РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. КИЇВ

15.01.2018Справа № 910/21227/17
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Мітал Транс"

про стягнення 170 550,00 грн.

При секретарі судового засідання: Єрмоловій Р.М.

Представники сторін:

від позивача: Головащенко Я.О., довіреність № 5300 від 01.11.17;

від відповідача: Телющенко В.П., довіреність № б/н від 07.09.17.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Мітал Транс" про стягнення 170 550,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем в перевізних документах (накладній) №33103649 від 26.05.2017 року невірно зазначив масу вантажу, що є підставою для покладення на відповідача як відправника вантажу відповідальності у вигляді штрафу у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення, відповідно до ст. 118, 122 Статуту залізниць України.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 29.11.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 15.01.2018 р.

04.01.2018 року до канцелярії суду відповідач подав документи по справі, клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та відзив на позовну заяву.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 N2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 N2147VІІІ, чинної з 15.12.2017, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст.12 Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017 N2147VІІІ, чинної з 15.12.2017, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч. 5 ст.12 Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017 N2147VІІІ, чинної з 15.12.2017, для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки у справі № 910/21227/17 ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в силу ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України дана справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні 15.01.2018 року представники позивача та відповідача не заперечував про розгляд даної справи у спрощеному позовному провадженні та всі документи на підтвердження своєї правової позиції в даному спорі сторонами подано.

Представник відповідача підтримав подане клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Представник позивача заперечував.

Суду відмовив в задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Представники позивача підтримали позовні вимоги, просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

26.05.2017 року зі станції Старокостянтинів Південно-Захілної залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці товариством з обмеженою відповідальністю «Мітал Транс» на підставі накладної №33103649 відправлено вагон №68717875 з вантажем - брухт чорних металів.

02.06.2017 року на проміжній станції Волноваха Донецької залізниці було здійснене комісійне переважування вагону, та встановлена розбіжність фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою. На підставі цього станцією Волноваха складено комерційний акт №486202/75.

03.06.2017 на станції призначення Сартана, на підставі комерційного акту станції Волноваха здійснено контрольне переважування зазначеного вагону та складено комерційний акт №484809/463 від 04.06.2017 року.

З комерційного акту №484809/463 від 04.06.2017 року вбачається, що під час контрольного зважування на вагах станції, вагону №68717875 відправленого за накладною №33103649 встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масі на 1700 кг. Результат перевантажування зафіксовано в журналі контрольного зважування вантажів 03.06.2017 року.

Відповідно до накладної №33103649 відправником вантажу є товариство з обмеженою відповідальністю «Мітал Транс». Маса вантажу визначена вантажовідправником без участі представників залізниці (підтверджується графою 24 провізних документів), завантаження проводилось вантажовідправником, про що свідчать відповідні відмітки в перевізних документах.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно частини 5 статті 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 2 Статуту залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

В статті 5 Статуту залізниць України зазначено, що на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує Правила перевезення вантажів (далі Правила) та інші нормативні документи. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Статтею 23 Статуту залізниць України та Правилами перевезень вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 р., а саме Правилами оформлення перевізних документів, передбачено що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Пунктом 1.2 Правил оформлення перевізних документів визначено, що накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення. Технічні характеристики паперу, призначеного для оформлення накладної, повинні забезпечувати придатність для роздруківки на принтері, а також якісне проставлення відміток залізниці на всьому шляху перевезення. Накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов'язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді.

Як передбачено п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, правильність внесених в накладну відомостей своїм підписом засвідчує представник відправника.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Упакування, пакетування, тара повинні відповідати вимогам нормативних документів. Відправник зобов'язаний на вимогу залізниці пред'явити стандарт або технічні умови, сертифікат на відвантажувану продукцію (якщо вона підлягає сертифікації), а також на її тару.

Згідно з п. 2.1 Правил перевезення вантажів відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил, яким зокрема встановлено, що відправником заповнюються графа 24 «маса вантажу, визначена відправником» заповнюється, якщо маса вантажу визначена відправником. Вказуються маса у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом).

Пунктом 5.5 Правил перевезення вантажів визначено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Згідно зі ст. 105 Статуту, залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до статті 122 Статуту, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізниицею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до статті 118 Статуту, за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Згідно з п. 6.1 Роз'яснення Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" №04-5/601 від 29.05.2002, стаття 122 Статуту встановлює, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. У розгляді справ про стягнення цього штрафу господарським судам слід виходити з того, що неправильно вказаною має бути хоча б одна відомість.

У застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки (п.6.2 Роз'яснення Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" №04-5/601 від 29.05.2002).

Позивачем за неправильно зазначену у накладній масу вантажу відповідачу нараховано штраф у розмірі п'ятикратної плати за всю відстань перевезення, а саме: провізна плата по накладній №33103649 за вагон №68717875 складає 34 110,00 грн., штраф складає 34 110,00 грн. *5 = 170 550,00 грн.

Разом з тим, суд не може погодитися з визначеним позивачем розміром штрафу, виходячи з таких підстав.

Стаття 122 Статуту встановлює, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі ст. 118 Статуту, яка передбачає, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Отже, сума штрафу визначена у п'ятикратному розмірі до вартості провізної плати, що дорівнює 500% цієї вартості. При цьому, статут не містить приписів стосовно того, що є базою нарахування штрафу, зокрема, вартість провізної плати всього вагону чи вартість провізної плати надлишку (недостачі) маси вантажу, виявленої залізницею при перевірці.

Водночас, зміст загального поняття штрафу наведено у ч. 2 ст. 549 ЦК України, яка передбачає, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Тобто, за загальним правилом штраф обраховується не з загальної вартості послуг (робіт, товарів), а з вартості послуг (робіт, товарів), які виконані з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). І відповідно, зважаючи на те, що інше прямо не передбачено Статутом, штраф за неправильно зазначену у накладній масу має визначатися, виходячи з вартості провізної плати надлишку (недостачі) маси вантажу.

У той же час із наданого позивачем розрахунку штрафу, вбачається, що суму заявлених до стягнення грошових коштів було обчислено з вартості провізної плати всього вантажу, що прямо суперечить ч. 2 ст. 549 ЦК України, а також не відповідає засадам добросовісності, розумності та справедливості, на яких має ґрунтуватися зобов'язання (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України).

Вищезазначена правова позиція викладена також у поставах Вищого господарського суду України від 13.12.2017 року у справі №910/4183/17 та від 24.05.2017 року у справі №904/10497/16.

З матеріалів справи вбачається, що провізна плата вантажу масою 69 900 кг становить 34 110,00 грн., а фактична маса вантажу - 68 200 кг, що на 1 700 кг менше, ніж зазначено у накладній, дозволяє зробити висновок про те, що вартість провізної плати недостачі 1700 кг становить 3 483,64 грн. (69900/34 110,00х1700), а правильний розмір штрафу, який підлягає стягненню з відправника у зв'язку із зазначенням у накладній маси вантажу на 1700 кг менше фактичної маси вантажу, становить 17 418,20 грн. (5х 3 483,64 грн).

Таким чином, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в розмірі 17 418,20 грн.

Вимоги позивача в частині стягнення штрафу в розмірі 153 131,80 грн. не підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст.. 129, ст.ст. 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Мітал Транс" (03008, м. Київ, вулиця Лебедєва-Кумача, будинок 5, нежиле приміщення 134, ідентифікаційний код 40332541) на користь публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" (84404, Донецька обл., м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ) штраф в сумі 17 418 (сімнадцять тисяч чотириста вісімнадцять) грн. 20 коп. та судовий збір в розмірі 261 (двісті шістдесят одна) грн. 20 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 24.01.2018 року.

Суддя С.М. Мудрий