КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2018 р. Справа№ 910/21488/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Отрюха Б.В.

При секретарі: Ярмак О.В.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 23 січня 2018 року.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "лайфеселл"

на ухвалу

Господарського суду м. Києва

від 01.12.2017

у справі № 910/21488/17 (суддя О.В. Мандриченко)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "лайфеселл"

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "лайфеселл" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України № 546-р від 18.09.2017р., винесеного за результати розгляду справи № 27-26.4/47-11 про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Астеліт» ( з 2 лютого 2016 - ТОВ «лайфсел») законодавства про захист від недобросовісної конкуренції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2017 у справі №910/21488/17 позовну заяву з доданими до неї документами повернуто позивачу без розгляду на підставі п. п. 2, 6 ст. 63 ГПК України(в редакції, яка була чинна до 15.12.2017), оскільки суд дійшов висновку про те, що позивачем у позовній заяві не вказано повної організаційно-правової форми. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту надсилання на адресу відповідачів всіх додатків до позовної заяви, які перераховані в ній, оскільки з опису вкладення в цінний лист вбачається, що позивачем на адресу відповідача направлено позовну заяву з додатками, без вказівки на те, які саме документи направлені на адресу відповідача

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій він просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті заявлених позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що в тексті позовної заяви на першому аркуші вказано, що організаційно-правовою формою позивача є товариство з обмеженою відповідальністю, також позивачем вказано у тексті свою скорочену назву в якості техніки складання процесуальних документів, а тому висновок про не зазначення позивачем повної організаційно - правової форми є помилковим.

Крім того, апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що позивачем на адресу відповідача направлено позовну заяву з додатками без вказівки на те, які саме документи направлені на адресу відповідача, не може бути неналежним доказом направлення відповідачу позовної заяви та всіх додатків, оскільки з опису вкладення в цінний лист підтверджується саме факт надсилання позовної заяви з додатками.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2018 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/21488/17, справу призначено до розгляду на 23.01.2018.

09.01.2018 відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, у якому він заперечує проти її задоволення, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, оскільки вважає, що позивачем додано опис вкладення, графа якого «Найменування предметів» не містить вичерпного переліку найменування документів, що надсилаються.

Статтями 269, 270 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, колегія встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "лайфеселл" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України № 546-р від 18.09.2017р., винесеного за результати розгляду справи № 27-26.4/47-11 про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Астеліт» ( з 2 лютого 2016 - ТОВ «лайфсел») законодавства про захист від недобросовісної конкуренції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2017 у справі №910/21488/17 позовну заяву з доданими до неї документами повернуто позивачу без розгляду на підставі п. п. 2, 6 ст. 63 ГПК України (в редакції, яка була чинна до 15.12.2017).

Повертаючи зазначену позовну заяву позивачу, суд першої інстанції у оскаржуваній ухвалі виходив з того, що позивачем у позовній заяві не вказано повної організаційно-правової форми позивача, у зв'язку з чим позивачем не дотримані вимоги ст. 54 ГПК України (в редакції, яка була чинна до 15.12.2017).

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України (в редакції, яка була чинна до 15.12.2017) до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 56 ГПК України (в редакції, яка була чинна до 15.12.2017) позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Як вбачається з опису вкладення в цінний лист №165 від 30.11.2017, доданого до позовної заяви, позивачем на адресу відповідача направлено позовну заяву з додатками, однак суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту надсилання на адресу відповідачу всіх додатків до позовної заяви, які перераховані в ній та пославшись на абзац 7 п. 3.5. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК України (в редакції, яка була чинна до 15.12.2017).

Суд апеляційної інстанції не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 63 ГПК України (в редакції, яка була чинна до 15.12.2017) суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо: у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

Як вбачається з позовної заяви, на першому аркуші титульної сторінки міститься повне найменування сторін та їх поштова адреса, номера телефонів, електронна адреса.

Дослідивши обставини справи, колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції, необґрунтовано дійшов висновку про недотримання позивачем вимог ст.54 ГПК України (в редакції, яка була чинна до 15.12.2017) та повернув позовну заяву на підставі п.2 ч.1 ст. 63 ГПК України.

Відповідності до ч.1 ст.56 ГПК України (в редакції, яка була чинна до 15.12.2017) позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Як вбачається з доданого позивачем до позовної заяви опису вкладення у цінний лист № 165 від 30.11.2017 на адресу відповідача було направлено позовну заяву з додатками, тобто позивачем було виконано вимогу п.2 ч.1 ст. 57 ГПК України (в редакції, яка була чинна до 15.12.2017). Також позивачем було додано касовий чек № 4456 від 30.11.2017 на суму 33,00 грн., який підтверджує надсилання на адресу Антимонопольного комітету України поштового відправлення послугою укрпошта експрес

Відповідно до п. 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, документом, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Відповідно до пунктів 59, 61 вказаних Правил, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Будь-яких інших вимог до змісту опису вкладення, окрім зазначених, вищезазначені Правила не містять.

Згідно вказаних Правил розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" і підтверджує факт надання послуги відділенням зв'язку.

Таким чином, належними доказами відправлення відповідачеві копії позовної заяви з доданими до неї документами є опис вкладення в поштовий конверт з підписом працівника поштового зв'язку та відбитком календарного штемпеля, а також документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Стаття 63 ГПК України (в редакції, яка була чинна до 15.12.2017) містить вичерпний перелік підстав повернення позовних заяв. При цьому, вона не визначає як підставу повернення позовної заяви відсутність в описі вкладення у цінний лист перелік додатків, доданих до позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку про те, що позивачем було дотримано вимоги ст.ст. 56, 57 ГПК України (в редакції, яка була чинна до 15.12.2017).

Крім того, в судовому засіданні на запитання суду представник відповідача підтвердив отримання по пошті повного пакету документів, а саме позову з додатками.

На підставі вищевикладеного апеляційний господарський суд приходить до висновку про те, що господарський суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо повернення позовної заяви на підставі п. п. 2., 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" передбачено, що відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя.

Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст. 22 Конституції закріплені в ній права і свободи людини й громадянина не є вичерпними.

Згідно ст. 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов'язків, передбачених процесуальним законом.

Відповідно до ст. 86 ГПК України (в редакції, що діє з 15.12.2017) суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України (в редакції, що діє з 15.12.2017) підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Оцінюючи вищенаведені обставини, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду м. Києва від 01.12.2017 у справі № 910/21488/17 прийнята з помилковим застосуванням норм процесуального права щодо наявності підстав для повернення позовної заяви без розгляду, внаслідок чого підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Керуючись статтями 267, 270, 271, 273, 275, 276, 281- 285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "лайфеселл" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 01.12.2017 у справі № 910/21488/17 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду м. Києва від 01.12.2017 у справі № 910/21488/17 скасувати.

Матеріали справи № 910/21488/17 передати на розгляд до Господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до ст. 288 ГПК України.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

Б.В. Отрюх