КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2018 р. Справа№ 910/9788/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Доманської М.Л.

Верховця А.А.

за участю секретаря Гуліди А.О.,

та представників:

від позивача - Сербуль О.Ю. - дов. б/н від 01.06.2017р.;

від відповідача - Кравченко К.П. - дов. №125 від 27.09.2017р.,

Єнакієва О.В. - договір;

від третьої особи - Кваша О.О. - дов. б/н 01.09.2017р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватної організації (далі - ПО) «Організація колективного управління авторськими і суміжними правами»

на рішення господарського суду м.Києва від 17.10.2017р.

(повний текст складено 23.10.2017р.)

у справі №910/9788/17 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна"

організація, яка звертається за захистом порушених прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав - ПО "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛО";

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Товариство з обмеженою відповідальністю "Медіа Рітейл"

про виплату компенсації за порушення майнових авторських прав 64 000, 00 грн.

ВСТАНОВИВ :

Рішенням господарського суду м.Києва від 17.10.2017р. по справі №910/9788/17 у задоволенні позову ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПО «Організація колективного управління авторськими і суміжними правами» звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду м.Києва від 17.10.2017р. по справі №910/9788/17 та прийняти нове рішення суду, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.11.2017р. відновлено апелянту строк на подання апеляційної скарги, прийнято її до провадження та призначено до розгляду на 18.12.2017р.

Колегією суддів у судовому засіданні оголошувалась перерва до 22.01.2018р. відповідно до вимог ст.216 ГПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу та поясненнях по справі ТОВ "АЛЛО" і ТОВ "Медіа Рітейл" просять залишити без задоволення апеляційну скаргу ПО «Організація колективного управління авторськими і суміжними правами», а рішення господарського суду м.Києва від 17.10.2017р. по справі №910/9788/17 - без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пп. 9 п. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ПО "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується виданим Державним департаментом інтелектуальної власності свідоцтвом про облік організації колективного управління від 24.01.2011р. № 18/2011.

24.01.2014р. між ПО "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" (далі - Організація) та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" (далі - видавник) було укладено договір №АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами, умовами якого передбачено, що видавник надає організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори та субвидані твори, що належать або протягом дії даного договору будуть належати видавнику, а саме дозволяти або забороняти використання об'єктів авторського права третіми особами, відповідно до умов цього договору.

Відповідно до змісту декларацій № 140, 143 музичних творів до договору №АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами 24.01.2014р., видавником було передано в управління організації, зокрема, твори "Last Christmas" (виконавець - Ariana Grande) та "Let it Snow! Let it Snow! Let it Snow!" (виконавець - Dean Martin).

01.11.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер/Чаппелл" (далі - ліцензіар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (далі - ліцензіат) було укладено ліцензійний договір №ВЧ-01112014/02-д.

Як вбачається з додатку №1 до ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014р., ліцензіаром було передано ліцензіату право на використання творів, зокрема, "Last Christmas" (виконавець - Ariana Grande) та "Let it Snow! Let it Snow! Let it Snow!" (виконавець - Dean Martin).

Позивач зазначав, що актом фіксації №30/12/16 від 26.12.2016р., складеним уповноваженим представником Організації та відеозаписом на відеокамеру було встановлено, що у приміщенні магазину "Алло", розташованому за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, б. 21-А, в якому здійснює господарську діяльністю ТОВ "АЛЛО", було зафіксовано факт публічного виконання, зокрема, творів "Last Christmas" (виконавець - Ariana Grande) та "Let it Snow! Let it Snow! Let it Snow!" (виконавець - Dean Martin).

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказував, що використання відповідачем вищевказаних музичних творів у власній господарській діяльності відбулося без дозволу правовласника та без сплати авторської винагороди, чим порушено авторські права, передбачені вимогами п. "а", статті 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права".

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України "Про авторське право та суміжні права" (далі - Закон) майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформлюється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

У пункті 7 постанови пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010р. № 5 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" (далі - Постанова № 5) зазначено, що відповідно до статті 45 Закону суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

Згідно з підпунктом "г" частини першої статті 49 Закону організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень, зокрема, таку функцію: звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів. При цьому окреме доручення для представництва в суді не є обов'язковим.

У пункті 49 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" (далі - Постанова № 12) наведено, що організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб.

Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб'єктів авторського права, суд повинен з'ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб'єктом авторського права. Якщо у організації колективного управління відсутні повноваження на управління майновими правами суб'єкта авторського права, зокрема, щодо конкретного твору, судам слід відмовляти у задоволенні позову цієї організації.

Відповідно до п. 29 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №12 ''Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" (далі - Постанова №12) зазначено, що з огляду на приписи ст. 33 Господарського процесуального кодексу України (ст.74 нової редакції ГПК України) щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві покладається на відповідача.

Відповідно до п. 30.1 Постанови №12, у вирішенні спорів, пов'язаних з передачею авторського права, господарські суди повинні всебічно і повно досліджувати обставини щодо обсягу прав, які передано чи надано у використання за договором, строку дії авторського договору тощо. У разі коли з матеріалів справи вбачається, що мало місце неодноразове передання майнових прав на твір, господарському суду у розгляді справи необхідно з'ясовувати усі обставини, пов'язані із встановленням суб'єктів майнового права на твір і передачею (відчуженням) повністю чи частково прав таких суб'єктів. Зокрема, підлягають з'ясуванню питання про те, який саме обсяг майнових прав передано і чи дотримано при цьому вимоги Закону щодо авторського договору; яким у зв'язку з цим є обсяг майнового права відповідної особи тощо.

Отже, у разі відсутності Свідоцтва на твір позивач повинен довести наявність майнових авторських прав щодо авторського договору, тобто від автора до кінцевого правовласника.

З матеріалів справи вбачається, що Організацією не було надано Свідоцтво на музичні твори, позивач зобов'язаний був надати докази дотримання вимог Закону щодо авторського договору, тобто докази передачі майнових авторських прав на Музичний твір від автора до позивача.

На підтвердження передачі майнових авторських прав на музичні твори та їх умов Організацією було надано лише Ліцензійний договір № ВЧ-01 11201402-Д від 01.11.2014р., укладений між ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" та ТОВ "Ворнер/Чаппелл".

Судом першої інстанції правильно вказано, що не вбачається можливим встановити який саме обсяг прав щодо Творів належав ТОВ "Ворнер/Чаппелл" на момент укладення Ліцензійного договору № ВЧ--Д від 01.11.2014р. з ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" і чи мало право ТОВ "Ворнер/Чаппелл" передавати ці права третім особам.

Таким чином неможливо перевірити повноваження ТОВ "Ворнер/Чаппелл" на передачу майнових прав на Музичні твори третім особам, як того вимагають приписи п. 29 та 30.1 Постанови №12, а отже даний договір є недостатнім для встановлення обставин справи (суб'єктності позивача) у розуміння ст. 34 Господарського процесуального кодексу (Обставини справи які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування).

На підтвердження факту використання відповідачем творів "Last Christmas" (виконавець - Ariana Grande) та "Let it Snow! Let it Snow! Let it Snow!" (виконавець - Dean Martin), розташованому за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, б. 21-А, позивачем надано відеозапис публічного сповіщення, акт фіксації № 30/12/16 від 26.12.2016, а також фіскальний чек від 26.12.2016 року.

У процесі провадження у справі судом здійснено дослідження наданих доказів, зокрема, відеозапису фіксації факту порушення відповідачем авторських прав на публічне сповіщення, з приводу чого судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Організацією у позовній заяві зазначається, що: фіксацію використання Музичних творів було здійснено 26.12.2016р. представниками Організації Чередніченком Євгеном Івановичем та Сідьком Сергієм Олександровичем; в акті фіксації №30/12/16 від 26.12.2016 року вказано, що представник відповідача відмовився назвати свої дані та підписати акт.

В акті №30/12/16 від 26.12.2016р. зазначено, що його було підписано представником Чередніченком Євгеном Івановичем та Сідьком Сергієм Олександровичем, що діє на підставі довіреності, проте на відеозаписі Чередніченко Є.І. та Сідько С.О. візуально відсутні, а доручення не демонструється, що унеможливлює ідентифікацію особи, яка здійснює відеозапис.

В акті №30/12/16 від 26.12.2016р. зазначено, що представник відповідача відмовився підписувати акт, але місцевий суд встановив, що з відеозапису вбачається, що представникам відповідача не було запропоновано вказаний акт для ознайомлення та підписання.

З відеозапису вбачається неможливість встановити, що акт № 30/12/16 від 26.12.2016р. заповнювався та підписувався в магазині "АЛЛО" за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 21-А.

Таким чином, місцевий суд дійшов вірного висновку про неможливість стверджувати, що фіксація публічного виконання була здійснена належним чином, уповноваженими особами (оскільки не відомо, якою саме особою здійснювалась фіксація, не встановлено відношення її до організації колективного управління).

Місцевим судом було зроблено правильний висновок, що акт №05/01/17 від 13.01.2017 року та відеозапис не є достатніми та допустимими доказами, а отже немає можливості встановити, чи відеозапис було здійснено комплексно (одночасне поєднання зображення та звукового супроводу), без ознак монтажу (наприклад, без накладення звукового супроводу на візуальне відображення) перед здійсненням його запису на диск, наданий суду в якості доказу.

Відповідно до положень ст. 31 Закону України "Про авторське право та суміжні права" Автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, в тому числі і право на публічне відтворення твору, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором.

Між ТОВ "АЛЛО" та ТОВ "Медіа Рітейл" було укладено договір доручення № У 2009/11 від 05 листопада 2009 року (далі - договір доручення), відповідно до п. 1.1. якого в порядку та на умовах визначених цим договором довіритель доручає, а повірений зобов'язується від імені і за рахунок довірителя вчинити наступні юридичні дії:

1.1.1. Виплатити від імені довірителя винагороду і отримати дозвіл, через будь-яку організацію колективного управління та/або правовласника, на використання музичних творів, фонограм та зафіксованих у них виконань (далі - музичні твори), шляхом їх публічного виконання у приміщеннях довірителя, перелік яких міститься у додатках до цього договору".

Пунктом 6.1. договору доручення передбачено строк дії договору до 01 вересня 2017 року.

У додатку № 14 від 31 грудня 2015 року до договору доручення, визначено перелік приміщень, в яких відповідач здійснює публічне виконання фонограм, та відповідно до яких, довірив третій особі здійснити виплату винагороди за використання фонограм і отримати дозвіл на таке використання. Серед даного переліку, зокрема, є адреса: м. Київ, вул. Хрещатик, 21 А (пункт 145 Додатку № 14).

В рамках дії договору доручення між ТОВ "Медіа Рітейл" та Об'єднанням підприємств "Українська ліга музичних прав", (далі - Ліга) було укладено Договір № Київ-02/11/15 про виплату винагороди (роялті) від " 02" листопада 2015 року (далі - договір про виплату винагороди).

Відповідно до п. 1.1. договору про виплату винагороди "Ліга надає Компанії дозвіл на використання способом публічного виконання в приміщеннях Компанії, перелік та адреси яких містяться у відповідних додатках до цього договору (далі - Приміщення Компанії) музичних творів, фонограм, відеограм, їх примірників, зафіксованих у фонограмах виконань музичних творів, які охороняються відповідно до Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі разом за текстом всі об'єкти суміжних та авторських прав або кожний з них окремо іменуються як "Фонограми") та визначені у додатках до цього договору, а компанія зобов'язується сплачувати Лізі винагороду (Роялті) за таке використання у порядку, строки та розмірі згідно умов цього договору.".

У Додатку № 23 від 14 грудня 2016 року до договору про виплату винагороди, визначено перелік приміщень (закладів), в яких відповідачу надано дозвіл здійснювати публічне виконання фонограм, серед яких адреса: м. Київ, вул. Хрещатик, 21 А (пункт 325).

У додатку № 24 до договору про виплату винагороди від 14 грудня 2016 року визначено перелік фонограм, які публічно виконувались відповідачем з 14.12.2016 року.

Серед переліку Фонограм, що використовувались відповідачем, та на які було отримано дозвіл, є фонограми "Last Christmas" у виконанні Ariana Grande (п. 2) та Фонограма "Let It Snow!" у виконанні Dean Martin (п. 3).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, відповідач правомірно використовував музичні твори "Last Christmas" у виконані Ariana Grande та "Let it Snow! Let it Snow! Let it Snow!" у виконані Dean Martin у приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 21-А.

Відповідно до вимог ч.4 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції законно і обґрунтовано відмовив ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" у задоволенні позову з підстав недоведеності.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 240, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ПО "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" залишити без задоволення, а рішення господарського суду м.Києва від 17.10.2017р. по справі №910/9788/17 - без змін.

Справу №910/9788/17 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 24.01.2018р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді М.Л. Доманська

А.А. Верховець