ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2018 р. Справа №922/3519/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Ільїн О.В.,

при секретарі Довбиш А.Ю.,

за участю представників:

позивача - Явтух О.Г., за довіреністю б/н від 17.10.2017 року (посвідчення №1945 від 26.08.2015 року);

відповідача - не з'явився;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача - Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», м.Київ, (вх.№11Х/1-40) на ухвалу господарського суду Харківської області від 14.12.2017 року по справі №922/3519/17,

за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», м.Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арілл», м.Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - фізична особа ОСОБА_2, м.Харків,

про стягнення 14223414,92 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.12.2017 року у справі №922/3519/17 (суддя Жигалкін І.П.) у задоволенні заяви позивача про залучення фізичної особи ОСОБА_2 у якості третьої особи - відмовлено.

Повернуто позивачу заяву про уточнення позовних вимог (вх.№40888 від 07.12.2017 року) з додатком, як таку, що не відповідає чинному законодавству - без розгляду.

Клопотання третьої особи про зупинення провадження у справі №922/3519/17 на підставі спільно пов'язаної цивільної справи, яка розглядається Київським районним судом міста Харкова №640/15879/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_2 про стягнення 14223414,92 грн. - задоволено.

Провадження у справі №922/3519/17 зупинено до розгляду цивільної справи №640/15879/17 у Київському районному суді міста Харкова.

Позивач з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм процесуального права, на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 14.12.2017 року та передати справу на розгляд місцевого господарського суду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не зазначив та не обґрунтував, яким саме вимогам не відповідає заява про уточнення позовних вимог, яка при цьому надавалась саме на вимогу суду, про що зазначено в ухвалі від 23.11.2017 року. Крім того скаржник вказує, що в оскаржуваній ухвалі відсутні посилання на обставини, що свідчать про неможливість розгляду справи до вирішення цивільної справи №640/15879/17 в Київському районному суді міста Харкова.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 04.01.2018 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду.

Зазначена ухвала суду була направлена всім учасникам справи 04.01.2018 року рекомендованими листами за адресами, зазначеними в апеляційній скарзі і отримана позивачем 09.01.2018 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке долучено до матеріалів справи.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, а ухвали, які направлялись на їх адресу повернулись до суду з позначкою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 1 ст. 285 Господарського процесуального кодексу України рішення суду апеляційної інстанції вручаються (видаються або надсилаються) в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу.

Слід відмітити, що ухвала суду є одним з різновидів судового рішення.

Згідно ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком учасника справи, а також положення ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 25.01.2018 року представник позивача оголосив зміст апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк» звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просило суд:

- стягнути на свою користь з позичальника - ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №202.45577 від 21.02.2017 року всього у розмірі 14223414,92 грн.;

- стягнути на свою користь з поручителя - Товариства з обмеженою відповідальністю «Арілл» як солідарного із ОСОБА_2 боржника заборгованість за кредитним договором №202.45577 від 21.02.2017 року всього у розмірі 14223414,92 грн.

Вказана позовна заява була прийнята до розгляду господарським судом Харківської області та ухвалою суду від 19.10.217 року порушено провадження у справі за чинною у той час редакцією Господарського процесуального кодексу України.

У подальшому ухвалою суду від 19.10.2017 року керуючись ст. 89 Господарського процесуального кодексу України судом винесено ухвалу про виправлення описки, якою вступну частину ухвали від 19.10.2017 року викладено в наступній редакції: «розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арілл», м.Харків, про стягнення 14223414,92 грн.». Також викладено резолютивну частину ухвали від 19.10.2017 року в наступній редакції:

« 1. Прийняти позовну заяву до розгляду.

2. Порушити провадження у справі та призначити її до розгляду у судовому засіданні на 07 листопада 2017 року о(об) 10:10.

3. Залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 (АДРЕСА_1).

4. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, майдан Свободи 5, 8-й під'їзд, 1-й поверх, зал №106)».

23.11.2017 року представником позивача через канцелярію суду було надано клопотання (вх.№38753), в якому вказав, що при складанні позовної заяви позивач помилково залучив відповідачем фізичну особу ОСОБА_2, у зв'язку з чим просив суд залучити ОСОБА_2 у якості третьої особи.

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції в задоволені вищевказаного клопотання відмовлено. Колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку з цього питання, оскільки відповідна особа вже була залучена до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. При цьому колегія суддів відмічає, що у вступній частині позовної заяви, ОСОБА_2 вже був визначений саме як третя особа.

Разом з тим, слід відмітити, що у заяві про вступ або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог предмет спору, повинно бути зазначено, зокрема, на стороні позивача чи відповідача братиме участь третя особа. Однак, звертаючись до суду 23.11.2017 року з відповідним клопотанням, позивачем вказаний припис процесуального законодавства не дотримано.

07.12.2017 року позивачем надано до суду заяву про уточнення позовних вимог, яка викладена в новій редакції та містить одну позовну вимогу, а саме: стягнути на користь ПАТ «ПроКредит Банк» з поручителя ТОВ «Арілл» як солідарного із ОСОБА_2 боржника заборгованість за кредитним договором №202.45577 від 21.02.2017 року, а саме 14223414,92 грн.

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції вказану заяву повернуто позивачу як таку, що не відповідає чинному законодавству без розгляду з посиланням на роз'яснення Вищого господарського суду України викладені у постанові пленуму №18 від 26.12.2011 року.

Колегія суддів з такими висновками місцевого господарського суду не погоджується та зазначає, що судове рішення, а ухвала є одним з різновидів судового рішення, повинно бути викладено чітко та зрозуміло. У свою чергу, оскаржувана ухвала у відповідній частині таким вимогам не відповідає. Так, суд першої інстанції обмежився лише цитування пунктів постанови пленуму Вищого господарського суду України, при цьому не зазначив яким саме нормам чинного законодавств спірна заява не відповідає.

Слід відзначити, що заява про уточнення позовних вимог позивачем надавалась до суду саме на вимогу суду. Так, матеріали справи свідчать, що розгляд справи двічі відкладався ухвалами від 07.11.2017 року та від 23.11.2017 року. У резолютивній частині ухвали від 07.11.2017 року суд просив позивача визначитись з процесуальним статусом фізичної особи ОСОБА_2 та заявленою до нього вимогою з зазначенням нормативно-правового обґрунтування, а також надати обґрунтований розрахунок сум, що стягуються. У резолютивній частині ухвали від 23.11.2017 року суд просив позивача надати до суду уточнення позовних вимог, в яких визначитись з процесуальним статусом фізичної особи ОСОБА_2 та заявленою до нього вимогою з зазначенням нормативно-правового обґрунтування, а також надати обґрунтований розрахунок сум, що стягуються. Крім того, колегія суддів враховую, що розгляд справи по суті не було розпочато, що підтверджується як текстом відповідних ухвал так і протоколами судових засідань.

Позивач, надаючи 23.11.2017 року до суду уточнення до позовної заяви вказав, що вони надаються на вимогу ухвал суду.

Таким чином, суд першої інстанції фактично висунув до позивача певну вимогу - вчинити дії по наданню уточнень до позовної заяви, а після того, як позивачем її було виконано відхилив її прийняття без зазначення причин.

Колегія суддів вважає, що вказане є порушенням як прав позивача так і норм процесуального права, як за редакцією Господарського процесуального кодексу України чинною станом на момент винесення оскаржуваної ухвали, так і за новою редакцією Кодексу, яка набула чинності з 15.12.2017 року, що є підставою для скасування такої ухвали суду.

14.12.2017 року представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача надав до суду клопотання (вх.№41797), в якому просив провадження у справі №922/3519/17 зупинити до розгляду Київським районним судом міста Харкова цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_2 про стягнення 14223414,92 грн. у справі №640/15879/17. Як вказував заявник та зазначив суд першої інстанції, обставини, які можуть бути встановлені під час розгляду цивільної справи №640/15879/17 в Київському районному суді міста Харкова можуть вплину на розгляд даної справи.

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України (редакція чинна станом на момент винесення оскаржуваної ухвали) господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

У пункті 2.17 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» №11 від 29.05.2013 року прямо передбачено, що якщо спір про визнання недійсним правочину (господарського договору) вирішується одночасно з розглядом іншим судом іншої справи, позовні вимоги в якій ґрунтуються на цьому ж правочині (зокрема, про стягнення коштів, витребування майна тощо), то наведене згідно з частиною першою статті 79 Господарського процесуального кодексу з урахуванням обставин конкретної справи є підставою для зупинення провадження у такій іншій справі до закінчення розгляду справи про визнання правочину (господарського договору) недійсним.

Згідно з п. 3.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011 року господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта ст. 35 ГПК України). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

Отже, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов'язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи.

При цьому пов'язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Проте, як вже зазначалося, ухвала є одним з різновидів судового рішення та повинна бути викладена чітко і зрозуміло, однак оскаржувана ухвала у відповідній частині таким вимогам не відповідає. Так, суд першої інстанції обмежився лише цитування пунктів постанови пленуму Вищого господарського суду України, при цьому не зазначив, яким чином розгляд цивільної справи перешкоджає розгляду даної справи та які обставини і факти, які будуть встановлені при розгляді цивільної справи перешкоджають розгляду даної господарської справи.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі суд вказав, що ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду міста Харкова з цивільним позовом до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про визнання недійсним кредитного договору №202.45577 від 21.02.2017 року. В матеріалах справи наявна копія відповідної позовної заяви, однак відсутні відомості, що відповідна справа наявна та розглядається судом. Подання позовної заяви до суду не свідчить, що наявність судової справи і обставин, які зумовлюють неможливість розгляду даної господарської справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів вважає, що твердження позивача, викладені ним в апеляційній скарзі ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, доведені належними доказами, тоді як господарським судом першої інстанції не в повній мірі з'ясовані та правильно оцінені обставини у справі, а тому прийнята ним ухвала підлягає скасуванню, а справа з урахуванням положень ч.3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України підлягає переданню на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, 271, п.6, ч.1 ст.275, п.1, 4 ст. 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, ч.6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 14.12.2017 року по справі №922/3519/17 скасувати.

Справу №922/3519/17 передати на розгляд суду першої інстанції

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 30 січня 2018 року.

Головуючий суддя Хачатрян В.С.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Ільїн О.В.