ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2018м. ДніпроСправа № 904/9762/17
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудовська І.А.

за участю секретаря судового засідання Кандиби Н.В.

У справі:

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 15 902,14 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, представник, довіреність №1783 від 26.10.2017р.

ОСОБА_3, представник, довіреність №1772 від 26.10.2017р.

від відповідача: ОСОБА_4, представник, довіреність №14-412юр від 11.10.2017р.

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг" (далі - відповідач) стягнення 15 902,14 грн. плату за користування вагонами та додаткові збори, витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2017 р. по справі № 904/9762/17 порушено провадження і розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 07.12.2017 р.

В судовому засіданні 07.12.2017 р. оголошено перерву до 21.12.2017 р.

Згідно з пунктом 9 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відтак, з 21.12.2017 року вказана справа розглядалась за правилами Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII).

У зв'язку зі складністю та категорією даної справи, подальший її розгляд відбувся за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2017 р. в порядку п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.01.2018 р.

Представники позивача у судовому засіданні наполягали на задоволені позовних вимог, просили суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову. У відзиві на позов просив суд, застосувати строк позовної давності до позовних вимог.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 25.01.2018 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.01.2008р. між позивачем (далі - залізниця) та відповідачем (далі - вантажовласник), укладено договір №ПР/ДН-2-07/138/1808/НЮп (далі - Договір), відповідно умов п. 1.1. якого предметом цього договору є надання залізницею вантажовласнику послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до п. 2.1 Договору вантажовласник зобов'язується пред'являти залізниці у визначені терміни місячні плани перевезень в електронному вигляді, при цьому оригінали заявок, оформлені на бланках ГУ-12 (ГУ-12К) та заявки на подачу вагонів (контейнерів) надавати згідно з Правилами перевезень вантажів. Здійснювати навантаження (вивантаження) вантажів, що відправляються ним або прибувають на його адресу.

Залізниця зобов'язується приймати до перевезення та видавати вантаж вантажовласника, подавати під навантаження вагони (контейнери) згідно з затвердженими планами і заявками та надавати вантажовласнику додаткові послуги, пов'язані з перевезенням вантажів, у тому числі за вільними тарифами, перелік яких зазначається в додатку до цього договору (п. 2.2 Договору).

За змістом пункту 2.4 Договору передбачено, що вантажовласник зобов'язується здійснювати безготівкову попередню оплату залізниці за перевезення вантажів та надані додаткові послуги згідно діючих тарифів з урахуванням корегуючих коефіцієнтів, оголошених Укрзалізницею, за послуги за вільними тарифами шляхом перерахування грошових коштів на рахунок залізниці або готівкою на станції.

Договір укладено строком на один рік і вступає в дію з моменту підписання його обома сторонами. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір продовжує діяти до надходження такої пропозиції із здійсненням усіх розрахунків за виконані залізничні перевезення та надані додаткові послуги (п. 8.4 Договору).

28.03.2017 року зі ст. Кривий Ріг за накладною № 46128039 відповідачем відправлено вантаж "рідина легкозаймиста" у цистерні №50303833 на адресу ДБ Карго ОСОБА_5з.о.о на станцію ОСОБА_6 (а.с. 14).

Параграфом 1 ст. 7 Розділу 2 "Укладання договору перевезення" УМЗВС визначено, що договір перевезення оформлюється накладною єдиного зразка.

У порядку передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту, на шляху прямування по станції Хрубешов ПКП даний вагон затримано через нещільно закриту кришку люка заливної горловини, у зв'язку з чим, повернуто на станцію ОСОБА_1, про що складено акт № 746 від 12.04.2016 р.

12.04.2017 р. під час огляду вагону №50303833 на станції ОСОБА_1 було складено акт форми ГУ-106 про технічний стан (контейнера), відповідно до якого було виявлено несправність: наявність різкого запаху бензолу по причині нещільності закриття кришки люка заливної горловини. І з наявних 8 затяжних барашків 5 ослаблені. Превірити наявність і справність ущільнюючої гумової прокладки під кришкою люка не можливо. Кришка люка заливної горловини опломбована справним ЗПП ОСОБА_7 контрольний знак М 440162. ПАТ "АМКР". Вантаж відноситься до 3 класу небезпеки. Усунути дану несправність без необхідних засобів індивідуального захисту не можливо. Причиною виникнення наявності несправності визначено, що відправником не дотримано вимоги додатку 2 до СМГС пункту 1.4.2.1.1 підпункту н) щодо загальних мір безпеки, а саме не пересвідчено по герметичності запірних пристроїв після наливу цистерни; - можлива втрата вантажу через випаровування та витікання в процесі руху (а.с. 19).

На підставі акту загальної форми № 777 станцією ОСОБА_1 Ріг Придніпровської залізниці вагон № 50303833 випущено, та нараховано плату за користування вагоном, додаткові збори, пов'язані із затримкою, провізну плату за перевезення вагонів від державного кордону до станції ОСОБА_1 та від станції ОСОБА_1 до державного кордону на загальну суму 15 902,14 грн. (а.с. 12).

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 306 Господарського кодексу України перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами; сторони можуть передбачити у договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

За положеннями статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами і актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Перевезення вантажів в прямому міжнародному сполученні виконується на умовах "Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення" (надалі - УМВС).

Таким чином, спірні правовідносини сторін врегульовані Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення ( далі - УМЗВС).

Згідно вимог пункту 1.4.2.1.1 "Правил перевезення небезпечних вантажів" (Додаток 2 до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення) відправник небезпечних вантажів зобов'язаний пред'явити до перевезення тільки вантажі, які відповідають вимогам додатку 2 до УМВС в частині дотримання загальних заходів безпеки він повинен: - визначити придатність цистерни в технічному і комерційному відношенні під перевезення даного вантажу, а також підготувати під навантаження цистерни власними статками; - впевнитися в герметичності запірних пристроїв після наливу і вагонів-цистерн; - дотримуватися технічних умов навантаження і кріплення вантажів при навантаженні небезпечних вантажів у вагон або контейнер.

Відповідно до пункту 1.4.2.2.1 "Правил перевезення небезпечних вантажів" (Додаток 2 до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення) зокрема дотримання загальних заходів безпеки перевізник, при прийомі небезпечного вантажу до перевезення і в процесі перевезення повинен впевнитись в тому, що вагон або контейнер не має явних дефектів, не протікає і не має тріщин, а також належним чином обладнаний.

У пункті 1.4.2.2.4 "Правил перевезення небезпечних вантажів" (Додаток 2 до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення) якщо в процесі перевезення виявиться порушення, яке може проставити під загрозу безпеку перевезення, транспортування вантажу повинне бути зупинене; в такому випадку перевізник діє з вантажем відповідно до вимог УМВС та чинного законодавства.

Відповідно до параграфу 3 статті 19 УМВС особа, яка здійснює навантаження, несе відповідальність за визначення придатності вагонів для перевезення конкретного вантажу, дотримання технічних вимог щодо розміщення та кріплення вантажів у вагонах, ІТО і АТЗ, а також за всі наслідки незадовільного навантаження.

Таким чином, позивачем нараховано плату за користування вагонами та додаткові збори у сумі 15 902,14 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить застосувати строки позовної давності.

Позивач, посилаючись у письмових поясненнях на Статут залізниць України, наполягав на застосуванні норм національного законодавства лише в частині застосування загальних строків позовної давності в три роки.

Вивчивши пояснення та міркування сторін з приводу застосування до спірних правовідносин положень законодавства України про застосування строків позовної давності суд дійшов наступних обґрунтувань та висновків.

Пунктом 2.1 Постанови Пленуму вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" №10 від 29.05.2013 встановлено, що ч. 3 ст. 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом.

Відповідно до статті 5 УМВС при відсутності відповідних положень у цій Угоді застосовується національне законодавство тієї Сторони, в якій правомочна особа реалізує свої права.

Згідно частини 5 статті 315 Господарського кодексу України для пред'явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Таким чином, з позовом про стягнення плати за користування вагонами позивач повинен був звернутися до суду на підставі актів загальної форми від № 746 від 12.04.2017 р., № 748 від 13.04.2017 р. та № 777 від 15.04.2017 р. протягом жовтня 2017 року.

Згідно статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Так, згідно з частиною 5 статті 315 Господарського кодексу України для предявлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Положеннями статті 137 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р. з наступними змінами та доповненнями, визначено, позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів, що випливають із цього Статуту, можуть бути подані відповідно до установленої підвідомчості чи підсудності до суду за місцем знаходження відповідача протягом 6 місяців.

Зазначений шестимісячний термін обчислюється: а) щодо стягнення штрафу за невиконання плану перевезень - після закінчення п'ятиденного терміну, встановленого для сплати штрафу; б) в усіх інших випадках - з дня настання події, що стала підставою для подання позову.

Виходячи з принципу рівності суб'єктів господарювання, з урахуванням частини другої статті 9 Цивільного Кодексу України та пункту 136 Статуту залізниць України позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог пункту 134 цього Статуту з дня встановлення обставин, що спричинили звернення із позовом до суду (складання комерційного акту, акту загальної форми, списання коштів з особового рахунку тощо).

Тобто наведені норми Господарського кодексу України і Статуту залізниць України є спеціальними нормами, які встановлюють скорочений шестимісячний строк позовної давності та регулюють питання його перебігу відносно позову залізниці до вантажоодержувача, що випливають із перевезення.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що перебіг позовної давності за вимогами залізниці до вантажоодержувача про стягнення додаткових зборів та плати за користування вагонами починається від дня настання події, що стала підставою для подання позову.

Таким чином правова позиція позивача направлена на обмежене застосування норм цивільного права без урахування норм господарського права, а саме ч. 5 ст. 315 Господарського кодексу України.

На конверті, яким позивач надсилав позовну заяву з додатками до суду, міститься відбиток печатки поштового зв'язку, на якому зазначено дату відправлення 15.11.2017р.

Отже, днем подання позову слід вважати дату поштового штемпеля підприємства зв'язку, через яке надсилається позовна заява (а в разі подання її безпосередньо до господарського суду - дату реєстрації цієї заяви в канцелярії суду).

Враховуючи, що строк, у межах якого Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" могло звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу сплив, суд вважає за необхідне відмовити в позові у зв'язку зі спливом позовної давності.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_8

Дата підписання рішення, оформленого відповідно до статті 238 ГПК України " 26" січня 2018 р.