ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31.01.2018 Справа № 905/2648/17

Склад суддів господарського суду Донецької області:

суддя Величко Н.В

секретар судового засідання Конько В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовною заявою: Державного підприємства «Донська теплова мережа» (Ідентифікаційний код 40852792, адреса: 85772, Донецька область, Волноваський район, смт. Донське)

до відповідача-1: Волноваської районної державної адміністрації Донецької області (Ідентифікаційний код 05419927, адреса: 85700, Донецька область, м. Волноваха, вул. 1 Травня, буд. 1)

до відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Єрмоша Володимира Романовича (Ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса: 85700, АДРЕСА_1)

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

1) Донецької обласної державної адміністрації (Ідентифікаційний код 00022473, адреса: 84306, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, буд. 6)

2) Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (Ідентифікаційний код 00191129, адреса: 87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, буд. 1)

3) Фонду державного майна України (Ідентифікаційний код 00032945, адреса: 01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 18/9)

про: визнання незаконним та скасування розпоряджень, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки

за участю представників:

від позивача: Пилипенко О.Г. - довіреність № 29-12/17 від 28.12.2017

від відповідача-1: не з'явились

від відповідача-2: Єрмош Р.В. - довіреність б/н від 01.12.2017

від третьої особи-1: не з'явились

від третьої особи-2: не з'явились

від третьої особи-3: Зучек Є.Н. - довіреність № 15 від 02.01.2018

СУТЬ СПОРУ:

У листопаді 2017 року Державне підприємство «Донська теплова мережа» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Волноваської районної державної адміністрації Донецької області та Фізичної особи-підприємця Єрмоша Володимира Романовича, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації від 02.04.2007 № 310 «Про надання ПП Єрмошу В.Р. водного об'єкту загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди» та від 18.09.2007 № 763 «Про внесення змін до розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації від 02.04.2007 року № 310»;

- визнати недійсним договір про надання водного об'єкту загальнодержавного значення площею водного дзеркала 38 га, розташованого на території Октябрьської сільської ради у балці Валі-Тарама басейну р. Кальчик у тимчасове користування на умовах оренди для риборозведення від 08.12.2009 між Волноваською районною державною адміністрацією та Фізичною особою-підприємцем Єрмошом Володимиром Романовичем.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на балансі Державного підприємства «Донська теплова мережа» перебуває цілісний майновий комплекс, у тому числі Валі-Тарамське водосховище (балансовий номер 10083) та захисні споруди. Однак, використовувати земельну ділянку з водним об'єктом та водоохоронною зоною за цільовим призначенням позивачу перешкоджає господарська діяльність Фізичної особи-підприємця Єрмоша Володимира Романовича, який використовує таку земельну ділянку на підставі укладеного між ним та Волноваською районною державною адміністрацією договору оренди від 08.12.2009. Підставою для укладання між відповідачами цього договору оренди є розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації від 02.04.2007 № 310 «Про надання ПП Єрмошу В.Р. водного об'єкту загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди» та від 18.09.2007 № 763 «Про внесення змін до розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації від 02.04.2007 року № 310».

На переконання позивача, усупереч приписам ст.ст.116,118, ч.5, ч.6 ст.149 Земельного кодексу України, ст.ст. 20, 25, ч.3 ст. 50 Закону України «Про землеустрій» Волноваською районною державною адміністрацією (відповідачем-1) незаконно вилучено спірні земельні ділянки у постійного землекористувача - Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» та передано їх у користування відповідачу-2 на умовах оренди, оскільки відповідачем-1 не було отримано згоди постійного користувача та балансоутримувачів земельної ділянки на таке вилучення, проект відведення щодо вилучення спірних земельних ділянок із постійного користування та передачі їх в оренду не розроблявся, компетентними органами не розглядався та не погоджувався, рішення відповідного органу виконавчої влади не затверджувалось.

Таким чином, позивач вважає, що оскаржуваними розпорядженнями голови Волноваської районної державної адміністрації від 02.04.2007 № 310 «Про надання ПП Єрмошу В.Р. водного об'єкту загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди» та від 18.09.2007 № 763 «Про внесення змін до розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації від 02.04.2007 року № 310», фактично вилучено земельну ділянку у постійного користувача - Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча». При цьому, питання щодо вилучення земельних ділянок державної власності, які перебувають у постійному користуванні за межами населених пунктів та надання їх у користування для всіх потреб, у тому числі для рибогосподарських потреб, відноситься виключно до повноважень обласної державної адміністрації. Крім того, ст.85 Водного кодексу України та п.4 Декрету Кабінету Міністрів України № 26-92 від 31.12.1992 (які діяли на момент укладення спірного договору оренди) встановлено заборону на передачу в оренду водосховищ і водогосподарських каналів комплексного значення, гідротехнічних захисних споруд, віднесених до переліку майнових комплексів державних підприємств, організацій, їх структурних підрозділів основного виробництва. Отже, позивач стверджує, що оскаржувані розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації від 02.04.2007 № 310 «Про надання ПП Єрмошу В.Р. водного об'єкту загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди» та від 18.09.2007 № 763 «Про внесення змін до розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації від 02.04.2007 року № 310», прийняті з порушенням повноважень, наданих відповідачу-1 законодавством.

На підтвердження позовних вимог надано суду: спільний наказ Фонду державного майна України та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 30.10.2015 № 2033/1820, акт приймання-передачі майна Цілісного майнового комплексу - структурного підрозділу ПАТ «ММК ім.. Ілліча» «Хіміко-металургійна фабрика» від 10.02.2016 з додатками, акт приймання-передачі майна з балансу державної установи «Державний науково-дослідний і проектний інститут основної хімії» на баланс Державного підприємства «Донська теплова мережа» з додатками, лист від 18.05.2017 № 01-25-792, договір надання водного об'єкта загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди від 08.12.2009, договір майнового сервітуту від 11.06.2009 № 2213, Положення про платне любительське рибальство у водоймі басейну річки Кальчик балки Валі-Тарама від 27.07.2011, лист від 18.03.2016 № 09/727, угода від 29.04.2016 про розірвання договору майнового сервітуту № 2213 від 11.06.2009, інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на рухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 95800976 від 05.10.2017, викопіювання з публічної кадастрової карти України, інформація Державного земельного кадастру, відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно учасників справи, лист від 12.12.2017 № 10-24-23738, договір безоплатного користування державним майном від 23.12.1999 з актом приймання-передачі до нього, наказ Мінекономрозвитку України від 04.10.2016 № 1675 з додатком.

Відповідач-1, Волноваська районна державна адміністрація, проти задоволення позовних вимог заперечує. У відзиві від 04.12.2017 зазначає, що на виконання розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації від 02.04.2007 № 310 «Про надання ПП Єрмошу В.Р. водного об'єкту загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди» між відповідачем-2 та Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» 11.06.2009 був укладений договір майнового сервітуту, відповідно до умов якого відповідачу-2 було надано право користування частиною берегоукріплювальних споруд. Вказаний договір майнового сервітуту був укладений за шість місяців до укладення договору надання водного об'єкта загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди від 08.12.2009. Таким чином, на переконання відповідача-1, укладаючи оскаржуваний договір надання водного об'єкта загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди та приймаючи оскаржувані розпорядження голови, Волноваська районна державна адміністрація діяла в межах повноважень та відповідно до чинного законодавства, при цьому жодним чином не порушуючи права землекористувача на той момент.

На підтвердження заперечень надано суду: статутні документи установи, розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації від 02.04.2007 № 310 «Про надання ПП Єрмошу В.Р. водного об'єкту загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди» та від 18.09.2007 № 763 «Про внесення змін до розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації від 02.04.2007 року № 310».

Відповідач-2, Фізична особа-підприємець Єрмош Володимир Романович, проти задоволення позову заперечує. У відзиві від 15.01.2018 зазначає, що 11.06.2009 між ним та Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» укладений договір майнового сервітуту, відповідно до умов якого відповідачу-2 було надано право користування частиною берегоукріплювальних споруд. Вказаний договір майнового сервітуту був укладений за шість місяців до укладення договору надання водного об'єкта загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди від 08.12.2009. Таким чином, на переконання ФОП Єрмош В.Р., укладаючи оскаржуваний договір надання водного об'єкта загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди та приймаючи оскаржувані розпорядження голови, Волноваська районна державна адміністрація діяла в межах наданих їй законом повноважень та без порушення прав землекористувача.

На підтвердження доводів надано суду статутні документи.

Ухвалою від 14.12.2017 залучено до участі у справі № 905/2648/17 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Донецьку обласну державну адміністрацію, Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» та Фонд державного майна України.

Третя особа 1, Донецька обласна державна адміністрація, у поясненнях від 30.01.2018 № 0.1/24-460/4-18 щодо позовної заяви, отриманих судом електронною поштою, проти задоволення позовних вимог заперечила, посилаючись на дотримання відповідачем-1 чинного законодавства на момент видання оскаржуваних розпоряджень та укладення оскаржуваного договору.

За поясненнями Донецької обласної державної адміністрації, оскільки розподілу повноважень щодо передачі водних об'єктів загальнодержавного значення Кабінетом Міністрів України, як це було передбачено ст.51 Водного кодексу України в редакції станом на 01.01.2007, здійснено не було, тому головою облдержадміністрації 07.11.2006 прийнято розпорядження № 544 «Про Методичні рекомендації щодо підготовки правових об'єктів з надання водних об'єктів загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди». Цим розпорядженням визначено право надання в оренду водосховищ області та водойм, розташованих на території міст обласного значення у тимчасове користування на умовах оренди за облдержадміністрацією, а ставків - за райдержадміністраціями. На час виникнення спірних правовідносин водне законодавство не містило приписів щодо надання водних об'єктів разом із земельними ділянками під ними, тому спочатку передавався водний об'єкт в оренду, а згодом орендар водного об'єкту оформлював документи на земельну ділянку водного фонду з урахуванням вимог розпорядження № 544.

З 1 липня 2013 року набув чинності Закон України «Про аквакультуру», згідно з яким статтю 51 Водного кодексу України (користування водними об'єктами на умовах оренди) викладено у новій редакції. Відповідно до цієї статті водні об'єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою. З метою упорядкування використання водних об'єктів, наданих в оренду до 01.07.2013, розпорядженням голови облдержадміністрації від 07.11.2013 № 910 «Про вирішення деяких питань щодо використання водних об'єктів, наданих в оренду до 01 липня 2013 року» замінено сторону орендодавця за договорами надання водних об'єктів загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди, укладеними райдержадміністраціями до 01.07.2013, на облдержадміністрацію та запропоновано райдержадміністраціям внести зміни до договорів оренди водних об'єктів, укладених до 01 липня 2013 року в частині зміни орендодавця.

На виконання вимог вищезазначеного розпорядження 10.04.2017 відповідачем підписано тристоронню угоду до договору надання водного об'єкта загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди від 08.12.2009 в частині зміни орендодавця «Волноваської райдержадміністрації» та «Донецьку облдержадміністрацію». Тобто, на теперішній час, орендодавцем за спірним договором є Донецька облдержадміністрація.

На підтвердження таких доводів третьою особою 1 надано суду: розпорядження голови облдержадміністрації від 07.11.2006 № 544 «Про Методичні рекомендації щодо підготовки правових актів з наданням водних об'єктів загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди» з додатком.

Третя особа 2 правової позиції по суті спору не висловила, відзиву на позовну заяву не надала, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Третя особа 3, Фонд державного майна України, пояснив, що на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 08.07.1999 № 660-р, спільного наказу Міністерства промислової політики України і Фонду державного майна України від 08.10.1999 № 362/1913 «Про реорганізацію Донецького державного хіміко-металургійного заводу» між третьою особою-3 та третьою особою-2 було укладено договір безоплатного користування державним майном від 23.12.1999, відповідно до якого майно Донецького державного хіміко-металургійного заводу було передано ПАТ «ММК ім..Ілліча» у строкове безоплатне користування. В подальшому, на виконання розпоряджень Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 353-р та наказу Фонду від 18.05.2015 № 723 створено комісію, проведено повну інвентаризацію майна, переданого ПАТ «ММК ім..Ілліча», та підписано спільний наказ Фонду державного майна України і Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 30.12.2015 № 2033/1820 «Про передачу державного майна». Акт приймання-передачі майна цілісного майнового комплексу - структурного підрозділу ПАТ «ММК ім..Ілліча» «Хіміко-металургійна фабрика», що повертається (передається) до державної власності, від ПАТ «ММК ім..Ілліча» до Державної установи «Державний науково-дослідний і проектний інститут основної хімії» затверджений виконувачем обов'язків Міністра економічного розвитку і торгівлі України 10.02.2016. До переліків майна, що складені комісією, утвореною на виконання наказу Фонду державного майна України від 18.05.2015 № 723, увійшло, зокрема, водосховище Валі-Тарамське за інвентарним № 10083.

В судовому засіданні, що відбулось 31.01.2018, позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач 1 свого представника в судове засідання не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач 2 проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у письмовому відзиві.

Треті особи 1 та 2 своїх представників в судове засідання не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотали про розгляд справи без їх участі.

Третя особа 3 надала пояснення, аналогічні письмом поясненням, наявним в матеріалах справи, вирішення спору по суті залишено на розсуд суду.

Враховуючи, що явка сторін обов'язковою визнана не була, нез'явлення представників відповідача 1 та третіх осіб 1 і 2 не перешкоджають розгляду справи по суті, тому справа розглядається за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням голови Волноваської районної державної адміністрації від 02.04.2007 № 310 «Про надання ПП Єрмошу В.Р. водного об'єкту загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди» та від 18.09.2007 № 763 «Про внесення змін до розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації від 02.04.2007 року № 310» вирішено передати водний об'єкт загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди терміном на 10 років приватному підприємцю Єрмошу Володимиру Романовичу, розташований на території Октябрьської сільської ради у балці Валі-Тарама в басейні р. Кальчик, площею водного дзеркала 38,0 га, об'ємом 960 тис.куб.м. для риборозведення.

Орендаря вказаного водного об'єкту зобов'язано укласти договори з власниками гідротехнічних споруд на їх сумісне використання, експлуатацію та пропуск паводка, в шестимісячний термін оформити проект відведення земельних ділянок, необхідних для здійснення підприємницької діяльності і укласти договори на оренду земель водного фонду (п.2.1, п.2.2 цього Розпорядження).

Матеріали справи свідчать, що 11.06.2009 між Фізичною особою-підприємцем Єрмошом Володимиром Романовичем (відповідачем-2), як сервітуарієм, та ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (третьою особою-2), як власником, укладено договір майнового сервітуту № 2213.

За умовами цього договору, власник як балансоутримувач водосховища Валі-Тарамське (інвентарний номер 10083) надав сервітуарію, який є орендарем ставка загальнодержавного значення, що знаходиться в балці Валі-Тарам, право користування частиною берегоукріплювальних споруд (майновий сервітут), а саме: платиною земляною, кріпленням напорного откосу, шлюзом водозливним, водоскидом холостим, баштою водозабірною (інвентарний номер 10084), будівлею насосної технічної води (інвентарний номер 00035).

Дія сервітуту, установленого цим договором, зберігається у випадку переходу до інших осіб прав власності і володіння майном, обтяженого сервітутом (п.2.1 договору).

Строк дії договору сторонами встановлено протягом одного року і обумовлено, що договір вважається щорічно пролонгованим, якщо за місяць до спливу його дії жодною зі сторін не буде заявлено про намір його розірвати (п.8.2 договору).

08.12.2009 між Волноваською районною державною адміністрацією (відповідач-1), як орендодавцем, та Фізичною особою-підприємцем Єрмошом Володимиром Романовичем (відповідачем-2), як орендарем, укладено договір надання водного об'єкта загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди.

Об'єктом оренди за цим договором є водний об'єкт загальнодержавного значення площею водного дзеркала 38,0 га, розташований на території Октябрьської сільської ради у балці Валі-Тарама басейну р. Кальчик для риборозведення.

Строк дії договору сторонами встановлено з моменту підписання до 08.12.2019.

Вказаний договір оренди погоджено з Обласним виробничим управлінням меліорації і водного господарства та Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища у Донецькій області.

Документального підтвердження державної реєстрації цього договору матеріали справи не містять.

Матеріали справи свідчать, що на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 08.07.1999 № 660 щодо реорганізації Донецького державного хіміко-металургійного заводу, між Фондом державного майна України та Відкритим акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча») було укладено договір безоплатного користування державного майна від 23.12.1999 зі строком дії по 23.12.2004 та з правом щорічної пролонгації до 10 років після закінчення його терміну.

За цим договором Приватному акціонерному товариству «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» передано в строкове безоплатне користування майно колишнього підприємства «Донецький державний хіміко-металургійний завод», до складу якого входить й водосховище Валі-Тарамське (інвентарний номер 10083), розташоване на території Октябрьської сільської ради у балці Валі-Тарама басейну річки Кальчик.

Листом від 18.03.2016 № 09/727 ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» повідомив Фізичну особу-підприємця Єрмоша В.Р. про закінчення строку дії договору від 23.12.1999 безоплатного користування державного майна, укладеного між ним і Фондом державного майна України, та у зв'язку з прийняттям спільного наказу Фонду державного майна України і Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 30.12.2015 № 2033/1820 державне майно колишнього підприємства «Донецький державний хіміко-металургійний завод» (до складу якого входить й водосховище Валі-Тарамське (інвентарний номер 10083), розташоване на території Октябрьської сільської ради у балці Валі-Тарама басейну річки Кальчик) було передано 31.01.2016 на баланс ДУ «Державний науково-дослідний і проектний інститут основної хімії», також у цьому листі ПАТ «ММК ім..Ілліча» запропонував Фізичній особі-підприємцю Єрмошу Володимиру Романовичу розірвати з 29.04.2016 раніше укладений договір майнового сервітуту № 2213 від 11.06.2009.

З матеріалів справи вбачається, що 29.04.2016 між відповідачем-2 та третьою особою-2 укладено Угоду про розірвання договору майнового сервітуту № 2213 від 11.06.2009.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна та Інформації Державного земельного кадастру Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, земельна ділянка - кадастровий номер :05:000:0561 площею 45,4998 га, з цільовим призначенням для експлуатації та догляду за водними об'єктами, розміщення та обслуговування водосховищ виробничого водопостачання хіміко-металургійної фабрики, місцезнаходження земельної ділянки: Донецька область, Волноваський район, Октябрьська сільська рада, належить державі Україна в особі Волноваської районної державної адміністрації, право постійного користування цією земельною ділянкою зареєстровано за Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча».

Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», будучи постійним користувачем земельної ділянки з водним об'єктом та водоохоронною зоною площею 45,4998га (кадастровий номер :05:000:0561) на території Октябрьської сільської ради у балці Валі-Тарама басейну р. Кальчик, 10.02.2016 повернуло до державної власності цілісний майновий комплекс - структурний підрозділ ПАТ «ММК ім. Ілліча» «Хіміко-металургійна фабрика» та передало у відання та користування Державній установі «Державний науково-дослідний інститут основної хімії», у тому числі Валі-Тарамське водосховище та захисні споруди, про що свідчить наявний у справі акт приймання-передачі майна цілісного майнового комплексу від 10.02.2016.

Згідно наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 04.10.2016 № 1675 «Про передачу державного майна з балансу Державної установи «Державний науково-дослідний інститут основної хімії» на баланс державного підприємства «Донська теплова мережа» наказано передати за актом приймання-передачі на баланс Державного підприємства «Донська теплова мережа» (позивачу) державне майно, що не входить до цілісного майнового комплексу із закріпленням на праві господарського відання.

Згідно наявних у справі Переліку майна Державної установи «Державний науково-дослідний інститут основної хімії», що є додатком до Акту приймання-передачі майна з балансу Державної установи «Державний науково-дослідний і проектний інститут основної хімії», серед майна, що передається позивачу із закріпленням на праві господарського відання, значиться Валі-Тарамське водосховище (інвентарний номер № 10083), башта водозабірна (інвентарний номер 10084), будівля насосної технічної води Валі-Тарам (інвентарний номер 00035).

За поясненнями позивача, переоформити право постійного користування на теперішнього користувача та балансоутримувача водосховища комплексного призначення і його прибережної захисної смуги - ДП «Донська теплова мережа» унеможливлюють розпорядження Волноваської районної державної адміністрації від 02.04.2007 № 310 «Про надання ПП Єрмошу В.Р. водного об'єкту загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди», від 18.09.2007 № 763 «Про внесення змін до розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації від 02.04.2007 року № 310» та договір про надання водного об'єкту загальнодержавного значення площею водного дзеркала 38 га, розташованого на території Октябрьської сільської ради у балці Валі-Тарама басейну р. Кальчик у тимчасове користування на умовах оренди для риборозведення від 08.12.2009 між Волноваською районною державною адміністрацією та Фізичною особою-підприємцем Єрмошом Володимиром Романовичем. Також, позивачу для використання цього об'єкта нібито заважає господарська діяльність відповідача-2, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно з приписами частини 1 статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже, підставами для визнання недійсним акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Згідно статті 5 Водного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до водних об'єктів загальнодержавного значення належать: 1) внутрішні морські води та територіальне море; 2) підземні води, які є джерелом централізованого водопостачання; 3) поверхневі води (озера, водосховища, річки, канали), що знаходяться і використовуються на території більш як однієї області, а також їх притоки всіх порядків; 4) водні об'єкти в межах територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, а також віднесені до категорії лікувальних. До водних об'єктів місцевого значення належать: 1) поверхневі води, що знаходяться і використовуються в межах однієї області і які не віднесені до водних об'єктів загальнодержавного значення; 2) підземні води, які не можуть бути джерелом централізованого водопостачання.

Статтею 85 цього Кодексу встановлено, що порядок надання земель водного фонду в користування та припинення права користування ними встановлюється земельним законодавством.

У постійне користування землі водного фонду надаються водогосподарським спеціалізованим організаціям, іншим підприємствам, установам і організаціям, в яких створено спеціалізовані служби по догляду за водними об'єктами, прибережними захисними смугами, смугами відведення, береговими смугами водних шляхів, гідротехнічними спорудами та підтриманню їх у належному стані.

У тимчасове користування за погодженням з постійними користувачами земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів можуть надаватися підприємствам, установам, організаціям, об'єднанням громадян, релігійним організаціям, громадянам України, іноземним юридичним та фізичним особам для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, а також для проведення науково-дослідних робіт.

Користування цими ділянками у зазначених цілях здійснюється з урахуванням вимог щодо охорони річок і водойм від забруднення, засмічення та замулення, а також з додержанням правил архітектури планування приміських зон та санітарних вимог у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 116 Земельного кодексу України (в редакції станом на 01.12.2006 і яка діяла на момент прийняття спірних Розпоряджень), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем (ст.124 ЗК України).

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону (ч.2 ст. 125, ч.2 ст.126 ЗК України).

Статтею 84 Земельного кодексу України (у редакції чинній на момент видання оскаржуваних Розпоряджень) встановлено, що право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відповідно до закону.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить серед іншого й вирішення питань управління майном, приватизації та підприємництва; використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.

Статтею 51 Водного кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачалось, що у користування на умовах оренди водні об'єкти (їх частини) місцевого значення та ставки, що знаходяться в басейнах річок загальнодержавного значення, можуть надаватися водокористувачам лише для риборозведення, виробництва сільськогосподарської і промислової продукції, а також у лікувальних і оздоровчих цілях.

Передача орендарем права на оренду водного об'єкта (чи його частини) іншим суб'єктам господарювання забороняється.

Орендодавцями водних об'єктів (їх частин) місцевого значення є Верховна Рада Автономної Республіки Крим і обласні Ради.

Окремі повноваження щодо надання водних об'єктів (їх частин) місцевого значення в користування Верховна Рада Автономної Республіки Крим та обласні Ради можуть передавати відповідним органам виконавчої влади на місцях чи іншим державним органам.

Орендодавцями водних об'єктів загальнодержавного значення є Кабінет Міністрів України та місцеві державні адміністрації.

Розподіл повноважень щодо передачі водних об'єктів загальнодержавного значення визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Право водокористування на умовах оренди оформляється договором, погодженим з державними органами охорони навколишнього природного середовища та водного господарства.

Умови, строки і збір за оренду водних об'єктів (їх частин) визначаються в договорі оренди за згодою сторін.

Водокористувачі, яким водний об'єкт (його частина) надано в оренду, можуть дозволити іншим водокористувачам здійснювати спеціальне водокористування в порядку, встановленому цим Кодексом.

Користування водними об'єктами (їх частинами) на умовах оренди здійснюється відповідно до вимог водного законодавства і регулюється цим Кодексом та іншими актами законодавства України.

За поясненнями Донецької обласної державної адміністрації, оскільки розподілу повноважень щодо передачі водних об'єктів загальнодержавного значення Кабінетом Міністрів України, як це було передбачено ст. 51 Водного кодексу України в редакції станом на 01.01.2007, здійснено не було, тому головою облдержадміністрації 07.11.2006 прийнято розпорядження № 544 «Про Методичні рекомендації щодо підготовки правових об'єктів з надання водних об'єктів загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди».

Цим розпорядженням визначено право надання в оренду водосховищ області та водойм, розташованих на території міст обласного значення у тимчасове користування на умовах оренди за облдержадміністрацією, а ставків - за райдержадміністраціями.

На час виникнення спірних правовідносин водне законодавство не містило приписів щодо надання водних об'єктів разом із земельними ділянками під ними, тому спочатку передавався водний об'єкт в оренду, а згодом орендар водного об'єкту оформлював документи на земельну ділянку водного фонду з урахуванням вимог розпорядження № 544.

Як встановлено судом, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна та Інформації Державного земельного кадастру Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, земельна ділянка - кадастровий номер :05:000:0561 площею 45,4998 га, з цільовим призначенням для експлуатації та догляду за водними об'єктами, розміщення та обслуговування водосховищ виробничого водопостачання хіміко-металургійної фабрики, місцезнаходження земельної ділянки: Донецька область, Волноваський район, Октябрьська сільська рада, належить державі Україна в особі Волноваської районної державної адміністрації, право постійного користування цією земельною ділянкою зареєстровано за Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»

Отже, на момент видання розпоряджень голови Волноваської районної державної адміністрації від 02.04.2007 № 310 «Про надання ПП Єрмошу В.Р. водного об'єкту загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди» та від 18.09.2007 № 763 «Про внесення змін до розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації від 02.04.2007 року № 310» уповноваженим органом держави щодо розпорядження землями державної власності, в силу вимог чинної на той час ст. 124 Земельного кодексу України, була Волноваська Районна державна адміністрація.

Наведеним спростовуються доводи позивача про те, що при ухваленні оспорюваних розпоряджень відповідач-1 діяв з порушенням повноважень, наданих йому чинним на той час законодавством, а також доводи позивача про те, що питання щодо вилучення земельних ділянок державної власності, які перебувають у постійному користуванні за межами населених пунктів та надання їх у користування для всіх потреб, у тому числі для рибогосподарських потреб, відноситься виключно до повноважень обласної державної адміністрації.

Право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку (ч.1ст.92 Земельного кодексу України).

Землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право самостійно господарювати на землі (п. а ч.1 ст.95 цього Кодексу).

За змістом статті 98 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки (ч.2 ст.100 ЗК України).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, землекористувач - ПАТ «ММК ім. Ілліча» уклав з відповідачем-2 договір майнового сервітуту № 2213 від 11.06.2009, об'єктом якого була частина берегоукріплювальних споруд водосховища Валі-Тарамське (інвентарний номер 10083), що знаходиться в балці Валі-Тарам, а саме: платиною земляною, кріпленням напорного откосу, шлюзом водозливним, водоскидом холостим, баштою водозабірною (інвентарний номер 10084), будівлею насосної технічної води (інвентарний номер 00035).

Частиною третьою статті 122 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент укладення спірного договору) було встановлено, що Районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті.

Обласні державні адміністрації передають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті (ч.4 ст.122 цього Кодексу).

Частинами другою та п'ятою статті 149 цього Кодексу встановлено, що вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Районні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для ведення водного господарства, крім випадків, визначених частиною дев'ятою цієї статті.

Обласні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами п'ятою, дев'ятою цієї статті (ч.6 ст.149 цього Кодексу).

Отже, на думку суду, вказаний договір майнового сервітуту можна розцінювати як згоду землекористувача на вилучення такої земельної ділянки для її подальшої передачі власником земельної ділянки (відповідачем-1) у строкове платне користування (оренду) відповідачу-2 на підставі раніше виданих розпоряджень від 02.04.2007 № 310 «Про надання ПП Єрмошу В.Р. водного об'єкту загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди» та від 18.09.2007 № 763 «Про внесення змін до розпорядження голови Волноваської районної державної адміністрації від 02.04.2007 року № 310» .

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 08.12.2009 між Волноваською районною державною адміністрацією (відповідач-1), як орендодавцем, та Фізичною особою-підприємцем Єрмошом Володимиром Романовичем (відповідачем-2), як орендарем, укладено договір надання водного об'єкта загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди. Об'єктом оренди за цим договором є водний об'єкт загальнодержавного значення площею водного дзеркала 38,0 га, розташований на території Октябрьської сільської ради у балці Валі-Тарама басейну р. Кальчик для риборозведення. Строк дії договору сторонами встановлено з моменту підписання до 08.12.2019. Вказаний договір оренди погоджено з Обласним виробничим управлінням меліорації і водного господарства та Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища у Донецькій області.

Цей договір за своїм змістом відповідає положенням як Земельного кодексу України, так і Водного кодексу України, чинних на момент його укладення, а відповідач діяв в межах повноважень наданих йому законом.

Проте, в матеріалах справи відсутні і сторонами не надано документального підтвердження проведення державної реєстрації такого договору, як це було передбачено ч.2 ст. 125, ч.2 ст.126 Земельного кодексу України та ст.85 Водного кодексу України.

Відповідно до положень статті 640 Цивільного кодексу України в редакції, що діяла на момент підписання договору між відповідачами (від 05.08.2009), якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 р. N 2073 затверджено Порядок державної реєстрації договорів оренди землі, за умовами якого державна реєстрація договорів оренди проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної та міської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за місцем розташування земельної ділянки. Забезпечення реєстрації договорів оренди покладається на відповідні державні органи земельних ресурсів. Для державної реєстрації договорів оренди юридична або фізична особа (заявник) подає особисто або надсилає поштою до відповідного державного органу земельних ресурсів пакет документів згідно переліку. Факт державної реєстрації засвідчується у 10-денний термін гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради, Київської, Севастопольської міської державної адміністрації або уповноваженої ними посадової особи. Печатка та підпис ставляться на всіх примірниках договору оренди (суборенди). Після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів за формою згідно з додатком. Книга записів державної реєстрації договорів оренди землі ведеться окремо в розрізі кожної сільської, селищної, міської ради, а також у розрізі Київської, Севастопольської міської державної адміністрації. Книга прошнуровується, засвідчується підписами сільського, селищного, міського голови та начальника районного відділу, міського управління (відділу) земельних ресурсів і скріплюється печатками. Датою реєстрації договору оренди у Книзі записів є дата засвідчення факту державної реєстрації.

Статтями 215 та 216 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Оскільки наявний в матеріалах справи договір надання водного об'єкта загальнодержавного значення у тимчасове користування на умовах оренди від 08.12.2009 не містить засвідчення факту державної реєстрації у відповідній Книзі записів, тому в силу положень статей 215, 216 та 640 ЦК України, такий договір вважається не укладеним та не потребує визнання його недійсним судом.

Позивачем не доведено належними доказами обставин, з якими чинне законодавство пов'язує визнання недійсними правочинів, правові підстави для задоволення позову про визнання неукладеного договору недійсним відсутні, тому в задоволенні позовних вимог в цій частині також слід відмовити.

Оскільки судом повністю відмовлено в задоволенні позовних вимог, тому судові витрати за розгляд справи покладаються на позивача.

Керуючись статтями 73 - 80, 129, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Донська теплова мережа» в повному обсязі.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили через двадцять днів з дня його підписання та може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду у порядку, встановленому Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 02.02.2018.

Суддя Н.В. Величко