ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.01.2018 м. Ужгород Справа № 907/798/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю виробничо- комерційна фірма „Електра ЛТД, м. Ужгород

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю „Проектно-будівельне обєднання «Тиса», м.Хуст

про стягнення суми 65158,01 грн.

Суддя О.В. Васьковський

Представники:

від позивача не зявився

від відповідача не зявився

СУТЬ СПОРУ: стягнення суми 65158,01 грн., в т.ч. 50000,010 грн. основної заборгованості, 3263,01 грн. 3% річних, 11895,00 грн. інфляційні втрат, згідно договору №12 поставки обладнання, матеріалів та кабельно-проводникової продукції від 01.04.15.

Позивач просить задоволити позов, мотивуючи тим, що відповідач у встановлений у договорі строк не здійснив оплату за поставлений товар, чим порушив умови договору поставки, внаслідок чого у нього виникла та рахується прострочена заборгованість за поставлений товар, у звязку з чим відповідач зобовязаний сплатити основну суму боргу у розмірі 50000,00 грн. за поставлене обладнання. Також, позивач, керуючись ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нарахував відповідачу, пеню, три проценти річних та інфляційні.

Відповідач у поданому 28.11.17 проти позовних вимог заперечує в повному обсязі. Вказує, що 26.11.2013 року між Відповідачем (Виконавець/Підрядник) та Виконавчим комітетом Хетської міської ради (Замовник) Договір №180 про закупівлю робіт (з додатками), у відповідності до пункту 1.1. якого , ТОВ «ПБО «Тиса» виконало роботи із реконструкції частини вул. Карпатської січі № 17 до №21 та частини майдану Незалежності від №17 до №21 в м.Хуст (коригування) (надалі - Договір №180).

В подальшому, між відповідачем та Виконавчим комітетом Хустської міської ради було укладено Додаток №1 до Договору №180 про закупівлю робіт від 26.11.2013р. «Протокол погодження оплати» від 01.04.2015р., згідно якого сторони досягли згоди, що підрядник (відповідач) зобовязався за дорученням замовника від свого імені але за рахунок замовника провести оплату за виконану роботу ТОВ ВКФ «Електра» на підставі Договору поставки №12 на виконання робіт по обєкту «Реконструкція частини вул.Карпатської січі від №17 до №21 та частини майдану Незалежності від №1 до №21 в м.Хуст.Коригування» від 01.04.2015р. та на підставі трьохсторонніх актів приймання-передачі, договірна ціна є динамічною; плата ТзОВ «ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНЕ ОБЄДНАННЯ «ТИСА» виплачується після виконання договору комісії виходячи із звичайних цін за такі послуги; з моменту оплати роботи/товари оплачені підрядником стають власністю замовника.

На виконання своїх зобовязань як комісіонера відповідач (покупець) уклав з позивачем (постачальник) договір №12 поставки обладнання, матеріалів та кабельно-проводникової продукції від 01.04.2015р. (надалі - Договір №12).

Також, стверджує, що сторонами укладено протокол узгодження оплати за договором. 14 липня 2015 року між Представником замовника - Виконавчий комітет Хустської міської ради (комітента) в особі ОСОБА_1, представником Генпідрядника - ТзОВ ПВО «ТИСА» (комісіонера), в особі начальника ОСОБА_2, і представника постачальника обладнання матеріалів - ТОВ ВКФ «Електра», в особі директора ОСОБА_3, було складено ОСОБА_3 приймання - передачі обладнання, матеріалів та кабельно- проводникової продукції про те, що Генпідрядник передав, а замовник прийняв обладнання, матеріали та кабельно-проводникову продукцію мережі електропостачання та електроосвітлення на обєкті «Реконструкції частини вул. Карпатської Січі від №17 до №21 та частини майдану незалежності від №1 до №21 м.Хуст (коригування)» на загальну суму 266789,60 грн. в тому числі ПДВ на суму 44464,93грн. Зазначає, що обладнання було поставлено позивачем згідно видаткових накладних РН- 0000064 від 23.04.2015р., РН-0000073 від 30.04.2015р., РН-0000083 від 08.05.2015р., PH-0000116 від 26.06.2015р. та РН-0000118, від 26.06.2015р. на загальну суму 266 789,60 грн., що підтверджує виконання ТзОВ ПВО «ТИСА» своїх зобовязань як комісіонера перед Виконавчим комітетом Хустської міської ради (комітентом).

Відповідачем повідомлено суд про те, що згідно договору №12 було переказано на розрахунковий рахунок позивача суму коштів в розмірі 266789,60грн., а саме: 20.04.2015р. - 1551,52 грн.- платіжне доручення №53, 21.04.2015р. - 15037,52 - платіжне доручення №4, 24.04.2015р. - 50000,00 грн.- платіжне доручення №31, 28.04.2015р. - 50000,00 грн. - платіжне доручення №41, 28.04.2015р. - 50000,00 грн.- платіжне доручення №45, 24.06.2015р. - 100200,56 грн.- платіжне доручення №131.

У звязку з чим, вважає, що підстави для задоволення позовної заяви ТОВ ВКФ «Електра» ЛТД - відсутні.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між позивачем (покупець по договору) та відповідачем (постачальник по договору) укладено договір №12 поставки обладнання, матеріалів та кабельно-проводникової продукції від 01.04.15 (далі договір), згідно п.п. 1.1.-1.2 якого, відповідач зобовязався в строки та на умовах, викладених в цьому Договорі поставити та передати у власність позивача обладнання, матеріали та кабельно-проводникову продукцію для обєкту "Реконструкція частини вул. Карпатської Січі від №17 до №21 та частини майдану Незалежності від №1 до №21 в м. Хуст. Коригування". Покупець зобовязався своєчасно прийняти та оплатити вартість товару, за умови що поставлена продукція відповідає умовам цього Договору та не має недоліків, дефектів, некомплектності тощо.

Якість продукції, що постачається на умовах цього Договору, відповідає стандартам, діючим в Україні, та відповідає нормам технічної документації заводу-виробника, а також всім іншим вимогам законодавства України (п.2.1 договору).

Відповідно до ч.1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно п.п.4.1-4.3 договору, строк постачання продукції - до 31 серпня 2015 року; право власності на продукцію переходить до покупця у момент підписання покупцем видаткової накладної на підставі довіреності. З моменту підписання сторонами видаткової накладної покупець несе повну відповідальність за кількість, збереження та ризик випадкової загибелі або пошкодження продукції, придбаної за цим договором і зазначеного у видатковий документах. При цьому покупець не набуває права власності на продукцію ( а відтак і обовязку її оплатити), а також не несе відповідальність за кількість, збереження та ризик випадкової загибелі або пошкодження продукції, якщо поставлена продукція не відповідає стандартам, діючим в Україні, нормам технічної документації заводу-виробника, а також всім іншим вимогам законодавства України, іншим вимогам, які до продукції зазвичай ставляться, чи функціональному призначенню продукції. Оплата продукції здійснюється Покупцем, за фактично поставлене обладнання та матеріали.

Згідно умов п.4.4 договору загальна ціна Договору 266789,60 грн. (двісті шістдесят шість тисяч сімсот вісімдесят девять гривень 60 коп. )., в тому числі ПДВ -20% - 44464,93 гри.

У відповідності до п.10.1. договору отримання покупцем продукції здійснюється по видатковим накладним, оформленим постачальником на підставі довіреності покупця. Підпис покупця у видаткових документах є підставою вважати, що покупець отримав відповідну продукцію по кількості та комплектності і ризик втрати продукції переходить до покупця.

На виконання вказаного договору позивачем було здійснено поставку продукції на загальну суму 266789,60 грн., згідно видаткових накладних РН- 0000064 від 23.04.2015р. на суму 1551,82 грн., РН-0000073 від 30.04.2015р. на суму 177877,06 грн., РН-0000083 від 08.05.2015р. на суму 3262,73 грн., PH-0000116 від 26.06.2015р. на суму 83003,35 грн. та РН-0000118 від 26.06.2015р.насуму 1094,64 грн. Вказані видаткові накладні підписані відповідачем та скріплені печаткою.

Також, факт передачі продукції за договором підтверджується актом приймання-передачі обладнання, матеріалів та кабельно-проводникової продукції від 14.07.15.

Позивач, у позовній заяві посилається на те, що відповідач у встановлений у договорі поставки строк та у повному обсязі не здійснив оплату за поставлений товар, внаслідок чого у нього виникла та рахується прострочена заборгованість, яка станом на 30.08.17 становить суму 50000,00 грн.

Позивач звертався 01.08.17 до відповідача з вимогою про сплату заборгованості за договором у сумі 50000,00 грн. відповідачем вказана вимога залишена без відповіді та задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем згідно договору №12 було здійснено проплату позивачу в розмірі 266789,60грн., а саме: 20.04.2015р. - 1551,52 грн.- платіжне доручення №53, 21.04.2015р. - 15037,52 грн. - платіжне доручення №4, 24.04.2015р. - 50000,00 грн .- платіжне доручення №31, 28.04.2015р. - 50000,00 грн. - платіжне доручення №41, 28.04.2015р. - 50000,00 грн .- платіжне доручення №45, 24.06.2015р. - 100200,56 грн. - платіжне доручення №131. Також, факт перерахування вказаної суми підтверджується банківською випискою від 28.04.15.

У вказаних платіжних дорученнях в графі «призначення платежу» зазначено «за матеріали згідно рахунку №СФ-0000061 від 16.04.15», «за матеріали згідно рахунку №СФ-0000048 від 30.03.15» та «за матеріали згідно рахунку №СФ-0000065 від 20.04.15».

Згідно листа №123 від 14.12.17 відповідачем направлено на погодження позивачу акт звіряння взаєморозрахунків, про стан взаєморозрахунків за договором. Також, листом №124 від 14.121.17 відповідач звернувся до позивача з листом про зміну призначення платежу у платіжних дорученнях №53 від 20.04.2015р. на суму 1551,52 грн., №4 від 21.04.2015р. на суму 15037,52 грн., №31 від 24.04.2015р. на суму 50000,00 грн., №41 від 28.04.2015р. на суму 50000,00 грн., №45 від 28.04.2015р. на суму 50000,00 грн. та №131 від 24.06.2015р. на суму 100200,56 грн., на вірне : «оплата згідно договору №12 поставки обладнання, матеріалів та кабельно-проводникової продукції від 01.04.2015р.».

Вказаний лист відповідача №123 від 14.12.17 розглянуто позивачем та прийнято заміну призначення платежу по вищезгаданим накладним на вірну - «оплата згідно договору №12 поставки обладнання, матеріалів та кабельно-проводникової продукції від 01.04.2015р.», про що повідомлено відповідача листом від 22.12.17.

У відповідності до положень ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи те, що позивачем прийнято зміну призначення платежу у видаткових накладних №53 від 20.04.2015р., №4 від 21.04.2015р., №31 від 24.04.2015р., №41 від 28.04.2015р., №45 від 28.04.2015р. та №131 від 24.06.2015р., за якими здійснено перерахунок коштів позивачу у сумі 266789,60 грн. в рахунок оплати за поставлену продукції за договором №12 поставки обладнання, матеріалів та кабельно-проводникової продукції від 01.04.2015р., підстави для стягнення з відповідача основної суми заборгованості у сумі 50000,00 грн. відсутні.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що відповідачем виконано свої зобовязання по оплаті продукції за договором №12 поставки обладнання, матеріалів та кабельно-проводникової продукції від 01.04.2015р. у повному обсязі та у відповідності до умов договору. Відповідачем спростовано та підтверджено належними та допустимими доказами відсутність простроченої заборгованості за договором, у звязку з чим, вимога позивача про стягнення з відповідача 3263,01 грн . 3% річних та суми 11895,00 грн. інфляційних втрат є необґрунтованою, безпідставною, відтак задоволенню не підлягає.

Позовні вимоги позивачем належним чином не обґрунтовані та не доведені відповідно з вимогами ст.ст. 73, 74, 76 Господарського кодексу України.

З огляду на наведене, у позові належить відмовити повністю.

Згідно з ст.129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 42, 46, 73-74, 76-79, 129, 169-170, 222, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

у позові відмовити повністю.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили і підлягає обов'язковому виконанню на території України в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в порядку ст.256 Господарського процесуального кодексу України до Львівського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 29.01.18.

Суддя О.В. Васьковський