ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.01.2018 Справа № 920/643/14

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

секретаря судового засідання - Мудрицької С.Ю.,

розглянувши заяву від 14.11.2017 Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО Нафтогазова техніка" про поновлення строку пред`явлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче об'єднання нафтогазова техніка" (м. Харків)

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Горобина" (м. Суми)

про стягнення 656 882 грн. 20 коп.,

за участю представників:

позивача - Овчаренка О.Е., довіреність б/н від 14.10.2017,

відповідача - Мельника В.Л., довіреність б/н від 04.10.2017,

від Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області (надалі - ДВС) - Товарніченко Є.А., довіреність № 6 від 17.01.2018.

Рішенням господарського суду Сумської області від 22.05.2014 позовні вимоги були задоволені повністю, а саме було стягнуто з відповідача на користь позивача 656882 грн. 20 коп. боргу та 13137 грн. 64 коп. судового збору.

06.06.2014 на виконання вищезазначеного рішення було видано відповідний наказ, який в цей же день був направлений на адресу позивача.

Позивач 29.11.2017 звернувся до суду з заявою, в якій просить суд поновити строк пред'явлення наказу № 920/643/14 від 06.06.2014 до виконання та видати дублікат наказу №920/643/14 від 06.06.2014, оскільки наказ для заявника безповоротно втрачений, втрачений не з його вини, заявник вчиняв дії для розшуку оригіналу наказу по справі, однак наказ знайдений не був, а тому позивач фактично позбавлений можливості виконати рішення суду.

Представник позивача в судовому засіданні усно зазначив, що наполягає на задоволенні заяви.

Заявник надав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. Суд визнав клопотання правомірним та таким, що підлягає задоволенню.

Представник відповідача надав усні пояснення та заперечив проти заяви позивача про поновлення строку пред`явлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу, однак зазначив, що борг в розмірі 341000 грн. дійсно існує та сплачується відповідачем по мірі можливості, у зв'язку з фінансовими труднощами.

Відповідач надав суду письмові заперечення по справі. Суд залучив заперечення до матеріалів справи.

Представник ДВС в судвому засіданні усно зазначив, що наказ був повернутий стягувану, ДВС наказ не втрачався, а тому не порушено процедуру повернення наказу стягувану, передбачену Законом України «Про виконавче провадження». Інших доказів повернення, крім журналу реєстрації вихідної кореспонденції, у ДВС не має.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

По-перше, стосовно поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання, то така вимога підлягає задоволенню, оскільки:

Як вже зазначалось, 06.06.2014 на виконання вищезазначеного рішення було видано відповідний наказ.

09.07.2014 позивачем наказ був наданий для виконання до ДВС.

23.07.2014 ДВС повернув наказ разом з постановою про закінчення під підпис невідомій позивачу особі.

Після неодноразової перевірки на підприємстві наказ знайдений не був.

Про втрату наказу позивачем була складена довідка № 1/017 від 13.11.2017, яка була надана суду.

Відповідно до ст. 329 ГПК України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Причини поважності пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин, наданих доказів за правилами ст. 86 ГПК.

Згідно статті 124 Конституції України та ст. 326 ГПК України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції з прав людини гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

У рішенні від 05.07.2012 у справі Глоба проти України (№15729/07) Європейський суд з прав людини вказує, що пункт 1 статті 6 Конвенції, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про наявність поважних причини пропуску строку пред'явлення виконавчого документа до виконання та поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання наказу господарського суду Сумської області від 06.06.2014 у справі № 920/643/14.

По-друге, стосовно видачі дублікату наказу, то суд дійшов висновку, що таке клопотання підлягає задоволенню, оскільки:

Згідно до п. 19.4 Перехідних положень ГПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи те, що судом відновлений строк пред'явлення наказу до виконання та враховуючи, що заявником надана довідка про втрату наказу, відповідач визнає, що фактично заборгованість перед позивачем, яка стягнута даним рішенням є наявною, видача дублікату наказу жодним чином не порушить права відповідача, в той час, як видача дублікату створить всі умови для виконання рішення, як завершальної стадії судового процесу, гарантуватиме позивачу право отримати належне йому майно, що відповідає принципу юридичної визначеності та верховенства права.

Оскільки, відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 920/643/17 передано до розгляду судді Резніченко О.Ю., суддю Левченко П.І. звільнено з посади судді, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 21.12.2017 № 4215/0/15-17, то дублікат наказу підписується суддею Резніченко О.Ю.

Тому, суд вважає, що заява про видачу дублікату наказу підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 232, 234, 235, 240, 329, п. 19.4 Перехідних положень ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву від 14.11.2017 Товариства з обмеженою відповідальністю "НВО Нафтогазова техніка" про поновлення строку пред`явлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу у справі № 920/643/14 - задовольнити.

2. Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «НВО Нафтогазова техніка» строк пред'явлення наказу господарського суду Сумської області від 06.06.2014 у справі № 920/643/14 до виконання.

3. Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «НВО Нафтогазова техніка» дублікат наказу господарського суду Сумської області від 06.06.2014 у справі № 920/643/14.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Дана ухвала може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. ст. 255-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 22.01.2018.

Суддя О.Ю. Резніченко