ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

25.01.2018м. ХарківСправа № 922/122/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

розглянувши заяву про видачу судового наказу

заявник Фізичної особи-підприємця Стєбєлєвої Маріамни Миколаївни, м. Харків
боржник Приватного підприємства "Пресс Сервіс", м. Харків

ВСТАНОВИВ:

23.01.2018 року Фізична особа - підприємець Стєбєлєва Маріамна Миколаївна звернулася до Господарського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Приватного підприємства "Пресс Сервіс" заборгованості за договором поставки №ПП-2017/17 від 20.11.2017р. у розмірі 143000,00 грн. та судового збору за подання до суду даної заяви у розмірі 176,20 грн.

Заяву обґрунтовано неналежним виконанням ПП "Пресс Сервіс" своїх зобов'язань за договором поставки №ПП-2017/17 від 20.11.2017р. щодо оплати товару, поставленого за видатковою накладною №17 від 21.11.2017р.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд відмовляє Фізичній особі - підприємцю Стєбєлєвій М.М. у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України встановлено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 91 ГПК України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно з п. 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

До заяви про видачу судового наказу додано копію договору поставки №ПП-2017/17 від 20.11.2017р., за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості та копії документів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, які не засвідчені в порядку, встановленому чинним законодавством, як це передбачено ч. 5 ст. 91 ГПК України та п. 5.27 Державної Уніфікованої системи документації ДСТУ 4163-2003, зокрема, не зазначено ініціалів та прізвища особи, яка засвідчила копії доданих до заяви документів та не зазначено дати такого засвідчення.

Отже, заяву про видачу судового наказу подано з порушеннями вимог п. п. 3, 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заяву по видачу судового наказу подано з порушеннями вимог п. п. 3, 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України, що є підставою для відмови Фізичній особі - підприємцю Стєбєлєвій Маріамні Миколаївні у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ч. ч. 2, 4, 5 ст. 91, п. п. 3, 4 ч. 3 ст. 150, п. 1 ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Фізичній особі - підприємцю Стєбєлєвій Маріамні Миколаївні у видачі судового наказу за заявою від 23.01.2018р. (вх.№122/18).

Ухвала набирає законної сили 25.01.2018р. та може бути оскаржена згідно зі ст. 256 ГПК України протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області.

Ухвалу складено 25.01.2018р.

Суддя В.В. Рильова