ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" січня 2018 р. м. Київ Справа № 911/2403/17

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС на дії Криворізького РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області щодо примусового виконання наказів від 03.11.2017 р.

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС

до Товариства з обмеженою відповідальністю ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП

та до Селянського (фермерського) господарства ОСОБА_1П.

про стягнення 43865,57 грн.

Суддя В.М. Бабкіна

секретар судового засідання (ст. секретар): Діхтярук Є.А.

за участю представників:

від позивача (скаржник): ОСОБА_2 (довіреність б/н від 02.06.2016 р.);

від відповідача-1: не зявився

від відповідача-2: не зявився

від ДВС: не зявився

Обставини справи:

Рішенням господарського суду Київської області від 22.09.2017 р. у справі № 911/2403/17 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс до Товариства з обмеженою відповідальністю ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП та до Селянського (фермерського) господарства «ОСОБА_1П.» було задоволено повністю; солідарно стягнуто з Селянського (фермерського) господарства «ОСОБА_1П.» та Товариства з обмеженою відповідальністю ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС 8217 грн. 17 коп. пені, 30311 грн. 76 коп. інфляційних втрат, 5336 грн. 64 коп.; стягнуто з Селянського (фермерського) господарства «ОСОБА_1П.» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС 1100 грн. 00 коп. витрат на адвокатські послуги, 800 грн. 00 коп. судового збору та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС 1100 грн. 00 коп. витрат на адвокатські послуги, 800 грн. 00 коп. судового збору.

03.11.2017 р. на виконання рішення від 22.09.2017 р. господарським судом Київської області видано відповідні накази.

26.12.2017 р. до господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС надійшла скарга № 23-1/12 від 23.12.2017 р. (вх. № 282/17 від 26.12.2017 р.) на дії Криворізького РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області щодо примусового виконання наказів від 03.11.2017 р. у даній справі у вигляді винесення повідомлень про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 23.11.2017 р. на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки до заяв про примусове виконання рішення стягувачем було надано копії квитанцій про сплату авансового внеску, що, на думку Криворізького районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, є неналежним доказом підтвердження сплати авансового внеску, і, як наслідок, є підставою для повернення виконавчого документу без прийняття до виконання.

Як вбачається зі змісту поданої скарги, скаржник просить суд визнати дії Криворізького РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області у справі № 911/2403/17 від 03.11.2017 р., котрі виразились у винесенні повідомлень від 23.11.2017 р., якими повернуто зазначені накази господарського суду Київської області стягувачеві без прийняття їх до виконання на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження, неправомірними та зобовязати державного виконавця або іншу посадову особу Криворізького РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом скасування повідомлень від 23.11.2017 р., якими повернуто зазначені накази господарського суду Київської області стягувачеві без прийняття їх до виконання на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження та прийняття до примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 03.11.2017 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.12.2017 р. скаргу було призначено до розгляду на 09.01.2018 р.

09.01.2018 р. до господарського суду Київської області засобами електронного звязку від відділу ДВС надійшов лист № 13.33-14/103 від 05.01.2018 р. (вх. № 230/18 від 09.01.2018 р.), за змістом якого Криворізький РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області надає суду відзив на скаргу у даній справі та копії матеріалів виконавчих проваджень. За змістом відзиву відділ ДВС проти скарги ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС заперечує.

09.01.2018 р. до господарського суду Київської області поштою від відділу ДВС надійшов вищезазначений лист № 13.33-14/103 від 05.01.2018 р. (вх. № 247/18 від 09.01.2018 р.) із доданим відзивом та копіями матеріалів виконавчих проваджень.

Криворізький районний відділ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області заперечує проти доводів скаржника та зазначає, що 22.11.2017 р. за вх. № 4675 на виконання до Криворізького районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області надійшов наказ від 03.11.2017 р. про стягнення з СФГ «ОСОБА_1П.» на користь ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» боргу у розмірі 1900,00 грн. та за вх. № 4674 наказ від 03.11.2017 р. про стягнення з СФГ «ОСОБА_1П.» на користь ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» боргу у розмірі 43865,57 грн., видані господарським судом Київської області у справі № 911/2403/17.

За твердженням органу ДВС, до поданого пакету документів, які надійшли на адресу відділу, стягувачем було надано не квитанцію про сплату 2% авансового внеску, як того вимагає Закону України «Про виконавче провадження», а копію виписки з рахунку з сумою, яка не відповідає 2% авансового внеску за відповідним виконавчим документом, у звязку з чим 23.11.2017 р. державним виконавцем було винесено та направлено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання відповідно до частини 2 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки до заяви про примусове виконання рішення стягувач повинен додати квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Окрім того, у поданому відзиві на скаргу, орган ДВС вказує на те, що виходячи з суми, яка підлягає стягненню за виконавчим документом від 03.11.2017 р., виданим господарським судом Київської області у справі № 911/2403/17 про стягнення з СФГ «ОСОБА_1П.» на користь ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» боргу у розмірі 1900,00 грн., авансовий внесок повинен складати 38,00 грн., а стягувачем до виконавчого документу був доданий папірець на суму 51,00 грн., що не дорівнює 2%. Крім того, за виконавчим документом від 03.11.2017 р., виданим господарським судом Київської області у справі № 911/2403/17 про стягнення з СФГ «ОСОБА_1П.» на користь ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» боргу у розмірі 43865,57 грн., авансовий внесок повинен складати 877,31 грн., а стягувачем до виконавчого документу був доданий папірець на суму 878,00 грн., що не дорівнює 2%.

Таким чином, на думку Криворізького районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, оскільки сума авансового внеску не була сплачена, державним виконавцем цілком правомірно та законно 23.11.2017 р. було винесено повідомлення та повернуто виконавчі документи стягувачу без прийняття до виконання. При цьому, посилання скаржника на необхідність перевірки інформації про сплату авансового внеску у бухгалтера відділу ДВС Криворізький районний відділ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області вважає безпідставними, оскільки цей обовязок не передбачений будь-якою нормою Закону України «Про виконавче провадження», а обовязок надання відповідної квитанції покладається на стягувача.

Враховуючи викладене, Криворізький районний відділ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області наполягає на тому, що дії державного виконавця були законними та правомірними, у звязку з чим просить суд відмовити в задоволенні скарги ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на дії РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 03.11.2017 р. у справі № 911/2403/17.

09.01.2018 р. до господарського суду Київської області від скаржника надійшла заява № 03-/01 від 03.01.2018 р. (вх. № 246/18 від 09.01.2018 р.) про покладення на Криворізький РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому ст.ст. 123, 126, 344 ГПК України.

У судовому засіданні 09.01.2018 р. представник позивача (скаржника) подані скаргу та заяву про покладення на Криворізький РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області судових витрат на професійну правничу допомогу підтримував; представники відповідачів та відділу ДВС у судове засідання не зявились. Водночас, у матеріалах справи відсутні докази про повідомлення відповідачів та відділу ДВС про дату, час і місце судового засідання в порядку, передбаченому ГПК України.

Розгляд скарги відкладався.

10.01.2018 р. до господарського суду Київської області від скаржника надійшли письмові пояснення № 10-1/01 від 10.01.2018 р. (вх. № 461/18 від 10.01.2018 р.), за змістом яких ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» зазначає, що заперечення Криворізького РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області на скаргу № 23-1/12 від 23.12.2017 р. (вх. № 282/17 від 26.12.2017 р.) на дії Криворізького РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області щодо примусового виконання наказів від 03.11.2017 р. у даній справі є необґрунтованими, безпідставними та помилковими, оскільки стосуються дій, котрі не відносяться до предмету та підстав оскарження.

Так, ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» оскаржено дії Криворізького РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області щодо примусового виконання наказів від 03.11.2017 р., котрі виразились у винесенні повідомлень від 23.11.2017 р., відповідно до яких було повернуто вказані накази стягувачеві без прийняття до виконання на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а не, як вказано органом ДВС у запереченнях, щодо дій, котрі виразились у винесенні повідомлень від 22.12.2017 р. Поряд з цим, скаржник зазначає, що підставою для оскарження дій органу виконання є факт неврахування Криворізьким РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, в розумінні ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», поданого стягувачем доказу сплати авансового внеску, а не його розміру, про що вказано органом ДВС у запереченнях останнього.

26.01.2018 р. до господарського суду Київської області засобами електронного звязку від Криворізького РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області надійшло клопотання № 13.33-27/940 від 26.01.2018 р. (вх. № 1785/18 від 26.01.2018 р.) про розгляд скарги, призначеної на 29.01.2018 р. у справі № 911/2403/17, без участі відділу.

У судовому засіданні 29.01.2018 р. представник скаржника підтримував подану скаргу; представники боржників 1, 2 та відділу ДВС не зявились.

Слід зазначити, що відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ст. 340 ГПК України).

Згідно з приписами статті 342 ГПК України, скарга розглядається у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі у справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника (ч. 3 тієї ж статті).

Дослідивши доводи скаржника та матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС № 23-1/12 від 23.12.2017 р. (вх. № 282/17 від 26.12.2017 р.) на дії Криворізького РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області щодо повернення 23.11.2017 р. без прийняття до виконання стягувачеві наказів господарського суду Київської області від 03.11.2017 р. у справі № 911/2403/17, суд зазначає наступне.

Згідно статті 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

За приписами ст. 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 6 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів систему органів примусового виконання рішень становлять: Міністерство юстиції України; органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Згідно зі статтею 3 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Частина 1 статті 5 Закону України Про виконавче провадження передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Судом встановлено, що 07.11.2017 р. ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» звернулось до Криворізького РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області із відповідними заявами № 07-1/11 від 07.11.2017 р. та № 07-2/11 від 07.11.2017 р. про відкриття виконавчих проваджень, в яких просило, зокрема, прийняти заяви про відкриття виконавчого провадження до розгляду та відкрити виконавчі провадження щодо виконання наказів господарського суду Київської області у справі № 911/2403/17.

Як вбачається з доданих до скарги копій заяв про відкриття виконавчих проваджень, згідно переліку додатків до вказаних заяв, стягувачем було додано, зокрема, копії доказів сплати авансового внеску у сумі 878,00 грн. та у сумі 51,00 грн., а саме - виписка по рахунку стягувача від 07.11.2017 р. на загальну суму 929,00 грн. (878,00 грн. + 51,00 грн.) з призначенням платежу «сплата авансового внеску в розмірі 2% від суми, що підлягає стягненню згідно наказу господарського суду Київської області від 03.11.2017 р. у справі № 911/2403/17».

Проте, державним виконавцем Криворізького РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_3 були винесені повідомлення від 23.11.2017 р. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки до заяв про примусове виконання рішення стягувачем було надано копію квитанції про сплату авансового внеску.

Слід зазначити, що згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно з п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час вчинення оскаржуваних дій) виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим.

З виписки по рахунку стягувача, яка була додана стягувачем до заяв № 07-1/11 від 07.11.2017 р. та № 07-2/11 від 07.11.2017 р. про відкриття виконавчих проваджень, вбачається, що на виконавче провадження згідно наказу від 03.11.2017 р., виданого господарським судом Київської області у справі № 911/2403/17 про стягнення з СФГ «ОСОБА_1П.» на користь ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» боргу у розмірі 43865,57 грн., ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» 07.11.2017 р. було сплачено авансовий внесок у розмірі 878,00 грн., що становить більше, ніж 2% від суми, що підлягає стягненню, а також що на виконавче провадження згідно наказу від 03.11.2017 р., виданого господарським судом Київської області у справі № 911/2403/17 про стягнення з СФГ «ОСОБА_1П.» на користь ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» боргу у розмірі 1900,00 грн., ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» 07.11.2017 р. було сплачено авансовий внесок у розмірі 51,00 грн., що становить більше, ніж 2% від суми, що підлягає стягненню.

Оскільки стягувачем до Криворізького районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області предявлено до виконання накази господарського суду Київської області від 03.11.2017 р. у справі № 911/2403/17, згідно яких заявлено до стягнення 43865,57 грн. та 1900,00 грн., та до заяв про відкриття виконавчих проваджень було додано докази сплати авансового внеску в розмірі понад 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, тобто у сумі 51,00 грн. та 878,00 грн. відповідно, то посилання Криворізького районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області на ненадання стягувачем підтвердження сплати авансового внеску та винесення повідомлень від 23.11.2017 р. про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання є безпідставними.

Таким чином, дії Криворізького районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області щодо повернення без прийняття до виконання наказів та винесення повідомлень від 23.11.2017 р. про повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання є незаконними, оскільки правові підстави для повернення наказів у даній справі згідно повідомлень від 23.11.2017 р. з посиланням на п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження відсутні.

Статтею 343 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про задоволення вимог скаржника щодо визнання неправомірними дій державного виконавця Криворізького районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області щодо винесення повідомлень від 23.11.2017 р. про повернення виконавчих документів стягувачеві без прийняття до виконання на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження, а також про зобовязання державного виконавця або іншої посадової особи Криворізького РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом скасування повідомлень від 23.11.2017 р., якими повернуто накази господарського суду Київської області у справі № 911/2403/17 від 03.11.2017 р. стягувачеві без прийняття до виконання на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», та прийняття до примусового виконання наказів господарського суду Київської області у справі № 911/2403/17 від 03.11.2017 р.

Стосовно заяви скаржника № 03-1/01 від 03.01.2018 р. про покладення на Криворізький РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області судових витрат на професійну правничу допомогу, в якій скаржник просить суд стягнути із відділу ДВС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» витрати на правничу допомогу у розмірі 700,00 грн. згідно договору № 06-11-2017 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 06.11.2017 р., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 344 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно зі ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, скаржником долучено до матеріалів справи копію договору № 06-11-2017 р. про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 06.11.2017 р., який укладений між ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» (замовник) та адвокатом ОСОБА_2 (виконавець), що діє на підставі свідоцтва № 3888 про право на заняття адвокатською діяльністю, відповідно до умов якого правова допомога за цим договором вважається наданою та виконаною з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги (пункт 1.2 договору).

Згідно з п. 1.1 договору виконавець зобовязався надати замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником, СФГ «ОСОБА_1П.», котрі виникли під час примусового виконання наказів господарського суду Київської області по справі № 911/2403/17 від 03.11.2017 р., надання консультацій з приводу можливого та законодавчо доцільного та обґрунтованого вжиття заходів Криворізьким РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, направлених на примусове виконання наказів господарського суду Київської області у справі № 911/2403/17 від 03.11.2017 р. та стягнення із боржника безспірного розміру грошових коштів, консультації з питань практичного застосування норм виконавчого, виконавчо-процесуального та господарсько-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки та написання від імені замовника до Криворізького РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області різного роду клопотань про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області по справі № 911/2403/17 від 03.11.2017 р. із врахуванням Закону України «Про виконавче провадження», підготовки, написання та подання до господарського суду відповідної скарги на дії та/або бездіяльність Криворізького РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області по справі № 911/2403/17 від 03.11.2017 р. при наявності підстав для такого заходу, представництві інтересів замовника у суді під час розгляду судової справи за поданою скаргою, здійснення інших процесуальних заходів направлених на виконання умов та обовязків виконавця з даним договором.

При цьому, сторони погодили, що вартість виконання передбаченого цим договором комплексу правових послуг та робіт становить 1000,00 грн., виходячи із того, що вартість однієї години роботи виконавця складає 70 грн. (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспортні) по підготовці матеріалів відповідно до п. 1.1 договору) та участь у судовому засіданні (не менше одного), вартість участі у котрому складає 200,00 грн. (пункт 3.1 договору).

Згідно акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 03.01.2018 р. виконавець адвокат ОСОБА_2 передав, а замовник ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» прийняло послуги на суму 700,00 грн. згідно договору № 06-11-2017 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 06.11.2017 р.

Судом встановлено, що згідно квитанції № 0.0.931180044.2 від 03.01.2018 р. ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» сплатило адвокату ОСОБА_2 700,00 грн. за послуги адвоката згідно договору № 06-11-2017 від 06.11.2017 р.

Враховуючи наведене, заява ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» № 03-1/01 від 03.01.2018 р. щодо покладення на Криворізький РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 700,00 грн. підлягає задоволенню судом.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 234, 339, 342, 343, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС № 23-1/12 від 23.12.2017 р. (вх. № 282/17 від 26.12.2017 р.) на дії Криворізького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо виконання наказів господарського суду Київської області від 03.11.2017 р. у справі № 911/2403/17 задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії Криворізького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо примусового виконання наказів від 03.11.2017 р. у справі № 911/2403/17, котрі виразились у винесенні повідомлень від 23.11.2017 р. про повернення наказів від 03.11.2017 р. без прийняття до виконання на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

3. Зобовязати державного виконавця або іншу посадову особу Криворізького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом скасування повідомлень від 23.11.2017 р., якими повернуто накази господарського суду Київської області у справі № 911/2403/17 від 03.11.2017 р. стягувачеві без прийняття до виконання на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», та прийняття до примусового виконання наказів господарського суду Київської області у справі № 911/2403/17 від 03.11.2017 р.

4. Стягнути з Криворізького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (53032, Дніпропетровська обл., Криворізький р-н, с. Вільне, вул. Шевченко, буд. 9, код 34545939) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС (03187, м. Київ, пр-т Академіка Глушкова, буд. 40, офіс 315, код 38039872) 700 (сімсот) грн. 00 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу.

5. Копію ухвали надіслати учасникам провадження та Криворізькому районному відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (50006, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Степана Тільги, 20; 53032, Дніпропетровська обл., Криворізький р-н, с. Вільне, вул. Шевченко, буд. 9).

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 01.02.2018 р.

Суддя В.М. Бабкіна