ГПК Україна не є.

Поряд з цим, матеріали справи сертифікату ТПП України, який би засвідчував настання відповідних обставин - не містять, як не містять і доказів оплати орендних платежів відповідно до умов договору за період з березня по 17 квітня 2017 року.

Враховуючи викладене, у відповідача наявний обов'язок по сплаті орендних платежів за період з березня по 17.04.2017 р.), доказів виконання якого матеріали справи не містять, з огляду на що колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в розмірі 27 275,21 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язання з оплати орендних платежів позивач просив стягнути з відповідача пеню в розмірі 4 822,76 грн., 3 % річних в розмірі 582,92 грн., інфляційні втрати в розмірі 2 028,52 грн. за загальний період з 21.02.2017 року по 22.08.2017 року.

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня є договірною величиною, яка підлягає застосуванню тільки в період дії договору.

Пунктом 8.2 Договору, на який посилався позивач звертаючись з позовом визначено, що у випадку прострочення строку сплати орендної плати та відшкодування витрат орендодавця, пов'язаних з утриманням приміщення орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період сплати пені, від суми боргу за кожний день прострочення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно ч. 7 ст. 180 ГК України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Отже, законодавством передбачено, що правовим наслідком закінчення строку дії договору є відсутність договору як підстави, з якою закон пов'язує здійснення прав і виконання обов'язків сторонами за цим договором.

Кожна із сторін має право розірвати цей договір у односторонньому порядку, письмово повідомивши про це іншу сторону за 1 місяць до дати розірвання договору (п. 10.3 Договору).

За змістом листа позивача відповідачу від 30.03.2017 р. (а.с. 26) орендодавець погодив запропоноване відповідачем дострокове припинення договору оренди, шляхом підписання акту приймання-передачі, з 27.04.2017 р.

Враховуючи викладене, зі вказаної дати також припинилась дія п. 8.2 Договору оренди, якою передбачено розмір і порядок нарахування пені, а тому розрахунок пені має здійснюватись за період з 21.02.2017 до 27.04.2017, та відповідно до розрахунку колегії суддів складає 1363,03 грн. виходячи з наступного розрахунку:

Сума боргу Період простроченняК-ть днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період
17125.8221.02.2017 - 13.04.20175214.0000 %0.077 %683,16
17125.8214.04.2017 - 26.04.20171313.0000 %0.071 %158.59
17297.0921.03.2017 - 13.04.20172414.0000 %0.077 %318.46
17297.0914.04.2017 - 26.04.20171313.0000 %0.071 %160.18
9978.0921.04.2017 - 26.04.2017613.0000 %0.071 %42.65
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Отже, позивач має право вимагати сплату боргу з урахуванням трьох процентів річних, що є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Здійснивши перевірку розрахунку розміру 3 % річних та інфляційних втрат за період з 21.02.2017 р. по 22.08.2017 р. колегія суддів зазначає про вірність розрахунку позивача та те, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2028,52 грн. інфляційних втрат та 582,92 грн. 3% річних.

Сукупність вищезазначеного дає підстави дійти висновку про порушення місцевим господарським судом вимог ст.ст. 86, 236 ГПК України щодо всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, керуючись законом та нормами матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Рішення Господарського суду міста Києва від 24 жовтня 2017 року у справі №910/14259/17 підлягає скасуванню.

Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 24 жовтня 2017 року у справі №910/14259/17 підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу задоволено частково (на 53,5%), на підставі ст. 129 ГПК України, позивачу за рахунок відповідача необхідно відшкодувати судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 941,60 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, п.п. 1, 4 ч. 1ст. 277, ст.ст. 282, 284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 24 жовтня 2017 року у справі №910/14259/17 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24 жовтня 2017 року у справі №910/14259/17 скасувати та прийняти нове рішення:

"1. Позов задовольнити частково.

2. Провадження у справі в частині стягнення з відповідача 17 125,82 грн. - припинити.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м.Київ, бульвар Тараса Шевченка, 18, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, м. Київ, провулок Шевченка, 12, ) 27275 (двадцять сім тисяч двісті сімдесят п'ять) грн. 21 коп. заборгованості за договором оренди № 09-739/7, 1363 (одну тисячу триста шістдесят три) грн. 03 коп. пені, 2028 (дві тисячі двадцять вісім) грн. 52 коп. інфляційних втрат, 582 (п'ятсот вісімдесят дві) грн. 92 коп. 3 % річних та 963 (дев'ятсот шістдесят три) грн. 20 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В задоволенні іншої частини позову - відмовити."

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 18, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, м. Київ, провулок Шевченка, 12, ) 941 (одну дев'ятсот сорок один) грн. 60 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суд міста Києва видати відповідні накази.

5. Справу № 910/14259/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

А.О. Мальченко

Дата складення повного тексту - 25.01.2018 р.