ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2018 р. Справа № 914/3095/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді Кордюк Г.Т.

суддів Гриців В.М.

ОСОБА_1

Секретар судового засідання Андреюк Х.В.

розглянувши апеляційну скаргу №01-2119/13 від 27.11.17 Дочірнього підприємства Національної компанії Надра України Західукргеологія,м.Львів

на рішення Господарського суду Львівської області від 16.11.17

у справі №914/3095/16

за позовом Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії Надра України Західукргеологія, м.Львів

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогазрембуд-1, м.Львів

до відповідача-2 Публічного акціонерного товариства Укргазвидобування, м.Київ

про визнання недійсним договору

За участю представників:

від позивача ОСОБА_2 директор;

від відповідача 1 не зявився;

від відповідача 2 - ОСОБА_3 адвокат;

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 914/3095/16 розподілено до розгляду судді доповідачу Кордюк Г.Т., введено до складу судовї колегії суддів Гриців В.М. та Давид Л.Л.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 11.12.17 апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 11.01.18.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 11.01.18 розгляд спраив відкладено на 25.01.18.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 16.11.17 ( головуючий суддя Гоменюк З.П., судді Ділай У.І., Мазовіта А.Б. ) в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення у справі, місцевий господарський суд виходив з того, що ОСОБА_4 на момент підписання вказаного договору діяв в межах наданих йому повноважень на підставі довіреності від 30.12.2015р., спірний договір не містять положень, з яких можна було б зробити висновок, що його ціна є вищою ніж 100000,00 грн., оскільки пунктом 3.1. договору передбачено лише прогнозований обєм видобутку газу.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 16.11.17 у даній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Апелянт вважає рішення місцевого господарського суду незаконним та необгрунтованим, а висновки суду, що містяться в оскарженому рішенні такими, що не відповідають нормам матеріального права.

Зокрема, апелянт вважає, що місцевим господарським судом не взято до уваги , що відповідно до п.3.1 та п.7 Договору та Додатку №1 до договору «Протокол погодження договірної ціни на надання послуг з підготовки та траспортування природнього газу видобутого з Тинівського газового родовища», вартість послуг за спірним договором становить загалом 3 772 347 грн.

Крім того, скаржник вказує, що судом не взято до уваги інформацію, яка зазначена ПАТ «Укргазвидобування» у запереченні, згідно якої на виконання спірного договору ТОВ «Нафтогазрембуд - 1» прийняв за період 31.01.16 по 31.05.16 послуги на суму 1 165 287,60 грн.

Таким чином, на думку апелянта, ТОВ «Нафтогазрембуд 1», як оператор по договору про спільну діяльність мав всі підстави для того, щоб дійти висновку, що ціна спірного договору буде перевищувати 100 000, 00 грн.

23 січня 2018 року до суду апеляційної інстанції від відповідача 2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення місцевого господарського суду залишити без змін, з огляду на законність та обгрунтованість оскарженого рішення суду.

Відповідач 1 участі свого уповноваженого представника у судовому засіданні не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про врученя поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Таким чином, беручи до уваги те, що розгляд справи вже відкладався, участь представників сторін у судовому засіданні не визнавалася обовязковою, у матеріалах справи наявні відомості та документи, необхідні для перегляду рішення в апеляційному порядку, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість закінчення розгляду апеляційної скарги без участі представника відповідача 1.

Колегія суддів обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши присутніх у судовому засіданні представників позивача та відповідача 2, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 25 квітня 2003 року між ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» та Корпорацією «Укрнерудпром» ( ТОВ «Нафтогазрембуд - 1») укладено договір №147 від 25.04.2003 року (зі змінами та доповненнями в редакції додаткової угоди від 28.08.14 №02/14) про спільну діяльність, предметом якого є спільна інвестиційна та виробнича діяльність учасників з приводу організації й здійснення геологічного вивчення, у тому чмслі дослідно промислової розробки, Тинівського родовища та можливої промислової розробки Тинівського родовища з метою одержання прибутку.

27 січня 2016 року між Публічним акціонерним товариством Укргазвидобування (виконавець), в особі директора філії Газопромислове управління Львівгазвидобування ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності №2-17 від 08.12.2015р. з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю Нафтогазрембуд-1, як оператор по договору №147 про спільну діяльність від 25.04.2003р. (в редакції додаткової угоди від 28.08.14 №02/14) між ДП НАК Надра України Західукргеологія та ТзОВ Нафтогазрембуд-1 (замовник), в особі виконавчого директора ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності від 30.12.2015р. укладено договір №ЛГВ-71/06-16, відповідно до умов якого замовник зобовязується із власних свердловин Тинівського газового родовища подати природній газ до УПГ-Грушів, а виконавець зобовязується надати послуги по прийому, підготовці на УПГ-Грушів та транспортуванні природного газу замовника в систему магістральних газопроводів ПАТ Укртрансгаз.

Згідно із п.1.2. договору №ЛГВ-71/06-16 від 27.01.2016р., фактичний обсяг природного газу замовника, прийнятий, підготовлений та про транспортований виконавцем, визначається згідно показників комерційного вузла обліку газу, який є власністю замовника і встановлений на УПГ-Грушів.

Прогнозований обєм видобутку газу в 2016р. відповідно до п.3.1. договору №ЛГВ-71/06-16 від 27.01.2016р. становить 5650 тис.м.куб.

Пунктом 7.1. договору №ЛГВ-71/06-16 від 27.01.2016р. передбачено, що загальна вартість послуг по підготовці газу наданих в поточному місяці визначається на підставі акту прийому-передачі природного газу і оформляється актом передачі-приймання наданих послуг, що є підставою для остаточного розрахунку.

Вказаний договір зі сторонни ТзОВ Нафтогазрембуд-1 ОСОБА_4, який діяв на підставі довіреності від 30.12.15.

Спільна довіреність ДП НАК Надра України Західукргеологія та ТзОВ Нафтогазрембуд-1 від 30.12.2015р. (а.с.32) видана виконавчому директору спільної діяльності ОСОБА_4, в якій вказано, що ОСОБА_4 надається право діяти у відносинах із третіми особами від імені довірителів стосовно всіх питань здійснення учасниками спільної діяльності та вчиняти будь-які дії, які стосуються діяльності довірителів, пов'язаної з виконанням умов договору про спільну діяльність, а саме укладати договори та угоди, в тому числі на придбання матеріально-технічних ресурсів та енергоносіїв для потреб спільної діяльності, а також договори та угоди на послуги та підрядні роботи на суму, що не перевищує 100000,00 грн., крім кредитних договорів, договорів застави, гарантії, поруки. Укладання договорів та угод або ряду пов'язаних між собою договорів, а також здійснення платежів на суму, що перевищує 100000,00 грн. підлягає обов'язковому письмовому погодженню з довірителями.

Покликаючись на те, що ціна договору №ЛГВ-71/06-16 від 27.01.2016р. перевищує 100 000,00 грн., при цьому ДП НАК Надра України Західукргеологія жодних письмових погоджень щодо укладення договору №ЛГВ-71/06-16 від 27.01.2016р. не надавало, а тому договір ОСОБА_4 укладено з перевищенням повноважень наданих йому довіреністю, ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» звернулося до суду з позовом до ТОВ «Нафтогазрембуд 1» та ПАТ «Укргазвидобування» про визнання недійсним договору.

Оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній, колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як зазначено вище, 27.01.16 між ПАТ «Укргазвидобування» з однієї сторони та ТОВ «Нафтогазрембуд - 1», як оператом по договору про спільну діяльність з іншої сторони, укладено договір №ЛГВ-71/06-16.

Відповідно до п.1.1. замовник зобовязується із власних свердловин Тинівського газового родовища подати природній газ до УПГ Грушів, а виконавець зобовязується надати послуги по прийому, підготовці на УПГ Грушів та транспортуванні природньогго газу замовника в систему магістральних газопроводів ПАТ «Укртрансгаз».

Відповідно до п.3.1 договору, замовник прогнозує обєм видобутку газу в 2016 р. в обсязі 5 650 тис.м.куб.

При цьому, відповідно до п.7.1 спірного договору вартість послуг за спірним договором становить:

- 531,42 грн., в тому числі ПДВ 88,51 грн. з розрахунку підготовки і траспортування однієї тисячі метрів кубічних газу, видобутого замовником в 1 та 4 карталах;

- 793,50 грн. , в тому числі ПДВ 132,25 грн. з розрахунку підготовки і траспортування однієї тисячі метрів кубічних газу, видобутого замовником в 2 та 3 кварталах.

Загальна вартість полуг по підготовці наданих в поточному місяці, визначається на підставі акту прийому - передачі природнього газу і оформляється актом прийому - передачі наданих послуг, що є підставою для остаточного розрахунку.

Як зазначено вище, спірний правочин зі сторонни ТзОВ Нафтогазрембуд-1 підписаний виконавчим директором ОСОБА_4

Положеннями ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов'язків і здійснювати їх через своїх учасників.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Згідно ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до ч. 1. ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ч.2 ст.237 ЦК України).

Згідно ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

За правилами ст. ст. 237, 244, 246 ЦК України орган юридичної особи або інша особа, уповноважена її установчими документами, може видати довіреність від імені юридичної особи іншому представнику (який не є органом юридичної особи чи особою, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені) та уповноважити представника вчинити правочин від імені юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

Довіреністю виданою 30.12.15 підтверджується, що ОСОБА_4 не вправі укладати договори на суму, що перевищують 100 000,00 грн. без письмової згоди довірителів.

Відповідно до п.5.4.5. договору про спільну діяльність, до компетенції комітету з управління належить попереднє погодження, зокрема, укладення оператором від імені інших учасників будь-яких договорів (угод) на придбання матеріально-технічних ресурсів та енергоносіїв для потреб спільної діяльності, а також послуг та підрядних робіт, передбачених річною програмою робіт та річним бюджетом спільної діяльності, у разі, якщо сума окремого договору або загальна сума із окремим субєктом господарювання перевищує 100000,00 грн.

В матеріалах справи відсутні докази погодження довірителями питання щодо укладення спірного договору та прийняття з цього питання будь яких рішень

Разом з цим, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що матеріалами справи, підтверджено факт, що ціна спірного договору перевищує 100 000,00 грн. вказана обставина підтверджується , зокрема актами прийому передачі наданих послуг з яких вбачається, що вартість наданих за договором послуг значно перевищує 100 000,00 грн. (а.с.59-63).

Крім того, з аналізу спірного договору (п.3.1 та п.7 Договору та Додатку №1 до договору «Протокол погодження договірної ціни на надання послуг з підготовки та траспортування природнього газу видобутого з Тинівського газового родовища») також можна зробити висновок, що його ціна, навіть прогнозовано, буде перевищувати 100 000,00 грн., оскільки прогнозований обєм видобутку газу відповідно до п.3.1 договору становить 5650 тис.м.куб., тоді як вартість послуг становить за 1 та 4 квартал 531,42 за 1 тис.м.куб., а за 2 та 3 квартал 793,50 грн. за тис.м.куб. Загальна вартість прогнозованого обєму газу становить 3 772 347, 00 грн.

Вказані обставини дозволяють дійти висновку про те, що укладення спірного договору відбулося з перевищенням повноважень ОСОБА_4, наданих в дорученні.

Протилежний висновок місцевого господарського суду, колегія суддів вважає необгрунтованим та таким, що спростовується матеріалами справи та умовами спірного договору.

Відповідно до статті 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів. Загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 ЦК України.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог є підставою недійсності відповідного правочину (стаття 203, частина перша статті 215 ЦК України).

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що такий договір може бути визнаний недійсним із зазначених підстав у тому разі, якщо буде встановлено, що сама третя особа, контрагент юридичної особи за договором, діяла недобросовісно і нерозумно. Тобто третя особа знала або за всіма обставинами, проявивши розумну обачність, не могла не знати про обмеження в повноваженнях виконавчого органу товариства.

Матеріалами справи підтверджено, що ПАТ «Укргазвидобування» при укладенні сірного договору знав про наявність обмежень у представника ТОВ «Нафтогазрембуд 1» та ДП НАК «Надра України» обмежень на укладення договорів вартість яких перевищує 100 000,00 грн., проте, не зважаючи на зазначену обставину, уклало спільний правочин. Вказана обставина свідчить про недобросовісність поведінки третьої особи під час укладення договору №ЛГВ - 71/06-16.

Статтею 241 ЦК України встановлено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Отже, вказана стаття презюмує наявність у представника певного обсягу повноважень, належним чином та у встановленому порядку наданих йому особою, яку він представляє, а також встановлює випадки й умови набуття чинності правочином, вчиненим від імені довірителя його представником, коли останній перевищив обсяг наданих йому повноважень.

Пункту 3 Постанови пленуму Вищого господарського суду №11 від 29 травня 2013 року "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" із наступними змінами і доповненнями, наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України).

Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Із аналізу змісту частини першої статті 241 ЦК випливає, що законодавець не ставить схвалення правочину в обовязкову залежність від наявності рішень окремих органів управління товариства, оскільки підтвердженням такого схвалення закон визначає вчинені на його виконання дії особи, в інтересах якої його було укладено. Такі дії повинні свідчити про прийняття правочину до виконання (постанова ВСУ від 06.04.16 у справі №3-84гс16).

Згідно із ст.1132 ЦК України за договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов'язання об'єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети.

Вкладом учасника вважається все те, що він вносить у спільну діяльність (спільне майно), в тому числі грошові кошти, інше майно, професійні та інші знання, навички та вміння, а також ділова репутація та ділові зв'язки (ч.1 ст. 1133 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1135 ЦК України під час ведення спільних справ кожний учасник має право діяти від імені всіх учасників, якщо договором простого товариства не встановлено, що ведення справ здійснюється окремими учасниками або спільно всіма учасниками договору простого товариства.

У відповідності до ч.4 ст. 176 ГК України суб'єкти господарювання мають право разом здійснювати господарську діяльність для досягнення спільної мети, без утворення єдиного суб'єкта господарювання, на умовах, визначених договором про спільну діяльність. У разі якщо учасники договору про спільну діяльність доручають керівництво спільною діяльністю одному з учасників, на нього може бути покладено обов'язок ведення спільних справ. Такий учасник здійснює організаційно-управлінські повноваження на підставі доручення, підписаного іншими учасниками.

Як зазначено вище, 28.08.2014 року між ДП НАК «Надра України «Західукргеологія» (підприємство) та ТзОВ «Нафтогазрембуд-1» (оператор) було укладено додаткову угоду №02/14 до договору №147 про спільну діяльність від 25.04.2003р., якою викладено в новій редакції договір про спільну діяльність.

Відповідно до п.3.4.13 договору про спільну діяльність оператор має право вчиняти правочини від імені учасників, повязані із веденням спільної діяльності, в порядку, визначеному чим договором.

Пунктом 5.4.5. договору про спільну діяльність передбачено, що до компетенції комітету з управління належить попереднє погодження, зокрема, укладення оператором від імені інших учасників будь-яких договорів (угод) на придбання матеріально-технічних ресурсів та енергоносіїв для потреб спільної діяльності, а також послуг та підрядних робіт, передбачених річною програмою робіт та річним бюджетом спільної діяльності, у разі, якщо сума окремого договору або загальна сума із окремим субєктом господарювання перевищує 100000,00 грн. грн

Судом апеляційної інстанції встановлено, що спірний договір не погоджувався комітетом з управління спільною діяльністю та не приймався до виконання ДП НАК «Надра України» «Західукргеологія» - підприємством за договором про спільну діяльність, з покликанням на який укладено спірний договір ЛГВ 71/06-16 від 27.01.16, не було вчинено жодних дій які б свідчили про схвалення спірного правочину зі сторони позивача.

Таким чином, зважаючи на встановлений судом факт вчинення спірного правочину з перевищенням повноважень, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла всиновку про наявність підстав для визнання такого договору недійсним.

Частиною третьою статті 207 ГК України передбачена і можливість припинення господарського зобов'язання лише на майбутнє. Отже, якщо зі змісту господарського договору випливає, що зобов'язання за цим договором може бути припинено лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ним (наприклад, вже здійснене користування за договором майнового найму (оренди), користування електроенергією, спожиті послуги, зберігання, здійснене за відповідним договором, тощо), то господарський суд одночасно з визнанням господарського договору недійсним (за наявності підстав для цього) зазначає в резолютивній частині рішення, що зобов'язання за договором припиняється лише на майбутнє.

При цьому слід враховувати, що зобов'язання припиняються на майбутнє не на підставі відповідної вказівки в рішенні суду, а в силу закону, тому при визнанні недійсним правочину (господарського договору) зобов'язання його сторін припиняються на майбутнє з моменту набрання чинності рішення суду про визнання правочину (договору) недійсним, хоча б у судовому рішенні й не було зазначено про таке припинення (п.2.7 Постанови Пленуму ВГС України від 29.05.13 №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними»), постанова ВСУ від 12.10.16 у справі №3-913гс16).

Відтак,зважаючи на встановлений судом апеляційної інстанції факт наявності підстав для визнання договору №ЛГВ 71/06-16 від 27.01.16 недійсним, з огляду на часткове виконання спірного договору (здійснено поставку газу і повернути виконане неможливо), що підтверджується наявними в матеріалах справи актами передачі - приймання наданих послуг, колегія суддів дійшла висновку про припинення зобовязання за договором на майбутнє.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Зважаючи на те, що обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, підтверджені належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи, колегією суддів апеляційної інстанції встановлено обставини щодо наявності підстав недійсності договору №ЛГВ 71/06-16 від 27.01.16, які не були враховані місцевим господарським судом, рішення Господарського сууд Львівіської області від 16.11.17 у даній справі підлягає скасуванню.

Відтак, зважаючи на задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду, судові витрати покласти на відповідачів порівну, відповідно до вимог ст.129,282 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії Надра України Західукргеологія задоволити.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 16.11.17 у справі № 914/3095/16 скасувати. Прийняти нове рішення. Позов задоволити.

3. Визнати договір №ЛГВ 71/06-16 від 27.01.16, укладений між Публічним акціонерним товариством Укргазвидобування, від імені якого діє філія Газопромислове управління «Львівгазвидобування» та Товариством з обмеженою відповідальністю Нафтогазрембуд-1 недійсним.

4. Зобовязання за договором ЛГВ 71/06-16 від 27.01.16 припиняються на майбутнє.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогазрембуд-1 (79053. М.Львів, вул.В.Великого, 18/518, ) на користь Дочірнього підприємства Національної компанії Надра України Західукргеологія (79000, м.Львів, пл.Міцкевича,8 ) 689,50 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

6. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Укргазвидобування (04053, м.Київ, вул.Кудрявська,26/28, ) на користь Дочірнього підприємства Національної компанії Надра України Західукргеологія (79000, м.Львів, пл.Міцкевича,8 ) 689,50 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Нафтогазрембуд-1 (79053. М.Львів, вул.В.Великого, 18/518, ) на користь Дочірнього підприємства Національної компанії Надра України Західукргеологія (79000, м.Львів, пл.Міцкевича,8 ) 757,90 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

8. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Укргазвидобування (04053, м.Київ, вул.Кудрявська,26/28, ) на користь Дочірнього підприємства Національної компанії Надра України Західукргеологія (79000, м.Львів, пл.Міцкевича,8 ) 757,90 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

9. Місцевому господарському суду видати відповідні накази.

10. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку і строки встановлені ст. ст.288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 31.01.18

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Гриців В.М.

Суддя Давид Л.Л.