ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2018м. ДніпроСправа № 904/10138/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Воронько В.Д.,

за участю секретаря судового засідання Батир Б.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс", м. Дніпро

про стягнення 5456,50 грн

в присутності представників:

від позивача: юрисконсульт ОСОБА_1, довіреність № 1778 від 26.10.2017;

від відповідача: представник ОСОБА_2, довіреність № 22848 від 15.07.2017

СУТЬ СПОРУ:

06.12.2017 Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" (далі - відповідач), у якій заявило вимогу про стягнення штрафу у сумі 5456,50 грн, нарахованого ним за невірно зазначену відповідачем в залізничних накладних адресу вантажоодержувача.

Ухвалою суду від 08.12.2017 порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 04.01.2018 на підставі ст. 64 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у редакції, що діяла до 15.12.2017.

15.12.2017 на підставі Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017 набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 9 частини першої розділу ХІ "Перехідні положення" нової редакції Господарського процесуального кодексу України визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, розгляд цієї справи слід здійснювати за правилами, що передбачені новою редакцією ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального та спрощеного).

Враховуючи положення ст. 247 ГПК України суд дійшов висновку про необхідність здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

22.12.2018 відповідач подав до суду відзив, у якому визнав помилку, допущену ним у накладних стосовно невірно вказаної адреси вантажоодержувача, але, враховуючи, що вагони рухалися в межах Придніпровської залізниці та незначної відстані від станції відправлення до станції призначення, заявлену позивачем суму штрафу вважає завеликою через що просить суд зменшити її розмір до однієї провізної плати (155,90 грн) за кожною накладною, в іншій частині, на його думку, слід відмовити.

На підставі ст. 216 ГПК України у судовому засіданні 04.01.2018 було оголошено перерву 23.01.2018.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту позовної заяви слідує, що у липні 2017 року зі станції Самаровка Придніпровської залізниці відповідач здійснив відправлення:

- вагону № 52716602 згідно накладної № 47214937;

- вагону № 56272735 згідно накладної № 47214986;

- вагону № 61602959 згідно накладної № 47214879;

- вагону № 55095400 згідно накладної 47215074;

- вагону № 61632774 згідно накладної 47214911;

- вагону № 55175509 згідно накладної 47215025;

- вагону № 61320024 згідно накладної № 47214895, - на станцію Правда Придніпровської залізниці, одержувач вантажу - Приватне акціонерне товариство "Керамет".

Відповідно до наведених залізничних накладних найменування, адреса та код одержувача зазначені відправником в графі 4: "ПАТ "Керамет", Україна, 83003, Донецька область, м. Донецьк, вул. Калужська, 16а".

По прибутті вагонів вагону №№ 52716602, 56272735, 61602959, 55095400, 61632774, 55175509, 61320024 на станцію призначення Правда Придніпровської залізниці було виявлено, що адреса, зазначена вантажовідправником у накладних №№ 47214937, 47214986, 47214879, 47215074, 47214911, 47215025, 47214895 не відповідає адресі вантажоодержувача - ПАТ "Керамет", про було повідомлено станцію відправлення Самаровка телеграмою.

15.07.2017 зі станції відправлення Самаровка на станцію призначення Правда надійшла телеграма №НР 0186 щодо виправлення адреси одержувача у вищевказаних накладних.

На підставі чого на станції призначення Правда Придніпровської залізниці у накладних №№ 47214937, 47214986, 47214879, 47215074, 47214911, 47215025, 47214895 зроблено виправлення адреси одержувача з невірної: Україна, 83003, Донецька область, м. Донецьк, вул. Калужська, 16а - на вірну: Україна, 04119, м. Київ, вул. Деревлянська, 8.

Комерційні акти за виявленими порушеннями позивачем не складалися, складені лише 15.07.2017 акти загальної форми №№ 700 та 701, в яких зазначено, що зі станції Самаровка Придніпровської залізниці на станцію Правда прибули вагони №№ 52716602, 56272735, 61602959, 55095400, 61632774, 55175509, 61320024, у перевізних накладних яких невірно зазначено адресу одержувача - ПАТ "Керамет".

Враховуючи, що відповідачем було невірно зазначені адреси одержувача, позивач нарахував штраф у сумі 5456,50 грн, що і стало підставою для звернувся останнього до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідач позов визнав частково.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 908, ст. 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначається транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Статтею 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, з подальшими змінами, визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем (ст. 23 Статуту залізниць України).

Згідно Правил перевезення вантажів, розділу 4 "Правила оформлення перевізних документів", затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих Міністерством юстиції України 24 червня 2011 за № 765/19503, відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил, в тому числі графу "Одержувач" та в яких вказується точне та повне найменування одержувача, адреса та його код. Правильність внесених у накладну відомостей представник відправника підтверджує своїм підписом.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Пунктом 1.3 Правил оформлення перевізних документів визначено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

За таких обставин, залізницею було затримано вантаж та на підставі вищевказаної телеграми було проведено виправлення адреси одержувача. Вантаж було видано представнику одержувача. Таким чином, зі своєї сторони залізниця виконала зобов'язання у повному обсязі.

Пунктом 5.5. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503), передбачено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача, з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення обставин, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу.

Факт наявності актів загальної форми підтверджено матеріалами справи.

Обставини, зазначені в актах загальної форми, свідчать про те, що при заповненні комплекту перевізних документів, відповідачем невірно зазначено адресу одержувача, а тому позовні вимоги є правомірними та обгрунтованими.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що штраф стягується у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Позивач на підставі статей 118, 122 Статуту залізниць України вбачає підстави для стягнення з відповідача штрафу за невірно зазначені у перевізних документах адреси одержувача у п'ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення, розмір якого у загальній сумі становить 5456,50 грн (155,90 + 155,90 + 155,90 + 155,90 + 155,90 + 155,90 + 155,90) х 5, де 150,90 грн - перевізна плата за вищевказаними накладними.

Не погоджуючись з заявленою сумою штрафу, відповідач заяви клопотання про зменшення розміру штрафу.

Розглянувши клопотання відповідача, суд вважає за можливе задовольнити його частково та зменшити розмір штрафу за невірно визначену адресу вантажоодержувача у накладних на 50%, тобто до 2728,25 грн з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки, (до якої віднесено штраф і пеню) встановлюється договором або актом цивільного законодавства і може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 Господарського кодексу України також передбачено, що у разі, якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме - справедливості, добросовісності та розумності суд, з урахуванням всіх конкретних обставин справи, має право при винесенні рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір.

З огляду на викладене, враховуючи наявні у справі матеріали, наведені доводи сторін, а також той факт, що у матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем збитків внаслідок невірно зазначеної адреси вантажоодержувача чи настання для нього інших негативних наслідків, суд вбачає можливим зменшити розмір штрафу.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У відповідності до приписів ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у сумі 2728,25 грн. В решті позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у повній сумі 1600,00 грн, оскільки позивачем було заявлено правомірні вимоги про стягнення штрафу, а зменшення судом його розміру не впливає на відшкодування відповідачем позивачу судових витрат.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" (м. Дніпро, пл. Героїв Майдану, 1; ідентифікаційний код 33074226) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 108; ідентифікаційний код 40081237) штраф у сумі 2728,25 грн та витрати по сплаті судового збору у сумі 1600,00 грн, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

В судовому засіданні відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 26.01.2018.

Суддя ОСОБА_3