ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2018 р. Справа № 922/3257/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Гетьман Р.А. , суддя Слободін М.М.

при секретарі судового засідання Пляс Л.Ф.

за участю представників сторін:

позивача - Танчак Н.В. (довіреність №38-2072/470 від 10.05.2012 року);

відповідача - Венгер В.Л. (ордер ХВ№75215 від 22.01.2018 року);

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (вх.№3835Х/1-43), на ухвалу господарського суду Харківської області від 21.11.2017 (суддя Л.С. Лаврова) у справі №922/3257/17

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків

до Фізичної особи-підприємця Беляковської Галини Іванівни, м. Харків

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, КП "Харківські теплові мережі", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до ФОП Беляковської Г.І. про стягнення безпідставно спожитої теплової енергії в розмірі 40986,04 грн., що утворилась за період з жовтня 2011 року по січень 2017 включно. Судові витрати позивач просив покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.11.2017р. у справі №922/3257/17 (суддя Лаврова Л.С.) задоволено клопотання відповідача про призначення судової експертизи; призначено будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу, доручивши її проведення Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса Міністерства юстиції України (61177, м.Харків, вул. Золочівська, 8а); провадження у справі 922/3257/17 зупинено до отримання висновку судової експертизи.

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", м. Харків з ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 21.11.2017р. у справі №922/3257/17 та передати справу на розгляд до господарського суду Харківської області.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 21.12.2017 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача на ухвалу господарського суду Харківської області від 21.11.2017 у справі №922/3257/17. Встановлено строк фізичній особі-підприємцю Беляковській Галині Іванівні для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали надати свої заперечення щодо поданого позивачем клопотання про поновлення пропущеного строку.

Ухвалою суду від 15.01.2018 року призначено справу до розгляду на 22.01.2018 року на 14:30 год. Зобов'язано господарський суд Харківської області здійснити відповідні дії та надіслати всі матеріали справи №922/3257/17 на адресу Харківського апеляційного господарського суду в строк до 19.01.2018р.

19.01.2018 року до Харківського апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/3257/17.

В судовому засіданні 22.01.2018 року представник позивача підтримує свою апеляційну скаргу та просить її задовольнити. Представник відповідача заперечує проти апеляційної скарги та просить залишити ухвалу місцевого господарського суду без змін.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши присутніх в судовому засіданні представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Фізичної особи-підприємця Бєляковської Галини Іванівни про стягнення безпідставно спожитої теплової енергії в розмірі 40986,04 грн., яка утворилась за період з жовтня 2011 року по січень 2017 року включно.

Ухвалою від 30.10.2017 р. було зобов'язано КП "Харківські теплові мережі" разом з ФОП Беляковською Галиною Іванівною обстежити нежитлове приміщення розташоване за адресою АДРЕСА_1 щодо встановлення факту наявності системи опалення чи відсутності такого в опалювальні періоди з 2011 по 2017 рік, акт обстеження надати до суду.

Позивач в своїх письмових поясненнях наголошує, що відповідно до п. 25 Правил №630 відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. На думку позивача, жодних доказів законного відключення спірного приміщення від мереж централізованого опалення з дотриманням усіх вимог "Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання" відповідачем не надано.

Також позивачем було надано копію акту обстеження системи теплопостачання об'єкта від 13.11.2017 р. №174/5839, копію листа ФОП Беляковської Г.І. від 29.10.2015 р. та лист відповідь від КП "ХТМ" до ФОП Беляковської Г.І.

Відповідач наголошує, що позивач вимагає оплати виключно за втрати тепла від транзитних трубопроводів (стояків) розташованих в цокольному приміщенні, а не за послуги з опалення нежитлових приміщень. За транспортування теплоенергії через транзитні трубопроводи, у тому числі які проходять через нежитлові приміщення відповідача, сплачують споживачі теплової енергії (мешканці будинку) на підставі договорів про надання послуг з постачання теплоенергії, тому відповідач вважає безпідставними позовні вимоги по стягненню з відповідача позадоговірної оплати за фактичне транспортування теплоенергії через транзитні трубопроводи, що проходять через нежитлові приміщення ФОП Беляковської Г.І.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач подав до суду клопотання про призначення будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи для з'ясування наступних питань:

- чи споживає ФОП Беляковська Г.І. (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) за допомогою радіаторів опалення теплову енергію для опалення нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 94,8 кв.м. поставлену Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі";

- якщо ФОП Беляковська Г.І. споживає теплову енергію, то в якій кількості на місяць остання споживає теплову енергію в опалювальний період для опалення приміщень за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 94,8 кв.м.;

- якщо ФОП Беляковська Г.І. споживає теплову енергію, то яку суму остання повинна була сплачувати щомісяця за останні три роки (2015-2017 рр.) в опалювальні періоди для опалення приміщень за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 94,8 кв.м.;

- чи є технічна можливість перенесення транзитних труб, стояків з приміщення відповідача в інше місце.

Місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі зазначив, що обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, та твердження відповідача, на які останній посилається в обґрунтування своїх заперечень, мають значення для правильного вирішення справи та не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування, тож місцевий суд дійшов висновку про задоволення клопотання представника відповідача про призначення судової експертизи.

За таких обставин, місцевий суд дійшов висновку, що для роз'яснення питань що виникли при вирішенні даного господарського спору потребуються спеціальні знання.

Для повного та всебічного розгляду справи, відповідно до вимог ст. 41 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка діяла на момент винесення оскаржуваної ухвали), якою передбачено, що господарський суд призначає судову експертизу для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, місцевий суд призначив зазначену експертизу, проведення якої доручив експертам Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність призначення у справі судової експертизи, провадження у справі було зупинено, що передбачено статтею 79 Господарського процесуального кодексу України. (в редакції, яка діяла на момент винесення оскаржуваної ухвали).

Згідно ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Господарським процесуальним кодексом України не передбачено можливості оскарження ухвал про призначення судової експертизи.

Разом з тим, в п. 1 ч. 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено право господарського суду зупиняти провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому засіданні, або за своєю ініціативою, у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує на необґрунтованість призначення судової експертизи з огляду на те, що питання, винесені господарським судом на вирішення судового експерта, можуть бути вирішені судом шляхом надання оцінки у сукупності з іншими, наявними в матеріалах справи доказами.

Отже, вирішуючи питання щодо відповідності ухвали господарського суду Харківської області від 21.11.2017 у справі №922/3257/17 про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі вимогам чинного законодавства України, колегія суддів апеляційного господарського суду виходила з наступного:

Як вже зазначалось вище, позивач просить стягнути з позивача 40986,04 грн. за безпідставно спожиту теплову енергію.

В обґрунтування позовних вимог КП "ХТМ" посилається на те, що ФОП Беляковська Г.І. займає нежитлові приміщення в житловому будинку за адресою - АДРЕСА_1, загальною площею 94,8 кв.м на підставі договору оренди з Управлінням комунального майна та приватизації ХМР №1896 від 28.09.2011 року. Система опалення нежитлового приміщення є невід'ємною частиною системи опалення вказаного житлового будинку. Договорів на поставку теплової енергії відповідачем не укладався. Зазначає, що в опалювальні періоди 2011-2012, 2012-2013, 2013-2014, 2014-2015, 2015-2016, 2016-2017 відповідач безпідставно отримував теплову енергію на потреби опалення, постачання якої здійснювало КП "ХТМ".

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач посилається на відсутність системи опалення в орендованому нежитловому приміщенні. Вважає, що у нього відсутні обов'язки по сплаті теплової енергії, а у позивача відсутні права на отримання оплати за постачання теплоенергії, внаслідок не укладення між зазначеними суб'єктами договору на постачання теплоенергії, і відсутності факту споживання відповідачем теплоенергії.

Як вбачається із ухвали суду першої інстанції від 21.11.2017 про призначення експертизи, на вирішення експерта поставлені питання щодо дійсного споживання відповідачем теплоенергії, щодо кількісних та якісних показників такого споживання, що безпосередньо стосується даної справи, з огляду на наявність спору між сторонами щодо такого споживання.

Отже, дослідження обставини щодо споживання відповідачем теплової енергії потребує спеціальних знань.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на необґрунтованість призначення судової експертизи з огляду на те, що питання, винесені господарським судом на вирішення судового експерта, можуть бути вирішені судом шляхом надання оцінки у сукупності з іншими, наявними в матеріалах справи доказами.

Однак судова колегія вважає посилання скаржника безпідставними, враховуючи викладене та наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про судову експертизу" від 25.02.1994 №4038-ХІІ судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Як свідчить зміст статті 41 ГПК України, господарський суд сам визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і, відповідно, призначенні для цього експертизи, чи такої необхідності немає, і суд може вирішити спір на підставі інших доказів, поданих у справі.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява № 61679/00) вказано, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури; більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Окрім того, судова колегія зазначає, що зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є саме правом господарського суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою, зокрема у випадку призначення судової експертизи.

Як вбачається з ухвали місцевого господарського суду від 21.11.2017 року про призначення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, судом направлено матеріали справи №922/3257/17 до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса Міністерства юстиції України. Відтак, оскільки для проведення експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи, у цей період часу неможливо проводити процесуальні дії. Судом також враховується, що відповідно до п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. № 53/5, строк проведення експертизи встановлюється в залежності від складності дослідження та може складати від 10 днів до понад 60. У строк проведення експертизи не включається строк виконання клопотань експерта, усунення недоліків, допущених органом (особою), який призначив експертизу.

Зважаючи, що проведення судової експертизи з урахуванням поштового обігу з пересилання матеріалів справи, може перевищувати встановлені ст. 69 ГПК України строки розгляду справи, судом першої інстанції правомірно зупинено провадження у справі до отримання висновку судової експертизи разом з матеріалами справи.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що твердження позивача, викладені ним в апеляційній скарзі, позбавлені фактичного і правового обґрунтування та не доведені належними доказами, у зв'язку з чим підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що ухвала господарського суду Харківської області від 21.11.2017 у справі №922/3257/17 прийнята при належному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи та у відповідності до норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні, в зв'язку з чим, апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 271 п.1 ч.1 ст.ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 21.11.2017 у справі №922/3257/17 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Верховного суду у порядку, встановденому Господарським процесуальним кодексом.

Повний текст постанови складено 24.01.2018 р.

Головуючий суддя Тихий П.В.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Слободін М.М.