КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2018 р. Справа№ 910/18040/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тищенко О.В.

Тарасенко К.В.

секретар судового засідання Каніковський А.О.

за участю представників:

від позивача: Щербань Д.М.

від відповідача: Головатий А.В.

від третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України

на рішення господарського суду міста Києва

від 15.06.2017 (повний текст рішення складено 29.06.2017)

у справі №910/18040/16 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпер-Інвест-Буд"

до першого окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Саарланд Буд Інвест"

про стягнення 663672,07 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гіпер-Інвест-Буд" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до першого окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України про стягнення 663672,07 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору будівельного підряду №113-12 від 07.11.2012, укладеного між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю "Саарланд Буд Інвест", останнє виконало роботи, а відповідач належним чином грошове зобов'язання по оплаті виконаних робіт не виконав, в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 663672,07 грн. Позивач вказує, що право вимоги до відповідача він отримав від ТОВ "Саарланд Буд Інвест" внаслідок передання йому за передавальним актом частини активів ТОВ "Саарланд Буд Інвест" під час створення юридичної особи позивача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2016 залучено до участі у справі як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Саарланд Буд Інвест".

Заперечення відповідача проти позову ґрунтувались на тому, що він, як замовник за договором №113-12 від 07.11.2012, не надавав своєї згоди на передачу ТОВ "Саарланд Буд Інвест" права вимоги на користь позивача.

Рішенням господарського суду міста Києва від 14.11.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2017, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.04.2017 рішення господарського суду міста Києва від 14.11.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2017 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Вищий господарський суд України зазначив, що суди не врахували, що передбачена умовами договору заборона передавати права третій особі поширюється на правочини, предметом яких є відступлення права вимоги, а не на зобов'язання, які виникають із правонаступництва в порядку, передбаченому законом. З врахуванням обставин правонаступництва, враховуючи норми законодавства, які не містять обмежень щодо обсягу прав та обов'язків, які можуть бути передані юридичній особі, створеній шляхом виділу з іншого суб'єкта господарювання, висновки судів про те, що передача прав за розподільчим балансом без згоди відповідача порушує умови договору та суперечить закону є неправомірними. Таким чином, висновки судів попередніх інстанцій помилкові, у зв'язку з чим судами не досліджено та не оцінено заявлені вимоги про стягнення заборгованості.

В суді першої інстанції відповідач, відхиляючи позовні вимоги, зазначав, що згідно з рішенням господарського суду міста Києва від 13.09.2016 у справі №910/13571/16, договір будівельного підряду №113-12 від 07.11.2012 є розірваним, у зв'язку з чим всі зобов'язання за ним є припиненими, а позивач не набув прав та обов'язків товариства з обмеженою відповідальністю "Саарланд Буд Інвест". Крім того, після створення товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпер-Інвест-Буд" товариство з обмеженою відповідальністю "Саарланд Буд Інвест" не припинило своєї діяльності.

Рішенням господарського суду міста Києва від 15.06.2017 позов задоволено повністю. Стягнуто з 1-го окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпер-Інвест-Буд" 663672,07 грн., 9955,08 грн. судового збору.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, перший окремий відділ капітального будівництва Державної прикордонної служби України звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 15.06.2017 у справі №910/18040/16 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм процесуального та матеріального права. В апеляційній скарзі скаржником зокрема зазначено, що ТОВ "Гіпер-Інвест-Буд" не є стороною за договором будівельного підряду №113-12 від 07.11.2012, укладеного за результатами конкурсних торгів між першим окремим відділом капітального будівництва Державної прикордонної служби України та ТОВ "Саарланд Буд Інвест" на виконання робіт по об'єкту: "Реконструкція даху будівлі штабу (інв. №10310001) ОКПП "Київ" Державної прикордонної служби України", а тому у першого окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України відсутні будь-які господарські зобов'язання перед ТОВ "Гіпер-Інвест-Буд". Скаржник вважає, що за відсутності згоди відповідача на передачу прав ТОВ "Саарланд Буд Інвест" за договором третій стороні, підписання передавального акту від 18.08.2016 та його подальше затвердження в частині передання права вимоги за договором на користь позивача суперечить приписам частини третьої ст. 512 Цивільного кодексу України та пункту 6.4.18 Договору будівельного підряду. Також скаржник вказує на те, що ТОВ "Гіпер-Інвест-Буд" не набуло прав та обов'язків ТОВ "Саарланд Буд Інвест" саме як сторони (генпідрядника) у договорі будівельного підряду. Скаржник звертає увагу на положення Порядку державного фінансування капітального будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1764 та пункт 4.2 договору будівельного підряду, відповідно до якого оплата здійснюється за виписаним генпідрядником та поданим замовнику рахунком після підписання замовником акта за формою КБ-2в та довідки за формою КБ-3 з розрахунками та виконавчою документацією згідно з графіком виконання етапів робіт; зазначає про те, що ТОВ "Саарланд Буд Інвест" рахунок та інші необхідні документи, на виконання Порядку фінансування для оплати не надано.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування рішення суду є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства. Позивач вказує, що судом правильно встановлено обставини справи щодо наявності обґрунтованої заборгованості за договором та щодо створення позивача шляхом виділу із ТОВ "Саарланд Буд Інвест" та як наслідок передачі позивачу права вимоги за таким договором у порядку правонаступництва; суд дійшов обґрунтованих висновків, що процедура переходу прав від особи, з якої був здійснений виділ, до особи, що утворилась внаслідок виділу, не є тотожною процедурі заміни кредитора у зобов'язанні (ст.512 ЦК України), а тому законодавчі приписи останньої не підлягають застосуванню при виділі; отже, законодавець не передбачає згоду боржника при прийнятті рішень щодо передачі прав від особи, з якої був здійснений виділ, до особи, що утворилась внаслідок виділу. Також скаржник зазначає, що судом було правильно застосовано норми матеріального права: частин першої та другої ст. 853 Цивільного кодексу України щодо обов'язку замовника прийняти виконані підрядником роботи та щодо неможливості посилатися на недоліки таких робіт після їх прийняття.

У додаткових поясненнях відповідач зазначав щодо порядку здійснення оплати за договором.

У відзиві на апеляційну скаргу третя особа просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування рішення суду є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства. Третя особа вказує, що замовником за договором будівельного підряду були у повному обсязі оплачені роботи за перші два етапи, проте виконані роботи за третім етапом на суму 663672,07 грн. досі не оплачені. При цьому третя особа зазначає, що директором ТОВ "Саарланд Буд Інвест" після проведення кожного з зазначених етапів робіт невідкладено надавались замовнику довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 та акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в разом із виписаним рахунком для оплати, як того вимагають положення п.4.2 договору. Третя особа наголошує про неправомірність доводів скаржника, викладених в апеляційній скарзі, про те, що передача прав за розподільчим балансом без згоди першого окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України порушує умови договору та суперечить закону, посилаючись на відсутність у законодавстві обмежень щодо обсягу прав та обов'язків, які можуть бути передані юридичній особі, створеній шляхом виділу з іншого суб'єкта господарювання. До відзиву на апеляційну скаргу третьою особою додано копію рахунку на оплату №31 від 24.03.2016 за договором №113-12 від 07.11.2012 на суму 663627,07 грн.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Тарасенко К.В., Тищенко О.В.) від 24.07.2017 прийнято апеляційну скаргу першого окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 12.09.2017.

З 15 грудня 2017 року набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII (далі - ГПК України).

Відповідно до пп. 9 п. 1 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає за необхідне здійснювати розгляд справи за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у главі 1 "Апеляційне провадження" розділу IV ГПК України.

Згідно останнього розпорядження Київського апеляційного господарського суду у справі №910/18040/16 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/18040/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тищенко О.В., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Тарасенко К.В., Тищенко О.В.) від 22.12.2017 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою першого окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України на рішення господарського суду міста Києва від 15.06.2017 у справі №910/18040/16; призначено справу до розгляду на 18.01.2018.

В судове засідання апеляційної інстанції 18.01.2018 представник третьої особи не з'явився.

Оскільки явка представників сторін, третьої особи у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення сторін, третьої особи про місце, дату та час судового розгляду, апеляційний суд визнав можливим розглядати апеляційну скаргу у відсутність представника третьої особи.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представники сторін надали пояснення по суті спору.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

07.11.2012 між першим окремим відділом капітального будівництва Державної прикордонної служби України, як замовником, та товариством з обмеженою відповідальністю "Саарланд Буд Інвест", як генпідрядником, було укладено договір будівельного підряду №113-12 на виконання робіт по об'єкту: "Реконструкція даху будівлі штабу (інв. №10310001) ОКПП "Київ" Державної прикордонної служби України" (далі - "Договір"), відповідно до п. 1.1 якого генпідрядник на свій ризик власними і залученими силами та засобами відповідно до робочого проекту з високою якістю виконує всі роботи з реконструкції даху будівлі штабу ОКПП "Київ" Державної прикордонної служби України та спільно з замовником за актом прийому-передачі передає в обумовлені строки об'єкт експлуатуючій організації.

Згідно з п. 1.2 Договору об'єкт будівництва: "Реконструкція даху будівлі штабу (інв. №10310001) ОКПП "Київ" Державної прикордонної служби України" (об'єкт). Адреса розташування об'єкта: 08300, Київська обл., м. Бориспіль-7, в/ч 1492.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що договірна ціна робіт (приблизна) - на час укладення договору становить 2646554,40 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 4.1 Договору в редакції додаткової угоди №4/113-12 від 30.12.2015 фінансування робіт здійснюється за рахунок державних капітальних вкладень, відповідно до кошторисних призначень згідно з титулом будов на 2012-2016 роки через Управління державної казначейської служби України у Дарницькому районі м. Києва. Замовник забезпечує безперервне фінансування виконаних робіт згідно з планом фінансування, який є невід'ємною частиною договору (додаток 3). Фінансування робіт проводиться при наявності та в межах кошторисних призначень і становить 2646554,40 грн.:

- 2012 рік (І черга) за програмою КПКВ 5341800 - 1032000,00 грн.;

- 2016 рік (ІІ черга) за програмою КПКВ 5341800 - 1614554,40 грн..

Вказаною додатковою угодою сторонами пункт 11.1 договору було викладено у новій редакції: "Строк дії договору - це час, протягом якого сторони будуть здійснювати свої права та виконувати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 30.12.2016".

Відповідно до п.4.2 Договору, розрахунки з генпідрядником за виконані роботи провадяться у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок генпідрядника, проміжними платежами в міру виконання робіт за закінчені етапи робіт згідно з графіком виконання етапів робіт. Оплата здійснюється за виписаним генпідрядником та поданим замовнику рахунком після підписання замовником акта форми КБ-2в та довідки форми КБ-3 з розрахунками та виконавчою документацією згідно з графіком виконання етапів робіт.

Здавання та приймання робіт після закінчення виконання робіт здійснюється відповідно до чинного законодавства і оформлюється довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3, актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в (п.5.3.1 Договору).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на виконання умов Договору товариство з обмеженою відповідальністю "Саарланд Буд Інвест" були виконані, а відповідачем прийняті будівельні роботи на загальну суму 1695672,07 грн., що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт №1 за листопад 2012 року, №2 за грудень 2012 року та №3 за березень 2016 року.

В розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Вимоги до первинного документу наведені у статті 9 даного Закону, яка визначає, що первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій та повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Акти приймання виконаних будівельних робіт №1 за листопад 2012 року, №2 за грудень 2012 року та №3 за березень 2016 року відповідають вищевказаним вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" в силу чого, підлягають кваліфікації як первинні документи, що фіксують вчинення господарської операції.

11.05.2016 відповідач звернувся до ТОВ "Саарланд Буд Інвест" з листом №741-342, в якому зазначив, що у березні 2016 року сторони підписали довідку про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-2 та акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в на суму 663672,07 грн., у зв'язку з чим необхідна явка повноважного представника ТОВ "Саарланд Буд Інвест" з метою коригування плану фінансування, графіку виконання етапів робіт та оплати виконаних робіт.

Аналогічного змісту є листи першого окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України №741-377 від 24.05.2016 та №741-446 від 13.06.2016, в яких відповідач визнає факт підписання у березні 2016 року форм КБ-3, КБ-2в на суму 663672,07 грн. та просить забезпечити прибуття виконавця до замовника з метою коригування плану фінансування та графіка виконання етапів робіт для оплати за виконані роботи.

Згідно ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Згідно з п. 6.4.18 Договору генпідрядник зобов'язаний не передавати свої права третій стороні без письмової згоди на те замовника.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

За загальним принципом кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ст. 512 ЦК України).

На загальних зборах учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Саарланд Буд Інвест" було ухвалено рішення, яке оформлене протоколом №3 від 18.08.2016, про створення товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпер-Інвест-Буд" шляхом його виділу із ТОВ "Саарланд Буд Інвест", а також передання йому частини прав та обов'язків.

На підставі передавального акту від 18.08.2016, затвердженого загальними зборами учасників ТОВ "Саарланд Буд Інвест" (протокол №3 від 18.08.2016), від ТОВ "Саарланд Буд Інвест" до товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпер-Інвест-Буд" передано, в тому числі, дебіторську заборгованість на суму 663672,07 грн. за Договором з правом на отримання відсотків та штрафних санкцій у відповідності до вимог такого договору та положень цивільного законодавства.

ТОВ "Саарланд Буд Інвест" листом №22/3 від 07.09.2016 повідомило відповідача про необхідність протягом семи календарних днів сплатити заборгованість за Договором у розмірі 663672,07 грн. на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпер-Інвест-Буд".

У свою чергу товариство з обмеженою відповідальністю "Гіпер-Інвест-Буд" звернулося до відповідача з вимогою № 3/1 від 07.09.2016 про сплату 663672,07 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Виділом є перехід за розподільчим балансом майна, прав та обов'язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних юридичних осіб (ч. 1 ст. 109 ЦК України).

В силу ч. 2 ст. 109 ЦК прийняття рішень про виділ належить учасникам юридичної особи або органу, який має право приймати відповідне рішення, та суду. Прийняття даного рішення не потребує згоди ні кредиторів, ні боржників юридичної особи.

Процедура переходу прав від особи, з якої був здійснений виділ, до особи, що утворилась внаслідок виділу, не є тотожною процедурі заміни кредитора у зобов'язанні (ст. 512 ЦК України), а тому законодавчі приписи останньої не підлягають застосуванню при виділі. Отже, законодавець не передбачає згоду боржника при прийнятті рішень щодо передачі прав від особи, з якої був здійснений виділ, до особи, що утворилась внаслідок виділу.

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, з моменту передачі прав за розподільчим балансом юридичній особі, що утворилася внаслідок виділу, вона є кредитором за цим зобов'язанням.

Крім того, як зазначено в постанові Вищого господарського суду України від 13.04.2017 у даній справі, з врахуванням обставин правонаступництва, враховуючи норми законодавства, які не містять обмежень щодо обсягу прав та обов'язків, які можуть бути передані юридичній особі, створеній шляхом виділу з іншого суб'єкта господарювання, висновки судів про те, що передача прав за розподільчим балансом без згоди відповідача порушує умови договору та суперечить закону є неправомірними.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Посилання відповідача, викладені в апеляційній скарзі, на відсутність рахунку на оплату, що унеможливлює здійснення оплати за третім етапом робіт, є безпідставними, з урахуванням наявної в матеріалах справи копії відповідного рахунку та відсутності посилань відповідача у листуванні між сторонами про неотримання відповідного рахунку.

Посилання відповідача на неприбуття представника ТОВ "Саарланд Буд Інвест" для укладення додаткової угоди, як на порушення умов договору та відповідно неможливість оплати виконаних робіт, є безпідставними, оскільки обов'язок замовника оплатити виконані роботи не ставиться у залежність від укладення додаткових угод і погодження нових графіків їх виконання та/або фінансування.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Вищевикладені обставини справи спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, та на які він посилається як на підставу скасування рішення суду, а тому відхиляються судом.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування, зміни чи визнання нечинним оскаржуваного рішення суду не вбачається.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу першого окремого відділу капітального будівництва Державної прикордонної служби України залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 15.06.2017 у справі №910/18040/16 - без змін.

Матеріали справи №910/18040/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді О.В. Тищенко

К.В. Тарасенко

(повний текст постанови складено 23.01.2018)