УХВАЛА

м. Київ

23.01.2018Справа № 910/17040/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ ШЛЯХЗАЛІЗОБЕТОН"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАФ-С"

про стягнення 753 933,16 грн.

Суддя Якименко М.М.

За участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ ШЛЯХЗАЛІЗОБЕТОН" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАФ-С" про стягнення 753 933,16 грн., а саме 623 218,66 грн. основного боргу, 75810,63 грн. процентів ірних та 36282,75 гн. Втрат від інфляції.

При цьому в обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на невиконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором № 20 купівлі - продажу від 11.01.2016 року в частині своєчасної та повної оплати поставленої продукції, в результаті чого у останнього виникла заборгованість у вказаній сумі, за наявності якої позивачем нараховані проценти річних та втрати від інфляції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2017 року позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі, призначено її розгляд на 24.10.2017 року.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 24.10.2017 року та 07.11.2017 року розгляд справи відкладався на 07.11.2017 року та 21.11.2017 року.

У судовому засіданні 21.11.2017 року на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 05.12.2017 року.

04.12.2017 року через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, якою позивач фактично просить зменшити розмір позовних вимог у зв'язку з частковою сплатою відповідачем основного боргу. Так, відповідно до поданої заяви позивач просить суд стягнути з відповідача 523 218, 66 грн. - суми основного боргу, 75 810, 63 грн. - процентів від простроченої суми, 36 282,75 грн. - інфляційних втрат. Зазначена заява прийнята судом до розгляду, а тому спір розглядається з урахуванням зменшення розміру позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2017 року судом прийнята заява позивача про уточнення позовних вимог, якою позивач фактично просить зменшити розмір позовних вимог у зв'язку з частковою сплатою відповідачем основного боргу, та відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 523 218, 66 грн. - суми основного боргу, 75 810, 63 грн. - процентів від простроченої суми, 36 282,75 грн. - інфляційних втрат і спір вирішується з її урахуванням, за клопотанням представника відповідача згідно ст. 69 ГПК України продовжено строк вирішення спору та відкладено розгляд справи на 23.01.2018 року.

У судове засідання 23.01.2018 року з'явились уповноважені представники позивача та відповідача.

22.01.2018 року через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про відмову від позову б/н від 22.01.2018 року, яка разом з доданими до неї документами судом долучена до матеріалів справи.

В судовому засіданні 23.01.2018 року представник позивача підтримав подану заяву про відмову від позову та просив суд задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 23.01.2018 року проти задоволення заяви про відмову позивача від позову не заперечував.

Дослідивши матеріали справи та розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку, що заява представника позивача про відмову від позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

15.12.2017 набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, відповідно до п. 9 ч. 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакціє Кодексу.

Таким чином, оскільки провадження у справі № 910/17040/17 було порушене до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України, суд здійснює розгляд даної справи за правилами, які діють після набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на те, що ціна позову у даній справі не перевищує 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та враховуючи незначну складність справи, суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Як визначено в ч. 5 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України, суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Судом встановлено, що подана позивачем заява про відмову від позову б/н від 22.01.2018 року підписана представником позивача - адвокатом Скрипка М.В. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЖТ № 0000876 від 19.09.2017 року), повноваження якого підтверджуються договором № 36 про надання правової допомоги від 01.11.2016 року та ордером серії КС № 235243 від 19.10.2017 року, копії яких наявні в матеріалах справи.

До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову господарським судом у відповідності з вимогами ч. 2 ст.191 Господарського процесуального кодексу України роз'яснено сторонам наслідки відповідних процесуальних дій згідно господарського процесуального законодавства.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши повноваження представника позивача на відмову від позову та встановивши обізнаність позивача з процесуальними наслідками даної процесуальної дії, а також те, що вказана дія не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд приймає відмову позивача від позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

При цьому згідно з п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Таким чином, оскільки позивач відмовився від позову та відмову прийнято судом, суд дійшов висновку постановити ухвалу про закриття провадження у справі № 910/17040/17.

При цьому суд роз'яснює позивачу, що за приписами ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

У відповідності до ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи відчутність в матеріалах справи доказів повного задоволення вимог позивача відповідачем після пред'явлення позивачем позову та відповідного клопотання позивача, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 46, ст.ст. 130, 191, 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГІВЕЛЬНИЙ ДІМ ШЛЯХЗАЛІЗОБЕТОН" від позову.

2. Закрити провадження у справі № 910/17040/17.

Ухвала набирає законної сили 23.01.2018 та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ki.arbitr.gov.ua

Повний текст ухвали складено 29.01.2018 року.

Суддя М.М. Якименко