ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2018 року м. Дніпро Справа № 912/2602/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Науменко І.М., Кузнецова В.О.

секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Першого заступника прокурора Кіровоградської області

на рішення господарського суду Кіровоградської області від 22.11.2017 р. у справі

за позовом керівника Кіровоградської місцевої прокуратури

до відповідача 1: Кіровоградської міської ради

до відповідача 2: товариства з обмеженою відповідальністю підприємства "Олві-Центр"

про визнання недійсним рішення, визнання недійсним договору та державного акта.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Кіровоградської місцевої прокуратури звернувся до господарського суду з позовною заявою, що містить наступні вимоги: визнати недійсним рішення чотирнадцятої сесії п'ятого скликання Кіровоградської міської ради від 27.08.2009 р. № 2419 "Про продаж ТОВ підприємству "Олві-Центр" земельної ділянки по вул. Дзержинського, 24"; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення кадастровий номер :29:202:0019, укладений 21.09.2009 р. між Кіровоградською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю "Олві-Центр", який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Яценко О.П., про що у Державному реєстрі правочинів 21.09.2009 р. вчинено запис № 3626303; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 092418, виданий 12.11.2009 р. Кіровоградською міською радою товариству з обмеженою відповідальністю "Олві-Центр", яким посвідчено право власності на земельну ділянку кадастровий номер :29:202:0019, вартістю 1124800,00 грн.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 22.11.2017 р. у справі № 912/2602/17 відмовлено у задоволені позову керівника Кіровоградської місцевої прокуратури.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що прокурором не доведено належними та допустимими доказами невідповідності оспорюваного рішення вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції Кіровоградської міської ради. Зазначеного висновку не спростовують і надані прокурором до суду матеріали кримінальних проваджень № 0002269 та № 0007184 та ухвала Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.07.2017 р. у справі № 405/3510/17, яка не має преюдиціального значення для вирішення даного спору. Господарський суд критично сприйняв висновок експерта за результатами проведення судової оціночно-земельної експертизи від 24.02.2017 р. як доказ у справі. Оскільки встановлено відсутність порушення вимог законодавства сторонами оспорюваного правочину в момент його укладення, у тому числі ч. 8 ст. 127 Земельного кодексу України, ст. ст. 1, 5 Закону України "Про оцінку земель", підстави для визнання недійсним Договору у зв'язку з його невідповідністю вимогам законодавства у господарського суду відсутні. Встановлення відсутності порушення вимог законодавства при прийнятті оспорюваного рішення та укладенні Договору, свідчить про відсутні підстави для визнання недійсним виданого на їх підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. При цьому, господарським судом враховано, що відмова в задоволенні позовних вимог прокурора також зумовлена недопущенням непропорційного втручання у право особи на володіння своїм майном, яке набуте нею на законних підставах, та, відповідно, порушення ст. 1 Першого протоколу Конвенції.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Перший заступник прокурора Кіровоградської області звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення господарського суду Кіровоградської області від 22.11.2017 р. по справі № 912/2602/17 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги Перший заступник прокурора Кіровоградської області посилається на те, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги долучені прокурором до позовної заяви копії матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0007184 та ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда у справі № 405/3510/17, якою ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв'язку із закінченням строків давності та встановлені в ній факти. Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України відбувається за умов встановлення факту вчинення особою діяння, що кваліфікується як кримінальне правопорушення, з обов'язковим встановленням його складу, визначенням статті та частини статті Кримінального кодексу України, якою передбачено відповідальність за вчинений злочин.

Скаржник вказує на те, що місцевим судом не надано належної правової оцінки та не спростовано у загальному порядку встановленого Ленінським районним судом м. Кіровограда факту вчинення експертом ОСОБА_2 інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин викладених прокурором у клопотанні про звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності, тобто факту заниження дійсної ( ринкової ) вартості земельної ділянки, що призвело до відчуження земельної ділянки комунальної власності по ціні нижчій ніж її дійсна ринкова вартість, чим спричинено тяжкі наслідки територіальній громаді м. Кропивницький.

Крім того, Скаржник вважає твердження суду першої інстанції щодо сумнівності висновку експерта та не врахування даного висновку як належного та допустимого доказу по справі, не відповідає обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу, Кіровоградська міська рада просить апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Кіровоградської області залишити без задоволення, а рішення господарського суду Кіровоградської області від 22.11.2017 р. по справі № 912/2602/17 - без змін, оскільки вважає рішення господарського суду законним та обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач-1 посилається на те, що вартість земельної ділянки визначена на підставі звіту по проведенню експертної грошової оцінки земельної ділянки, а тому прийняття Кіровоградською міською радою рішення від 27.08.2009 р. цілком відповідає вимогам ст. 127, 128 Земельного кодексу України та ст. 1, 5 Закону України "Про оцінку земель" в редакції на час його прийняття та жодних протиправних дій зі сторони Кіровоградської міської ради вчинено не було, що виключає можливість визнання недійсним та скасування рішення. На час прийняття Кіровоградською міською радою оскаржуваного рішення підстав для відмови в продажу земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю "Олві- Центр" не існувало, зокрема товариством з обмеженою відповідальністю було подані необхідні для прийняття рішення документи щодо продажу такої земельної ділянки, в яких не було виявлено недостовірних відомостей, відомостей щодо порушення справи про банкрутство або припинення діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Олві-Центр" не було. Земельним кодексом України не була встановлена заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність, а також відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки від Відповідача - 2 не надходила, а отже Кіровоградська міська рада мала можливість прийняти оскаржуване рішення.

Крім того, міська рада вважає, що у разі завдання шкоди будь-якими неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, належним способом захисту порушеного права є стягнення коштів за рахунок відшкодування шкоди, а не визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування.

У відзиві на апеляційну скаргу, товариство з обмеженою відповідальністю підприємства "Олві-Центр" зазначає на те, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а отже - апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Кіровоградської області слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідач - 2 посилається на те, що в даному випадку, ухвала Ленінського районного суду не містить жодних фактичних даних, які б підтверджували наявність чи відсутність будь-яких обставин, що мають значення для даної справи.

Також, ТОВ «Олві-Центр» зазначає, що Прокурору відмовлено в позові у зв'язку з необґрунтованістю вимог, що виключає можливість застосування позовної давності за заявою ТОВ «Олві-Центр», проте, якщо апеляційний господарський суд дійде протилежних висновків - обставини щодо пропуску позивачем строків позовної давності підлягають з'ясуванню безпосередньо в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Науменко І.М., Кузнецова В.О.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 р. у справі № 912/2602/17 апеляційну скаргу прийнято до розгляду. Розгляд справи призначено на 18.01.2018 р.

По справі оголошувалася перерва з 18.01.2018 р. по 25.01.2018 р.

У судовому засіданні 25.01.2018 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників Прокурора та сторін, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на численні звернення ТОВ "Олві-Центр" про продаж земельної ділянки по вул. Дзержинського, 24 в м. Кіровограді, у тому числі заяви від 26.12.2008 р. № 1226, до якої заявником було додано: копію свідоцтва про реєстрацію підприємства "Олві-Центр", копію договору оренди земельної ділянки, а також копії документів на підтвердження права власності заявника на нерухоме майно, що знаходиться на земельній ділянці, Кіровоградською міською радою листами від 14.01.2009 р. № 177/52 та від 13.02.2009 р. № 575/52 повідомлено Відповідача - 2, що питання щодо продажу земельної ділянки по вул. Дзержинського, 24 під розміщення комплексу будівель (виробнича база) буде винесено на розгляд чергового засідання комісії з питань архітектури, будівництва, регулювання земельних відносин та реклами Кіровоградської міської ради ( а. с. 85-89 том 2 ).

З метою підготовки до продажу земельної ділянки площею 4484,71 кв. м. за адресою: м. Кіровоград, вул. Дзержинського, 24 приватним підприємством "Альфа-Земпроект" (ліцензія Держкомзему України серія АВ № 421207 від 01.10.2008 р.) на замовлення ТОВ підприємства "Олві-Центр" було складено звіт про експертну грошову оцінку зазначеної земельної ділянки від 01.11.2008 р., за результатами якого зроблено висновок, що оцінна вартість земельної ділянки площею 4484,71 кв.м., яка надана в оренду ТОВ підприємству "Олві-Центр" для розміщення комплексу будівель (виробнича база), на дату оцінки становить 190 279,00 грн. у розрахунку на один квадратний метр 42,43 грн. ( а. с. 96-135 том 1).

Розглянувши звернення ТОВ підприємства "Олві-Центр" та звіт по проведенню експертної грошової оцінки земельної ділянки - 27.08.2009 р. Кіровоградської міської ради прийнято рішення № 2419 "Про продаж ТОВ підприємству "Олві-Центр" земельної ділянки по вул. Дзержинського, 24", згідно якого міська рада, керуючись ст. 142, 143 Конституції України, п. 34 ст. 26 розділу ІІ Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст. 127, 128 Земельного кодексу України, вирішила: 1. Затвердити ціну продажу зазначеної земельної ділянки в розмірі 224 236,00 грн. 2. Продати у власність ТОВ підприємству "Олві-Центр" земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 4 484,71 кв. м. ( землі промисловості ), розташовану по вул. Дзержинського, 24 для розміщення комплексу будівель ( виробнича база ) за рахунок земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. 3. Укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки протягом двох місяців з дати прийняття рішення. У разі неукладення договору купівлі-продажу в зазначений термін дане рішення втрачає силу. 4. Передбачити договором купівлі-продажу земельної ділянки термін сплати коштів покупцем за придбану земельну ділянку протягом від одного до двох місяців з моменту підписання договору. Державний акт на право власності на земельну ділянку видати після повної сплати вартості земельної ділянки ( а. с. 21 том 1 ).

На виконання Рішення № 2419 - 21.09.2009 р. між територіальною громадою м. Кіровограда в особі Кіровоградської міської ради ( Продавець ) та ТОВ підприємством "Олві-Центр" ( Покупець ) укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки від (а.с.25 - 30том1), за умовами якого Продавець зобов'язався передати у власність Покупця земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 4 484,71 кв. м. ( землі промисловості ), яка розташована в місті Кіровограді на вулиці Дзержинського, 24, для розміщення комплексу будівель ( виробнича база ) за рахунок земель житлової та громадської забудови відповідно до плану земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки :29:202:0019, а Покупець зобов'язався прийняти у власність зазначену земельну ділянку з усіма обмеженнями та сплатити за неї ціну відповідно до умов, що обумовлені в цьому Договорі ( п. п. 1.1., 1.2. Договору ).

Згідно п. 1.1.3. Договору, на земельній ділянці, яка є предметом цього Договору, обтяження (сервітути), не встановлені. За даними державного земельного кадастру, право власності щодо відчужуваної земельної ділянки не зареєстровано, вищезазначена земельна ділянка значиться в оренді ТОВ "Олві - Центр" для розміщення комплексу будівель ( виробнича база ) ( договір зареєстровано за № 13 від 23.06.2008 р. ), сервітутів на вищезазначену земельну ділянку не зареєстровано, що підтверджується витягом № 876 від 21.09.2009 р., виданим Реєстратором Кіровоградського міського відділу Кіровоградської регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру".

П. 1.3. Договору передбачено, що право власності на земельну ділянку, яка є предметом цього Договору, виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості ) та отримання державного акта на право власності на землю за умови повної сплати її вартості.

У розділі 2 Договору Продавцем та Покупцем погоджено ціну Договору і умови оплати.

Так, згідно п. п. 2.1.- 2.2. Договору, експертна оцінка земельної ділянки площею 4 484,71 кв. м., розміщену на території Кіровоградської міської ради за адресою: м. Кіровоград, вул. Дзержинського, 24 ( землі промисловості ) для розміщення комплексу будівель ( виробнича база ) за рахунок земель житлової та громадської забудови відповідно до висновку оцінювача про її вартість від 01.11.2008 р. складає 42,43 грн. за 1 кв. м. на загальну суму 190 279,00 грн.; договірна ціна продажу, погоджена Продавцем та Покупцем встановлюється в сумі 224 236,00 грн..

У п. 2.3. Договору сторони дійшли згоди, що ціна земельної ділянки має бути сплачена Покупцем шляхом перерахування суми, визначеної у п. 2.2. даного Договору, двома рівними частинами в розмірі 112 118,00 грн. кожна до 20.10.2009 р. та до 20.11.2009 р. відповідно, зі сплатою 10 % до державного бюджету, 90 % до міського бюджету.

Цей Договір вважається укладеним, набуває чинності і є обов'язковим для сторін з моменту його підписання обома сторонами, нотаріального посвідчення та державної реєстрації ( п. 9.1. Договору ).

П. 9.7. Договору передбачено, що Договір і документ про повну сплату вартості земельної ділянки є підставою для відведення земельної ділянки в натурі ( на місцевості ) та видачі Державного акта на право власності на земельну ділянку.

Договір підписаний повноважними представниками Продавця і Покупця, скріплений круглими печатками сторін Договору та посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Яценко О.П., про що в реєстрі нотаріальних дій 21.09.2009 р. вчинено напис за № 3304 ( а. с. 31-32 том 1 ).

На підставі Договору повноважним органом Держкомзему виготовлено план меж земельної ділянки кадастровий номер :29:202:0019 та видано ТОВ підприємству "Олві-Центр" Державний акт серії ЯИ № 092418 на право власності на земельну ділянку площею 0,4485 га за адресою: м. Кіровоград, вул. Дзержинського, 24 для розміщення комплексу будівель ( виробнича база ).

Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 18 ( а. с. 33 -34 том 1).

28.05.2014 р. приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Буліч Н.В. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено державну реєстрацію права приватної власності Відповідача - 2 на земельну ділянку, придбану за оспорюваним Договором ( а. с. 71-73 том 1).

За твердженням Прокурора, в силу вимог ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п.п. "в", "г" ст. 152 Земельного кодексу України, ст. 215, ч. ч. 1, 3 ст. 203 Цивільного кодексу України, п. 2 постанови пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" оспорюванні Рішення, Договір та державний акт на право власності підлягають визнанню недійсними в судовому порядку, оскільки експертна грошова оцінка земельної ділянки є значно нижчою її дійсної вартості, що суперечить положенням ч. 8 ст. 127 Земельного кодексу України, ст. ст. 1, 5 Закону України "Про оцінку земель".

За доводами прокурора, відповідно до висновку судової оціночно-земельної експертизи № 6/17 від 24.04.2017 р., проведеної в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002269, дійсна ( ринкова ) вартість земельної ділянки кадастровий номер :29:202:0019 площею 0,4484 га ( 4484,71 кв. м.), що розташована за адресою: м. Кропивницький ( м. Кіровоград ), вул. Віктора Чміленка ( вул. Дзержинського ), 24, в цінах станом на 01.11.2008 р. становила 1 124 800,00 грн. ( а. с. 35-58 том 1 ).

З витягу з кримінального провадження ( а. с. 15 том 1), на яке посилається Прокурор вбачається, що у ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2017 р. за № 0007184, встановлено, що оцінювач з експертної грошової оцінки земельних ділянок ОСОБА_2, будучи службовою особою приватного підприємства "Альфа-Земпроект", неналежно виконуючи свої службові обов'язки через несумлінне ставлення до них, не дотримуючись вимог ст. ст. 4, 29, 31 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" ( в редакції Закону від 15.07.2004 р. ), не забезпечив достовірне та об'єктивне визначення дійсної ринкової вартості об'єкта оцінки, що призвело до відображення у витязі зі звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки несільськогосподарського призначення її ринкової вартості у сумі 190 279,00 грн. станом на 01.11.2008 р., у той час, коли дійсна ринкова вартість земельної ділянки площею 4 484,71 кв. м., що розташована за адресою: м. Кропивницький ( Кіровоград ), вул. Віктора Чміленка ( Дзержинського ), 24 в цінах станом на 01.11.2008 р. становила 1 124 800,00 грн. згідно з висновком експерта № 6/17 від 24.02.2017 р. за результатами проведення судової оціночно-земельної експертизи ( а. с. 35-58 том 1 ). У результаті неналежного виконання своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них службовою особою приватного підприємства "Альфа-Земпроект" оцінювачем з експертної грошової оцінки земель ОСОБА_2, що призвело до заниження дійсної ринкової вартості об'єкта оцінки, Кіровоградською міською радою відчужено земельну ділянку площею 4484,72 кв.м., яка розташована за адресою: м. Кіровоград, вул. Дзержинського, 24, ТОВ підприємству "Олві-Центр" по ціні нижчій, ніж дійсна ринкова вартість земельної ділянки на суму 900 564,00 грн., що перевищує 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, чим спричинено тяжкі наслідки територіальній громаді м. Кропивницький.

Зазначене стало підставою для повідомлення 29.06.2017 р. ОСОБА_2 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу України ( в редакції від 05.04.2001 р. ), а саме: у службовій недбалості, тобто неналежному виконання службовою особою своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки громадським інтересам ( а. с. 59-61 том 1).

Задовольняючи клопотання Кіровоградської місцевої прокуратури про звільнення від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності від 30.06.2017 р. ( а. с. 62-66 том 1), ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.07.2017 р. звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу України, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України, у зв'язку із закінченням строків давності; закрито кримінальне провадження № 0007184 від 22.06.2017 р. на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 Кримінального кодексу України ( а. с. 67-68 том 1 ).

Пославшись на ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, місцевий господарський суд дійшов висновку, що ухвала Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.07.2017 р. у справі № 405/3510/17 про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу України, у зв'язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження ( а. с. 67- 68 том 1), не має преюдиціального значення для вирішення даного спору.

Згідно ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України ( в редакції чинній на час розгляду спору в суді першої інстанції ), вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Відповідно до ч. 6 статті 75 Господарського процесуального кодексу України ( ред. з 15.12.2017 р., діючий ) ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, яка набрала законної сили, є обов'язковою для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена ухвала, лише в питанні, чи мали місце ці дії ( бездіяльність ) та чи вчинені вони цією особою.

Але, в ухвалі Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.07.2017 р. на яку посилається Прокурор в обґрунтування своїх позовних вимог не зазначені які саме діяння або дії мали місце, які є обов'язковими для господарського суду, що розглядає цю справу.

Стаття 152 Земельного кодексу України одним із способів захисту прав на земельні ділянки визначає визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

За ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні. Акт ненормативного характеру (індивідуальний акт) породжує права і обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола суб'єктів), якому вони адресовані. Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Оскільки вимога про визнання недійсним оспорюваного Рішення подана Прокурором в поєднанні з вимогами про визнання недійсними договору купівлі-продажу та державного акту на землю, місцевий господарський суд, врахувавши позицію Верховного Суду України від 30.09.2015 р. у справі № 911/3396/14 дійшов обгрунтованого висновку про правильність обраного прокурором способу захисту порушеного права.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ст. 3 Земельного кодексу України ( в редакції на момент прийняття оспорюваного Рішення ), земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з приписами ст.ст. 142 - 145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Статтею 12 Земельного кодексу України передбачено, що розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян і юридичних осіб, відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст.

Згідно п. п. 30, 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (в редакцій чинній на момент прийняття оспорюваного Рішення ) до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом. Продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень ( ч. 1 ст. ст. 127, 128 Земельного кодексу України ).

У відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 128 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки. До заяви (клопотання) додаються: а) документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці; б) копія установчих документів для юридичної особи, а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу; в) свідоцтво про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності у разі продажу земельної ділянки суб'єкту підприємницької діяльності. Орган державної влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

При цьому, ч. 5 ст. 128 Земельного кодексу України визначено підстави для відмови в продажі земельної ділянки, до яких законом віднесено: а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки; б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; в) якщо щодо суб'єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності; г) встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність; ґ) відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

Ч. 8 ст. 128 Земельного кодексу України передбачено, що ціна земельної ділянки визначається за експертною грошовою оцінкою, що проводиться організаціями, які мають відповідну ліцензію на виконання цього виду робіт, на замовлення органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про оцінку земель" (в редакції чинній на момент прийняття оспорюваного Рішення), вартість земельної ділянки - еквівалент цінності земельної ділянки, виражений у ймовірній сумі грошей, яку може отримати продавець; експертна грошова оцінка земельних ділянок - результат визначення вартості земельної ділянки та пов'язаних з нею прав оцінювачем (експертом з питань оцінки земельної ділянки) із застосуванням сукупності підходів, методів та оціночних процедур, що забезпечують збір та аналіз даних, проведення розрахунків і оформлення результатів у вигляді звіту.

Експертна грошова оцінка земельних ділянок та прав на них проводиться з метою визначення вартості об'єкта оцінки. Експертна грошова оцінка земельних ділянок використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок та прав на них, крім випадків, визначених цим Законом, а також іншими законами ( ч. ч. 6, 7 Закону України "Про оцінку земель").

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України "Про оцінку земель" підставами для проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки є договір, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом, а також рішення суду.

Стаття 20 Закону України "Про оцінку земель" визначає, що за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

У відповідності до п.п. 3, 5 Методики експертної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 11.10.2002 р. № 1531 "Про експертну грошову оцінку земельних ділянок" (в редакції чинній на момент прийняття оспорюваного Рішення), експертна грошова оцінка передбачає визначення ринкової (імовірної ціни продажу на ринку) або іншого виду вартості об'єкта оцінки (заставна, страхова, для бухгалтерського обліку тощо), за яку він може бути проданий (придбаний) або іншим чином відчужений на дату оцінки відповідно до умов угоди; експертна грошова оцінка - процес визначення вартості об'єкта оцінки на дату оцінки.

Як встановлено місцевим судом, на виконання зазначених вимог законодавства, приватним підприємством "Альфа-Земпроект" ( ліцензія Держкомзему України серія АВ № 421207 від 01.10.2008 р. ) на замовлення ТОВ підприємства "Олві-Центр" складено звіт про експертну грошову оцінку зазначеної земельної ділянки від 01.11.2008 р., за результатами якого зроблено висновок, що оцінна вартість земельної ділянки площею 4484,71 кв.м., яка надана в оренду ТОВ підприємству "Олві-Центр" для розміщення комплексу будівель (виробнича база), на дату оцінки становить 190 279,00 грн. у розрахунку на один квадратний метр 42,43 грн. ( а. с. 96-135 том 1 ).

У той же час, за доводами Прокурора, відповідно до висновку судової оціночно-земельної експертизи № 6/17 від 24.04.2017 р., проведеної в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002269, дійсна (ринкова) вартість земельної ділянки кадастровий номер :29:202:0019 площею 0,4484 га ( 4 484,71 кв. м. ), що розташована за адресою: м. Кропивницький (м. Кіровоград), вул. Віктора Чміленка ( вул. Дзержинського ), 24, в цінах станом на 01.11.2008 р. становила 1 124 800,00 грн. ( а. с. 35-58 том 1).

Також, в матеріалах справи наявний висновок державної експертизи землевпорядної документації від 18.12.2008 р. № 1871, проведеної у відділі державної землевпорядної експертизи Головного управління Держкомзему у Кіровоградській області, згідно якого експерти (начальник відділу державної землевпорядної експертизи Панченко В.А та начальник управління державного земельного кадастру, використання, землеустрою та охорони земель Збаржевецький І.В.) дійшли висновку, що об'єкт державної землевпорядної експертизи, яким є матеріали по оцінці та підготовці до продажу земельної ділянки ТОВ підприємства "Олві-Центр" наданої для розміщення комплексу будівель (виробнича база) за адресою: м. Кіровоград, вул. Дзержинського, 24, площа земельної ділянки 4 484,71 кв. м., підготовлений згідно з вимогами законодавства, встановленими стандартами, нормами і правилами, оцінюється позитивно та погоджується ( а. с. 95 том 1 ). Висновок державної експертизи землевпорядної документації від 18.12.2008 р. № 1871 затверджений заступником начальника головного управління Держкомзему у Кіровоградській області Табунщик О.П. 18.12.2008 р.

Як слушно зазначив суд першої інстанції, зазначеного висновку не спростовують надані прокурором до суду матеріали кримінальних проваджень № 0002269 та № 0007184.

Місцевим господарським судом враховано також, що звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки крім підпису оцінювача ОСОБА_2, якому було оголошено підозру у скоєнні кримінального правопорушення, містить також підписи оцінювача ОСОБА_5 та директора ПП "Альфа-Земпроект" ОСОБА_9 Відомості про наявність в діях ОСОБА_5 та ОСОБА_9 ознак кримінального правопорушення відсутні, як відсутні і відомості про їх невідповідність вимогам, що ставляться до суб'єктів оціночної діяльності у сфері оцінки земель.

Як на підтвердження порушення Кіровоградською міською радою вимог закону при прийнятті оспорюваного Рішення, Прокурором надано до суду копії документів з кримінального провадження № 0002269, зокрема, висновок експерта № 6/17 за результатами проведення судової оціночно-земельної експертизи від 24.04.2017 р., згідно якого судовий експерт вказав, що дійсна ( ринкова ) вартість земельної ділянки кадастровий номер :29:202:0019, площею 0,4484 га (4484,71 кв.м.), що розташована за адресою м. Кропивницький ( Кіровоград ), вул. Віктора Чміленка ( Дзержинського ), 24 в цінах станом на 01.11.2008 р., виходячи із наданих на дослідження матеріалів могла становити (із заокругленням до сотих): 1 124 800,00 грн.

Судова оціночно-земельна експертизи, висновок якої наявний в матеріалах справи (а.с. 35-58 том 1), була призначена постановою слідчого відділення Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002269 (в подальшому з матеріалів вказаного кримінального провадження постановою прокурора виділено матеріали досудового розслідування № 0007184).

Як вбачається зі змісту висновку експерта № 6/17 за результатами проведення судової оціночно-земельної експертизи від 24.04.2017 р., судовий експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384 та ст. 385 Кримінального кодексу України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

Відповідно до п. 21 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної, оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи, за умови, що цей висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі, і поданий до господарського суду в належним чином засвідченій копії.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України ( в редакції чинній на час розгляду спору в суді першої інстанції ), доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

На підставі наведених положень чинного законодавства, з урахуванням зауважень інших учасників спору, господарський суд проаналізувавши на загальних підставах як доказ зі справи, наданий Прокурором висновок експерта за результатами проведення судової оціночно-земельної експертизи від 24.02.2017 р., дійшов до висновку про його критичне сприймання, через суперечливість та сумнівність зазначеного письмового доказу.

При цьому, місцевий господарський суд зауважив, що судовим експертом використано у ретроспективному дослідженні (станом на 01.11.2008 р.), як джерел інформації методичних рекомендацій "Судова експертиза з оцінки землі та землекористування ( 2010 рік ) та методичних рекомендацій "Проведення коригувань при оцінці об'єктів нерухомого майна" Київського НДІСЕ (2014 рік), оскільки зазначена література не могла бути відомою та відповідно не могла бути використана оцінювачами у 2008 році. Зі змісту експертного висновку вбачається, що експретом для проведення розрахунків використано дані по пропозиціям земельних ділянок з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, в той час, як досліджуванна експертом земельна ділянка має інше цільове призначення - комерційне використання, а отже їх функціональне використання не є подібним, що в свою чергу, не може не впливати на обраний експертом порівняльний (зіставлення) метод порівняльного підходу ( а. с. 47, 56 том 1). Також посилання експертом у висновку при аналізі ринку купівлі-продажу земельних ділянок на ціну на квартири в київських новобудовах та динаміку її зміни, а також наведення графіку зміни земельних ділянок на прикладі Київської області під індивідуальне будівництво (а.с. 48 том 1), є сумнівним адже найбільш ймовірна ціна продажу дялнки у власність повинна розраховуватись на базі методичного підходу, що базується на зіставленні цін продажу подібних земельних ділянок.

Отже, як обгрунтовано встановлено господарським судом - наявні в справі матеріали, дають підстави вважати, що рішення про продаж земельної ділянки було прийнято Відповідачем - 1 в межах визначеної законодавством компетенції, законодавчо визначені підстави для відмови ТОВ підприємству "Олві - Центр" у продажу земельної ділянки у Відповідача - 1 були відсутні, зокрема, ТОВ підприємством "Олві - Центр" були надані необхідні для прийняття рішення документи; у поданих Відповідачем - 2 документах не було виявлено недостовірних відомостей; були відсутні відомості щодо порушення справа про банкрутство або припинення діяльності ТОВ підприємства "Олві - Центр"; відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки від Відповідача - 2 до Відповідача - 1 не надходила.

До того ж, вартість земельної ділянки була визначена у відповідності до вимог законодавства на підставі звіту про експертну грошову оцінку зазначеної земельної ділянки від 01.11.2008 р., що відповідає вимогам ст. ст. 127, 128 Земельного кодексу України та ст.ст. 1, 5 Закону України "Про оцінку земель".

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суда першої інстанції, що за викладених обставин, на момент прийняття оспорюваного Рішення у Відповідача - 1 були об'єктивно відсутні підстави ставити під сумнів грошову оцінку земельної ділянки, викладену у відповідному звіті. З наявних в справі матеріалів не вбачається також порушення міською радою при прийнятті оспорюваного Рішення ч. 5 ст. 16 та ч. 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування", п. 3 Методики експертної грошової оцінки земельних ділянок, про що зазначає прокурор в письмових поясненнях від 23.10.2017 р. ( а. с. 123-130 том 1).

Разом з цим, всупереч вимогам ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України ( в редакції чинній на час розгляду спору в суді першої інстанції ), прокурором не доведено належними та допустимими доказами невідповідності оспорюваного рішення вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції Кіровоградської міської ради.

Таким чином, з посиланням на не подання Прокурором доказів порушення Відповідачем - 1 в момент прийняття оспорюваного Рішення вимог законодавства, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстави для задоволення вимоги прокурора про визнання недійсним оспорюваного Рішення.

Щодо вимог прокурора про визнання недійсним Договору та державного акту на право власності на земельну ділянку, колегія суддів господарський суд зазначає наступне.

Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені ст.ст. 215, 216 Цивільного кодексу України, ст.ст. 207, 208 Господарського кодексу України. Правила, встановлені цими нормами, повинні застосовуватися в усіх випадках, коли правочин вчинений з порушенням загальних вимог ч.ч. 1-3, 5 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 210 Земельного кодексу України угоди, укладені із порушенням встановленого законом порядку купівлі-продажу, ренти, дарування, застави, обміну земельних ділянок, визнаються недійсними за рішенням суду.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу.

Згідно ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на момент укладення Договору), зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

За доводами прокурора, Договір, укладений на підставі оспорюваного Рішення, суперечить положенням ч. 8 ст. 127 Земельного кодексу України, ст.ст. 1, 5 Закону України "Про оцінку земель", оскільки експертна грошова оцінка земельної ділянки, за яку її було продано є значно нижчою її дійсної вартості, а тому Договір підлягає визнанню недійсним у судовому порядку на підставі ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України.

Оскільки було встановлено відсутність порушення вимог законодавства сторонами оспорюваного правочину в момент його укладення, у тому числі ч. 8 ст. 127 Земельного кодексу України, ст. ст. 1, 5 Закону України "Про оцінку земель", колегія суддів погоджується з висновком господарського суду Кіровоградської області про відсутність підстави для визнання недійсним Договору у зв'язку з його невідповідністю вимогам законодавства у господарського суду.

Встановлення господарським судом відсутності порушення вимог законодавства при прийнятті оспорюваного рішення та укладенні Договору, свідчить про відсутність підстави для визнання недійсним виданого на їх підставі державного акту на право власності на земельну ділянку.

При цьому, відмовляючи в повному обсязі в задоволенні вимог прокурора, місцевим господарським судом враховано також, що відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" № 475/97-ВР від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенція), Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішенням Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23.09.1982 р., "Новоселецький проти України" від 11.03.2003 р., "Федоренко проти України" від .01.06.2006 р.). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Трегубенко проти України" від 02.11.2004 р. категорично ствердив, що "правильне застосування законодавства незаперечно становить "суспільний інтерес" (п. 54 рішення).

Отже, судом попередньої інстанції правомірно відмовлено Прокурору в задоволенні позовних вимог, враховуючи відсутність порушення вимог законодавства при прийнятті оспорюваного рішення та укладенні Договору, та виданого на їх підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, а також з огляду на недопущення непропорційного втручання у право особи на володіння своїм майном, яке набуте нею на законних підставах, та, відповідно, порушення ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

Виходячи із встановлених судом першої інстанції обставин справи, з урахуванням того, що господарський суд у порядку ГПК України всебічно і повно дослідив подані сторонами докази, усім доводам надав обґрунтовану та належну правову оцінку, проаналізував відносини сторін та правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального і процесуального права, відсутні підстави для зміни або скасування рішення місцевого суду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильного висновку суду першої інстанції, та зводяться передусім до переоцінки доказів у справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 270, 273 , 275 - 285 ГПК України Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Кіровоградської області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 22.11.2017 р. у справі № 912/2602/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена у повному обсязі 29.01.2018 року

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя І.М. Науменко

Суддя В. О. Кузнецов