РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року Справа № 918/748/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Бучинська Г.Б.

при секретарі судового засідання Першко А.А.

розглянувши апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області на рішення господарського суду Рівненської області від 27 листопада 2017 року в справі № 918/748/17 (суддя Церковна Н.Ф.)

за позовом громадської організації "18 загін територіальної оборони"

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області

про визнання договору оренди державного майна укладеним

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1;

відповідача - ОСОБА_2.

Заяв про відвід (самовідвід) судді (суддів) та секретаря судового засідання, з підстав, визначених статтями 35-37 ГПК України не надходило. Клопотань про роз'яснення прав та обов'язків, відповідно до статті 205 ГПК України, не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація "18 загін територіальної оборони" (надалі Позивач) звернулася в господарський суд Рівненської області з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області (надалі - Відповідач) про визнання договору оренди державного майна укладеним.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що у серпні місяці 2017 року Відповідачем з метою вивчення попиту на обєкт оренди "Будинок з мансардою в комплексі з обслуговуючими будівлями, спорудами та інженерними мережами філії РОК "Біле озеро" (інвентарний номер: 4726/400, реєстровий номер: 24584661.339.АААЖАГ055) загальною площею 1022,6 м2" та "Огорожа філії РОК "Біле озеро" "Будинок з мансардою" довжиною 523 погонних метра (інвентарний номер: 10733/401, реєстровий номер: 24584661.339.ПШТДПЮ1164), що розташовані за адресою: Рівненська область, Володимирецький район, село Рудка, вулиця Білоозерська, 3 та перебувають на балансі державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та обліковуються у відокремленому підрозділі "Рівненська АЕС", у газеті "Відомості приватизації" від 9 серпня 2017 року № 62 (1073) було розміщено оголошення про намір передати в оренду філію реабілітаційно-оздоровчого комплексу «Біле озеро» «Будинок з мансардою», що розташований у селі Рудка Володимирецького району Рівненської області. У наведеному оголошення також було визначено умови участі в конкурсі.

У звязку з наведеним, листами від 15 серпня 2017 року № 30 та від 18 серпня 2017 року № 31 Позивач звернувся до Відповідача з пропозицією укласти договір вищенаведеного нерухомого майна. Водночас, зважаючи на те, що Позивач є особою, яка відповідно до законодавства має право на отримання відповідного державного майна в оренду без проведення конкурсу, а також беручи до уваги те, що Відповідач в порушення імперативних законодавчих приписів відмовився від укладення з Позивачем відповідного договору оренди, Позивач звернувся до суду про визнання укладеним договору щодо оренди державного майна у запропонованій Позивачем редакції.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 27 листопада 2017 року позовні вимоги було задоволено.

Приймаючи дане рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що після подання відповідної заяви Відповідачу, а також прийняття на додатковому засіданні комісії Відповідача по визначенню переможця конкурсу на право оренди державного майна рішення, оформленого протоколом від 23 серпня 2017 року № 4 (яким Відповідачу було рекомендовано розглянути заяву Позивача та подані документи на предмет укладення договору оренди спірного державного майна без проведення конкурсу, а також прийняти рішення про скасування конкурсу та припинення діяльності комісії по визначенню переможця конкурсу на право оренди державного майна у разі прийняття рішення про укладення з Позивачем такого правочину) у Позивача виникли правомірні очікування мирно володіти спірним майном (право оренди), оскільки нормативними законодавчими приписами чітко встановлений обовязок Відповідача як уповноваженого органу у спірних правовідносинах укласти з Позивачем (який відноситься до передбачених статтею 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" пільгових категорій осіб-орендарів) договір оренди державного нерухомого майна за умови подання Позивачем відповідного пакету документів у встановленому законом порядку і строки.

У той же час, суд першої інстанції у оспорюваному рішенні вказав, що вищевказаним Законом не передбачено можливості відмови переліченим у статті 9 Закону особам-орендарям в укладенні відповідного договору оренди державного майна, або можливості продовження конкурсних процедур на загальних підставах після звернення таких осіб із заявами про оренду державного майна.

Разом з тим, місцевий господарський суд зазначив, що Відповідачем не було доведено належними і допустимими доказами факту відсутності у запропонованій Позивачем до укладення редакції спірного договору чітких умов цієї угоди, а також не вказано конкретних положень цього правочину, які, на думку Відповідача, були викладені Позивачем не чітко, не зрозуміло чи з порушенням умов типового договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності.

З огляду на вищевказане та з урахуванням того, що запропонована Позивачем редакція спірного договору не суперечить імперативним законодавчим приписам, містить усі передбачені Законом істотні умови, необхідні для укладення договору оренди державного майна, а також не суперечить типовому договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності, затвердженому Наказом Фонду державного майна України від 23 серпня 2000 року № 1774, місцевий господарський суд прийшов до висновку про підставність та обгрунтованість позовних вимог.

Не погоджуючись з винесеним судом першої інстанції рішенням, Відповідач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (а.с. 81-85), в якій з підстав, висвітлених в ній, просив суд рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Мотивуючи дану апеляційну скаргу, Відповідач звертає увагу апеляційного суду на те, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення не взято до уваги, те, що комісія Відповідача передала заяву потенційного орендаря на розгляд регіональним відділенням на предмет укладення договору та те, що Відповідачем вживались заходи щодо укладення вказаного договору, в порядку, передбаченому статтею 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Крім того, на переконання Позивача, місцевим господарським судом помилково застосовано норму щодо обов'язковості укладення договору оренди з Позивачем, оскільки Закон передбачає обов'язковість укладення договору з вказаними громадськими організаціями поза конкурсом (тобто без проведення конкурсу на право оренди), але не містить норм, що процедура укладення договору не має відбуватися відповідно до статті 9 вищевказаного Закону (за відсутності погодження органу управління на укладення договору).

Ухвалою суду від 14 грудня 2017 року (а.с. 80) апеляційну скаргу прийнято до провадження, справу призначено до слухання на 24 січня 2018 року на 15:30 год.

На виконання вимог суду, викладених в ухвалі від 14 грудня 2017 року, Позивач надіслав на поштову адресу суду відзив на апеляційну скаргу (а.с. 92-93), в якому вказав, що згідно приписів частини 2 пункту 19 Порядку проведення конкурсу на право оренди державного майна, затвердженого постановою КМУ №906 від 31 серпня 2011 року, у разі надходження після оголошення конкурсу заяви про оренду від особи, яка відповідно до законодавства має право на отримання відповідного державного майна в оренду без проведення конкурсу, договір оренди укладається з такою особою. Як вважає Позивач. з аналізу даних норм законодавства випливає, що при надходженні заяви про оренду від особи, яка відповідно до законодавства має право на отримання відповідного державного майна в оренду, без проведення конкурсу, конкурс не проводиться і договір оренди укладається з такою особою. Крім того, норми законодавства не ставлять в залежність право такої особи на укладення договору оренди з тим, чи подана така заява до розміщення оголошення про намір передати майно в оренду, чи після розміщення такого оголошення.

З огляду на вищезазначене, як вказує Позивач, чинне законодавство не врегульовує строк подачі заяви на укладення договору оренди поза конкурсом.

В судовому засіданні від 24 січня 2018 року представник Відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та з підстав, висвітлених в ній, просить її задоволити. рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні від 24 січня 2018 року представник Позивача заперечив, щодо доводів, наведених в апеляційній скарзі, вважає її безпідставною та необгрунтованою, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу, просить відмовити у її задоволенні, а рішення місцевого господарського суду просить залишити без змін.

Заслухавши представників Позивача та Відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін.

При цьому, Рівненський апеляційний господарський суд виходив з наступного.

Організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності, а також майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у державній чи в комунальній власності, регулюються, зокрема, Законом України "Про оренду державного та комунального майна" (надалі - Закон).

З матеріалів справи вбачається, що листами від 13 липня 2016 року № 07-04-02198 та від 19 листопада 2016 року № 07-04-03907 Відповідач звернувся до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, як до уповноваженого органу на управління обєктом "Будинок з мансардою в комплексі з обслуговуючими будівлями, спорудами та інженерними мережами філії РОК "Біле озеро" (інвентарний номер: 4726/400, реєстровий номер: 24584661.339.АААЖАГ055) загальною площею 1022,6 м2" та "Огорожа філії РОК "Біле озеро" "Будинок з мансардою" довжиною 523 погонних метра (інвентарний номер: 10733/401, реєстровий номер: 24584661.339.ПШТДПЮ1164), що розташовані за адресою: Рівненська область, Володимирецький район, село Рудка, вулиця Білоозерська, 3, перебувають на балансі державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" і обліковуються у відокремленому підрозділі "Рівненська АЕС", з відповідними запитами щодо погодження передачі наведеного майна в оренду.

Враховуючи те, що дане майно не залучено до процесу основного виробництва, а його оренда не порушить цілісності майнового комплексу державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", листом від 30 січня 2017 року № 02/12-821 Міністерство енергетики та вугільної промисловості України погодило передачу вказаного майна в оренду за зазначеними у цьому листі умовами такої передачі (а.с. 12).

Умови проведення конкурсу та надання в оренду державного майна, регулюється "Порядком проведення конкурсу на право оренди державного майна", затвердженого постановою КМУ №906 від 31 серпня 2011 року (надалі - Порядок).

Відповідно до пункту 3 Порядку, конкурс проводить конкурсна комісія, що утворюється орендодавцем. Комісія може бути утворена для проведення конкурсу щодо групи об'єктів, які належать до сфери управління одного органу, уповноваженого управляти державним майном.

З метою визначення умов та строку проведення конкурсу 2 серпня 2017 року відбулося засідання відповідної комісії Відповідача.

На підставі вищенаведеного листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, рішенням засідання комісії Відповідача по визначенню умов та строку проведення конкурсу, оформленим протоколом від 2 серпня 2017 року № 1 (а.с. 13-15), вирішено надіслати для опублікування у черговому номері "Відомостей приватизації" оголошення про проведення конкурсу на право оренди вищевказаного державного нерухомого майна та оприлюднити вказане оголошення на веб-сайті орендодавця, а також повідомити про проведення конкурсу і необхідність подання письмових пропозицій відповідно до оголошення про конкурс осіб, які під час вивчення попиту виявили заінтересованість в оренді наведеного обєкта.

Крім того, даним рішенням було визначено строк проведення даного конкурсу на 11-й календарний день після опублікування оголошення про проведення конкурсу в газеті "Відомості приватизації".

Згідно пункту 4 Порядку: оголошення про конкурс щодо цілісних майнових комплексів підприємств, організацій, їх структурних підрозділів та нерухомого майна площею 100 кв. метрів і більше або такого, що перебуває на балансі морського, річкового порту, аеропорту, публікується в газеті "Відомості приватизації" та за рішенням орендодавця в інших виданнях. Оголошення щодо інших об'єктів розміщуються в газеті "Відомості приватизації" та/або в республіканських Автономної Республіки Крим, обласних, міських у м. Києві і м.Севастополі виданнях за місцем розташування об'єктів оренди. Оголошення про конкурс також оприлюднюється на веб-сайтах орендодавців.

Оголошення про конкурс публікується щодо цілісних майнових комплексів підприємств, організацій, їх структурних підрозділів не пізніше ніж за 40 календарних днів до дати проведення конкурсу; щодо нерухомого майна (будівель, споруд, нежитлових приміщень) та іншого окремого індивідуально визначеного майна - не пізніше ніж за десять календарних днів до дати проведення конкурсу і повинне містити такі відомості:

* інформація про об'єкт (назва, місцезнаходження, у разі оренди цілісного майнового комплексу - також обсяг і основна номенклатура продукції, у тому числі тієї, що експортується, кількість і склад робочих місць, рівень прибутковості об'єкта за останні три роки, розмір дебіторської та кредиторської заборгованості, наявність майна в заставі, податковій заставі, в оренді);

* умови конкурсу;

* дата, час і місце проведення конкурсу;

* кінцевий строк прийняття пропозицій від претендентів (не більш як три робочих дні до дати проведення конкурсу);

* перелік документів, які подаються претендентами для участі в конкурсі.

Судом встановлено, що на виконання вищезазначеного протокольного рішення від 2 серпня 2017 року № 1, а також з метою вивчення попиту на обєкт оренди , у газеті "Відомості приватизації" від 9 серпня 2017 року № 62 (1073) було розміщено оголошення про намір передати в оренду філію реабілітаційно-оздоровчого комплексу «Біле озеро» «Будинок з мансардою», що розташований у селі Рудка Володимирецького району Рівненської області (а.с. 16). У наведеному оголошенні також було визначено умови участі у конкурсі.

За змістом статті 11 Закону, оцінка об'єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об'єкта оренди.

На виконання даних положень Закону та з метою проведення розрахунку орендної плати за вищенаведене державне нерухоме майно Рівненською торгово-промисловою палатою було складено відповідний звіт про оцінку цього майна, згідно якого оціночна вартість обєкта оцінки склала 375 400 грн. 00 коп. без ПДВ (а.с. 50).

Наведений звіт у встановленому законом порядку був затверджений наказом Відповідача від 29 червня 2017 року за № 256 (а.с. 49).

В той же час, суд констатує, що термін чинності зазначеного звіту був встановлений тривалістю 9 місяців. Тобто наведений документ на час подання Позивачем даного позову до суду та на момент вирішення цього спору є чинним.

Також з матеріалів справи вбачається, що листом від 15 серпня 2017 року №30 Позивач звернувся до Відповідача із заявою про укладення договору вищенаведеного нерухомого майна разом із копією статутних документів Позивача та проектом самого договору оренди у 2 екземплярах.

Даний лист був отриманий Відповідачем 17 серпня 2017 року, що підтверджується відбитком відповідного штампу вхідної кореспонденції Відповідача, проставленим на цьому відправленні (а.с. 17).

Крім того, Позивач також звертався до Відповідача із заявою від 18 серпня 2017 року №31 (яка того ж дня була отримана Відповідачем), в якій повторно просив погодити укладення договору оренди вищенаведеного державного майна (а.с. 25).

За результатами розгляду зазначених заяв, рішенням додаткового засідання створеної згідно наказу Відділення від 27 липня 2017 року № 305 комісії Відповідача по визначенню переможця конкурсу на право оренди державного майна, оформленим протоколом від 19 серпня 2017 року №3, Відповідачу було рекомендовано звернутися до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про надання інформації щодо віднесення Позивача до громадських організацій ветеранів та/або громадських організацій інвалідів (а.с. 26-27).

У відповідь на здійснене Відповідачем звернення по вищенаведеному питанню Головним територіальним управлінням юстиції у Рівненській області на адресу Відповідача було направлено лист від 21 серпня 2017 року № 3166/6214-0-26-17/042 (а.с. 28), в якому даний орган наголосив, що статутом Позивача передбачено, зокрема, сприяння оздоровленню та реабілітації, організації медичних обстежень дітей та молоді, учасників АТО, ветеранів війни, інвалідів та інших.

Відтак, рішенням додаткового засідання комісії Відповідача по визначенню переможця конкурсу на право оренди державного майна, оформленим протоколом від 23 серпня 2017 року № 4 (а.с. 29-30), Відповідачу було рекомендовано розглянути заяву Позивача та подані ним документи на предмет укладення договору оренди спірного державного майна без проведення конкурсу, а також прийняти рішення про скасування конкурсу та припинення діяльності комісії по визначенню переможця конкурсу на право оренди державного майна у разі прийняття рішення про укладення з Позивачем такого правочину.

Разом з тим, в даному рішенні містилася інформація про отримання Відповідачем сканованої копії листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 21 серпня 2017 року № 02/12-7678 (а.с. 31), в якому даний центральний орган виконавчої влади відкликав свій попередній лист від 30 січня 2017 року № 02/12-821 про погодження передачі в оренду спірного державного нерухомого майна та просив Відповідача не укладати договір оренди. Проте, з огляду на публікацію в газеті "Відомості приватизації" від 9 серпня 2017 року за № 62 оголошення про проведення конкурсу та зазначення у цьому оголошенні умов участі у конкурсі, а також враховуючи положення пункту 35 Порядку, комісія Відповідача дійшла висновку про неможливість надання орендодавцю пропозиції щодо скасування конкурсу.

З матеріалів справи також вбачається, що Відповідач отримав від Позивача усі документи, необхідні для укладення між сторонами відповідного договору оренди державного нерухомого майна.

У той же час листом від 28 серпня 2017 року № 07-04-03148 Відповідач звернувся до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, в якому просив висловити позицію даного органу щодо передачі Позивачу в оренду вищевказаного обєкта (а.с. 32).

У відповідь на зазначене звернення, Міністерство енергетики та вугільної промисловості України направило на адресу Відповідача лист від 8 вересня 2017 року №02/12-8168 (а.с. 33), в якому вказало про необхідність використання вищенаведеної нерухомості для власних потреб у відокремленому підрозділі "Рівненська АЕС".

За таких обставин, враховуючи наведену позицію Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, листом від 18 вересня 2017 року № 11-04-03428 (а.с. 36) Відповідач повідомив Позивача про відмову в укладенні договору оренди державного майна у звязку з відмовою органу управління в передачі цього майна в оренду.

Рівненський апеляційний господарський суд констатує, що згідно частини 1 статті 9 Закону: фізичні та юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, що визначається Фондом державного майна України, відповідному орендодавцеві, зазначеному у статті 5 цього Закону.

Абзацом 4 частини 4 статті 9 Закону встановлено, що у разі надходження заяви, зокрема, від громадської організації ветеранів або інвалідів, реабілітаційних установ для інвалідів та дітей-інвалідів, оголошення про намір передати майно в оренду не розміщується і договір оренди укладається з таким заявником без проведення конкурсу.

При цьому суд зазначає, що у разі надходження після оголошення конкурсу заяви про оренду від особи, яка відповідно до законодавства має право на отримання відповідного державного майна в оренду без проведення конкурсу, договір оренди укладається з такою особою (пункт 19 Порядку).

Приписами статті 627 ЦК України передбачено, що під поняттям "свобода договору" розуміється, що сторони є вільними: в укладенні договору; у виборі контрагента; у визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу; інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом частин 3, 6 статті 179 ГК України, укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він ґрунтований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання, органів державної влади чи органів місцевого самоврядування.

Статею 187 ГК України визначено, що спори, які виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону, і в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом; інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду, якщо це передбачене угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Як було зазначено вище, згідно частини 4 статті 9 Закону у разі надходження заяви, зокрема, від громадської організації ветеранів або інвалідів, реабілітаційних установ для інвалідів та дітей-інвалідів, оголошення про намір передати майно в оренду не розміщується і договір оренди укладається з таким заявником без проведення конкурсу.

Водночас, у пункті 19 Порядку визначено, що у разі надходження після оголошення конкурсу заяви про оренду від особи, яка відповідно до законодавства має право на отримання відповідного державного майна в оренду без проведення конкурсу, договір оренди укладається з такою особою.

Зі змісту вищенаведених імперативних приписів вбачається, що Закон містить пряму вказівку про укладання договору з громадськими організаціями ветеранів, які подали заяву про оренду без проведення конкурсу, тобто, відповідач зобов'язаний був укласти відповідний договір оренди з позивачем.

Віднесення Позивача до вищенаведеної пільгової категорії осіб, передбаченої статтею 9 Закону, підтверджується наявним у матеріалах справи листом Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 21 серпня 2017 року № 3166/6214-0-26-17/042, а також відомостями, зазначеними безпосередньо у статуті Позивача (а.с. 21).

Положеннями частини 1 статті 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Орендою згідно частини 1 статті 2 Закону, є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Отже, за договором оренди в особи виникають права володіння та користування майном протягом певного строку, які підлягають захисту за законодавством України від неправомірного порушення, невизнання або його оспорювання.

Враховуючи вищевказане, апеляційний господарський суд (як і суд першої інстанції) дійшов висновку про те, що після подання відповідної заяви Відповідачу, а також прийняття на додатковому засіданні комісії Відповідача по визначенню переможця конкурсу на право оренди державного майна рішення (оформленого протоколом від 23 серпня 2017 року №4) у Позивача виникли правомірні очікування мирно володіти спірним майном (право оренди), оскільки нормативними законодавчими приписами чітко встановлений обовязок Відповідача як уповноваженого органу у спірних правовідносинах укласти з Позивачем (яка відноситься до передбачених статтею 9 Закону пільгових категорій осіб-орендарів) договір оренди державного нерухомого майна за умови подання останньою відповідного пакету документів у встановленому законом порядку і строки.

У той же час Законом не передбачено можливості відмови переліченим у статті 9 особам-орендарям в укладенні відповідного договору оренди державного майна, або можливості продовження конкурсних процедур на загальних підставах після звернення таких осіб із заявами про оренду державного майна.

Відтак, враховуючи вчинення Позивачем усіх необхідних дій для отримання спірного майна у користування, наявні в нього правомірні сподівання на отримання цього майна в оренду, необізнаність Позивача про можливість допущення порушень органом публічної влади, а також відсутності причинно-наслідкового зв'язку між діями Позивача та відмовою Відповідача від укладення спірного договору, покладення на Позивача відповідальності у вигляді втрати права оренди є неправомірним.

Разом з тим, за пунктом 35 Порядку передбачено, що проведення конкурсу до затвердження його результатів може бути скасовано орендодавцем за пропозицією конкурсної комісії у разі, коли, зокрема, уповноважений орган управління об'єктом оренди відмовив у передачі майна в оренду і повідомив про це рішення орендодавцю до прийняття комісією рішення щодо умов та строків проведення конкурсу.

Проте, як встановлено судом, рішення, яким були затверджені умови та строки проведення конкурсу на право оренди спірного державного майна, було прийнято на засіданні конкурсної комісії Відповідача 2 серпня 2017 року, тобто до моменту складення і направлення Міністерством енергетики та вугільної промисловості України на адресу Відповідача листів від 21 серпня 2017 року № 02/12-7678 та від 8 вересня 2017 року за №02/12-8168.

У той же час суд вважає за необхідне зазначити, що на момент звернення Позивача до Відповідача з відповідною пропозицією щодо укладення спірного договору оренди державного майна було наявне погодження уповноваженого органу управління об'єктом оренди щодо передачі цього майна в оренду, викладене у листі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 30 січня 2017 року № 02/12-821 (а.с. 12), а також затверджені умови та строки проведення конкурсу на право оренди спірного державного майна.

Крім того, суд також звертає увагу на те, що неправомірність скасування конкурсу на підставі вищенаведеного листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості України було підтверджено самим Відповідачем у рішенні його комісії по визначенню переможця конкурсу на право оренди державного майна, оформленого протоколом від 23 серпня 2017 року № 4.

В той же час, суд зауважує увагу на недопустимість таких дій, що вказані в листі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України (а.с. 33) і з огляду на те, що опосередковано даний лист вказує на небажання передавати дане майно саме Позивачу на пільгових умовах, адже до подачі заяви Позивачем ніхто не вказував на необхідність залишити спірний об'єкт у використанні ВП "Рівненська АЕС" (з огляду на розпочинання процедури конкурсу), і лише після подачі особою, що має право на пільговій основі (без конкурсу) укласти відповідний договір, орган влади різко змінив своє бачення з приводу цього майна. Дане, на переконання Рівненського апеляційного господарського суду апріорі є неприпустимим.

При цьому, з огляду на вищевказане право Позивача, суд звертає увагу ще й на те, що з огляду на вищеописане прво мирного володіння у Позивача на спірний об'єкт (його оренду) в пільговому поряду в силу чинного законодавства України (що описано вище у даній постанові) Міністерство енергетики та вугільної просиловості України (як і Відповідач) не врахувало той факт, що за правової позиції ЄСПЛ у справі "Антріш проти Франції" : <<будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля>>.

Разом з тим, суд звертає увагу Відповідача і на можливість порушення такими діями принципу "належного орендування".

При цьому, суд наголошує на тому, що принцип "належного орендування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (Москаль проти Польщі; пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки; пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (Лелас проти Хорватії; пункт 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (пункт 58 рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки"; пункт 40 рішення у справі "Гаші проти Хорватії"; пункт 67 рішення у справі "Трго проти Хорватії").

Суд, враховуючи вищеописане, відхиляє доводи апеляційної скарги, вказуючи на її безпідставність.

При цьому, Рівненський апеляційний господарський суд наголошує на тому, що в силу дії частини 4 статті 11 ГПК України: суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Що ж до твердження апелянта про те, що заява Позивача на укладення спірного договору надійшла до Відповідача після оголошення конкурсу на право оренди державного майна та після кінцевого строку приймання документів, то їх суд апеляційної інстанції оцінює критично з огляду на те, що імперативними приписами абзацу 4 частини 4 статті 9 Закону та пункту 19 Порядку прямо встановлена обовязковість укладення відповідного договору оренди у разі надходження від особи, яка відповідно до законодавства має право на отримання відповідного державного майна в оренду без проведення конкурсу, заяви про оренду після оголошення конкурсу. Дані норми є чинні та на момент виникнення спірних відносин ніким не змінені.

Водночас, суд наголошує на тому, що даними нормами не передбачено виключень щодо обовязковості укладення таких договорів у разі, зокрема, надходження заяви від особи, яка відповідно до законодавства має право на отримання відповідного державного майна в оренду без проведення конкурсу, після кінцевого строку приймання вказаних документів, що свідчить про необґрунтованість тверджень Відповідача.

Що ж до посилань Відповідача про те, що у запропонованій ним до укладення редакції проекту спірного договору в порушення законодавчих приписів не було визначено чітких умов цього договору, зокрема, щодо терміну його дії, то колегія Рівненського апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 10.1 запропонованої Позивачем до укладення редакції проекту спірного договору передбачено, що цей договір укладено строком на 5 років з можливим продовженням договору за умови обовязкової згоди балансоутримувача та уповноваженого органу.

За частиною 2 статті 187 ГК України день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Аналогічне за змістом положення міститься у частині 2 статті 12 Закону, відповідно до якого у разі передачі спору на розгляд суду договір оренди вважається укладеним з моменту набрання чинності рішенням суду про укладення договору оренди і на умовах, зазначених у ньому.

Відтак, при предявленні позовних вимог про визнання спірного договору укладеним Позивач був позбавлений можливості встановити точну дату прийняття відповідного судового рішення та момент набрання останнім чинності, а також відповідно і конкретну дату закінчення строку цього правочину, як це було б можливим при укладенні вказаної угоди у добровільному (позасудовому) порядку.

Разом з тим, як вказано Позивачем і не спротовано Відповідачем, умови Договору взяті Позивачем з проекту, який розроблений та затверджений Відповідачем для оголошеного конкурсу.

З огляду на вищевказане, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що запропонована Позивачем редакція спірного договору не суперечить імперативним законодавчим приписам, містить усі передбачені Законом істотні умови, необхідні для укладення договору оренди державного майна, а також не суперечить типовому договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності, затвердженому Наказом Фонду державного майна України від 23 серпня 2000 року № 1774.

Враховуючи усе вищевикладене у даній судовій постанові, суд приходить до висновку що позовні вимоги Позивача є підставними та обгрунтованими, а тому суд задовольняє їх у повному обсязі.

Дане вчинено і місцевим господарським судом. Відтак, апеляційний господарський суд констатує, що місцевим господарським судом винесено оспорюване рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що в силу дії статті 276 ГПК України, є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оспорюване судове рішення без змін.

Судові витрати за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги, відповідно до приписів статті 129 ГПК України, апеляційний господарський суд залишає за Відповідачем.

Керуючись статтями 129, 269-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області на рішення господарського суду Рівненської області від 27 листопада 2017 року в справі № 918/748/17 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Рівненської області від 27 листопада 2017 року в справі № 918/748/17 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4.Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

5. Справу № 918/748/17 повернути до господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складено 26 січня 2018 року.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Бучинська Г.Б.