РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2018Справа № 910/13522/17

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Укренерготранс"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про поновлення надмірно нарахованих та списаних коштів у розмірі 166 433 грн 10 коп.

ВСТАНОВИВ:

11.08.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Укренерготранс" з вимогами до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про зобов'язання відповідача внести зміни до особового рахунку позивача шляхом відображення на ньому грошових коштів у сумі 166 433 грн 10 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з його особового рахунку як експедитора залізницею були списані грошові кошти у розмірі 166 433 грн 10 коп. за заплановане перевезення вантажу по накладним № 48380125 від 10.02.2017, № 48425383, № 484225391, № 48425490 від 12.02.2017, № 48446439, № 48446488, № 48446660 від 13.02.2017 за маршрутом від станції Комунарськ до станції Республіки Білорусь через прикордонний перехід Бережасть (експ.). Заплановане перевезення не відбулося, проте вантажі були повернуті відправнику без повернення провізних платежів, у зв'язку з чим у відповідача виник обов'язок з повернення позивачу провізної плати за невиконане перевезення, шляхом внесення змін до особового рахунку позивача щодо відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми 166 433 грн 10 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2017 порушено провадження у справі № 910/13522/17, розгляд справи призначено на 09.10.2017.

04.10.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла довідка про відсутність аналогічного спору та заява про долучення додаткових документів до справи.

09.10.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України для надання часу відповідачу подати додаткові докази у судовому засіданні 09.10.2017 оголошено перерву до 09.11.2017.

03.11.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли заперечення на відзив.

Судове засідання, призначене на 09.11.2017, не відбулося у зв'язку із перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2017 розгляд справи призначено на 18.12.2017.

Протоколом окремої процесуальної дії від 18.12.2017 судом повідомлено представників сторін про судове засідання 21.12.2017.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.12.2017 на підставі частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

ВСТАНОВИВ:

30.12.2015 між Приватним акціонерним товариством "Укренерготранс" та Публічним акціонерним товариством "Укрзалізниця" було укладено договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги №ДФ/Э-90020, предметом якого є проведення експедитором розрахунків з виконавцем за надані ним послуги з перевезення вантажів, порожніх власних та орендованих вагонів та інші послуги вантажовідправникам/вантажоодержувачам (далі - вантажовласникам).

Згідно з пунктом 7.4. договір даний договір укладено сторонами до 31.12.2016, але у будь-якому випадку до повного виконання зобов'язань за договором. Кожна сторона вправі розірвати договір до закінчення терміну його дії з попереднім повідомленням іншої сторони не менш ніж за десять днів, за умови, що сторонами виконанні всі зобов'язання по розрахунках і урегульовані суперечки та розбіжності, що виникли.

Відповідно до пункту 2.1. договору виконавець зобов'язується: приймати до перевезення вантажі, згідно з заявками вантажовласників, порожні власні або орендовані вагони ні підставі договорів власників вагонів з відправниками, одержувачами, експедиторами, для чого подавати під навантаження/вивантаження вагони/контейнери, згідно із затвердженими планами та додатковими заявками вантажовласників, здійснювати ці перевезення та надавати додаткові послуги, пов'язані з цими перевезеннями, з оплатою їх експедитором.

Пунктом 2.1.2. договору встановлено, що виконавець зобов'язаний здійснювати розрахунки безготівкові та готівкою з експедитором за перевезення вантажів, порожніх приватних та орендованих вагонів і надані додаткові послуги вантажовласникам, згідно діючим тарифам, вести облік нарахованих і сплачених сум та надавати експедитору відповідні розрахункові документи через філію "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень".

Окрім іншого, виконавець зобов'язується для проведення розрахунків і обліку сплачених сум відкрити для експедитора особовий рахунок з присвоєнням єдиного коду платника 9000223, 9000235.

Згідно з пунктом 2.2. договору експедитор зобов'язується: здійснювати попередню оплату тарифу та додаткових послуг наданих виконавцем вантажовласникам, згідно зі Збірником Тарифів, Статутом Залізниць України, Правилами перевезень вантажів, калькуляціями по наданню послуг Вантажовласникам за вільними тарифами.

Пунктом 2.2.5. договору визначено, що експедитор зобов'язується здійснювати попередню оплату за перевезення вантажів та додаткові послуги шляхом перерахування коштів у сумах, відповідних до обсягу перевезення та вагонообігу на під'їзній колії на рахунок зі спеціальним режимом використання філії "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" ПАТ "Українська залізниця" № 67 в АТ "Ощадбанк" МФО 300465, код ЄДРПОУ - 40081279. Адреса АТ "Ощадбанк": 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г. одержані кошти "Виконавець" зараховує на особистий рахунок "Експедитора". У разі наявності заборгованості, пені, першочергово погашається заборгованість і пеня.

Відповідно до умов пункту 3.1. договору розмір попередньої оплати та періодичність її внесення визначається експедитором, виходячи із очікуваного обсягу перевезень вантажів та інших послуг на підставі діючих тарифів.

Пунктом 3.3. договору встановлено, що на вимогу сторін щомісячно проводиться звірка розрахунків між експедитором і виконавцем, результати якої оформляються актом.

Не пізніше 10 днів наступного місяця за звітним виконавець надає експедитору витяг з його особового рахунку. Податкову накладну експедитор має можливість завантажити з Реєстру податкових накладних по факту платежу.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором перевезення вантажу.

Статтею 306 Господарського кодексу України встановлено, що перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Відносини, пов'язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами (частина 6 статті 306 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Аналогічні приписи містяться в нормах статей 909, 919 Цивільного кодексу України.

Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов'язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі.

Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Згідно зі статтею 311 Господарського кодексу України плата за перевезення вантажів та виконання інших робіт, пов'язаних з перевезенням, визначається за цінами, встановленими відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 1.2 Правил планування перевезень вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку, від 09.12.2002, № 873, перевезення вантажів залізницями здійснюються на підставі договорів про організацію перевезень за місячними планами, за пред'явленням, за окремими замовленнями відправників (вантажовласників або за їх дорученням - експедиторських організацій).

Згідно з пунктом 1.3 Правил планування у разі систематичного здійснення перевезень вантажів між залізницею та відправником укладається договір про організацію перевезень вантажів (далі - договір) за формою, наведеною у додатку 1 до Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Мінтрансу від 21.11.2000 N 644 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за N 864/5085 (далі - правила розрахунків).

Відповідно до пункту 1.1 правил розрахунків розрахунки за перевезення вантажів платежі за перевезення вантажів і надання додаткових послуг можуть уноситися готівкою, чеками, безготівково, якщо інше не передбачено законодавством, на станціях або передоплатою через розрахункові підрозділи залізниць. Розрахунки векселями можуть здійснюватися тільки через управління залізниць згідно з діючим законодавством.

У відповідності з пунктом 1.2 правил розрахунків плата за перевезення вантажу вноситься відправником під час оформлення перевезення. Плата може вноситися іншим платником, з яким залізницею укладено договір.

Відповідно до пункту 2.2 правил розрахунків для зарахування платежів та обліку виручки залізниць від перевезень вантажів в установах банку, які обслуговують розрахункові підрозділи, відкриваються поточні рахунки зі спеціальним режимом використання (далі - розподільчі рахунки).

Згідно з пунктом 2.3 правил розрахунків розрахунки за перевезення вантажу та вантажобагажу між залізницею і платником (відправником, одержувачем, експедитором) здійснюються на підставі договору (додаток 1), згідно з яким залізниця відкриває особовий рахунок кожному платнику (відправнику, одержувачу, експедитору) з присвоєнням коду платника.

У відповідності до пункту 2.5 правил розрахунків платник згідно з договором у порядку передоплати перераховує на рахунок розрахункового підрозділу кошти для оплати перевезень і додаткових послуг.

Як встановлено судом, позивачем по станції Комунарськ були прийняті до перевезення у Республіку Білорусь наступні вантажі: прокат плоский з інших легованих сталей завширшки менш як 600 мм. оцинкований іншим способом, окрім електролітичного (ГНВ - 72269930, ЄТСНВ - 324169) призначенням на станцію Жодино БЧ та в двох власних вагонах оперативного управління ПрАТ "Укренерготранс". Відправником виступало Приватне акціонерне товариство "Алчевський металургійний комбінат"; прокат плоский з заліза або нелегованої сталі завширшки 600 мм. або більше, гарячої прокатки, неплакований, без покриття, інший, крім виділеного окремо (ГНВ - 72089080, ЄТСНВ - 324239) призначенням на станцію степянка та Колядичі БЧ та в п'яти власних вагонах оперативного управління ПрАТ "Укренерготранс". Відправником виступало Приватне акціонерне товариство "Алчевський металургійний комбінат".

Прийняття вищевказаних вантажів до перевезення підтверджується наступними деклараціями: № 48380125 від 10.02.2017; № 48425383, № 48425391, № 48425490 від 12.02.2017; № 48446439, № 48446488, № 48446660 від 13.02.2017.

Судом встановлено, що за вищевказане перевезення відповідно до переліків філії "Єдиного розрахункового центру залізничних перевезень" відповідачем було списано з особового рахунку позивача плату та додаткові збори у сумі 166 433 грн 10 коп.

З причин, що не залежали від відправника/одержувача вантажу або експедитора, перевезення вантажу не відбулося, а 27.02.2017 відправник - Публічне акціонерне товариство "Алчевський металургійний комбінат" листом № 013-12 від 27.02.2017 звернулося до начальника станції Комунарськ з проханням вищезазначене перевезення вантажу вважати такими, що не здійснилися. 05.03.2017 та 06.03.2017 вантажі були повернуті відправнику без повернення провізних платежів.

Всупереч вимогам пункту 4.1. договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги № ДФ-Э-90020 від 30.12.2015 відповідачем не було здійснено корегування на особовому рахунку позивача суми провізних платежів після призначення вищезазначеного перевезення таким, що не відбулося.

Враховуючи викладене загальна сума грошових коштів, яка була зайво списана з особового рахунку Приватного акціонерного товариства "Укренерготранс" по регіональній філії "Донецька залізниця" Приватного акціонерного товариства "Укрзалізниця" у лютому 2017 за маршрутом станція Комунарськ - станція Бережесть, яке не відбулося, складає: 166 433 грн 10 коп.

Позивачем на адресу регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалазниця" було направлено претензію № 3.5-536 від 30.03.2017 про повернення зайво списаних грошових коштів за перевезення, яке не відбулось. У відповідь на претензію позивача, листом 05.05.2017 регіональна філія "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалазниця" повідомила, що прийняття рішення щодо обґрунтованості вимог про повернення коштів є тимчасово неможливим, оскільки підставою для вимоги про повернення коштів стали дії працівників станції структурного підрозділу "Луганська дирекція залізничних перевезень" розташованих на тимчасово непідконтрольній території.

Претензією № 3.5-948 від 20.06.2017 позивач звернувся до Публічного акціонерного товариства "Укрзалазниця" з проханням повернення зайво списаних грошових коштів за перевезення, яке не відбулось. Відповідач листом № ЦЦО-13/516 від 11.07.2017. повідомив, що претензії останнього направлені за належністю для розгляду та надання відповіді до регіональної філії "Донецька залізниця".

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом не приймаються до уваги твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки у матеріалах справи наявні належні копії перекреслених накладних із відмітками "Вантаж повернений відправникові без повернення провізних платежів", із датами календарних штемпелів станцій та підписом комерційного агента, а також наявні докази направлення на адресу відповідача претензії № 3.5-536 від 30.03.2017 та № 3.5-950 від 20.06.2017, відтак, станом на час розгляду даної справи строк розгляду відповідачем претензії позивача закінчився.

З огляду на вищевикладене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з внести зміни до особового рахунку використання коштів позивача за договором про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги № ДФ/Э-90020, вимоги позивача про зобов'язання відповідача внести зміни до особового рахунку позивача шляхом відображення на ньому грошових коштів у сумі 166 433 грн 10 коп. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74, ст.ст. 76-79, ст. 86, ст. 123, ст. 129, ст.ст. 232-233, ст.ст. 237- 238, ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" (03680, місто Київ, вулиця Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) внести зміни до особового рахунку Приватного акціонерного товариства "Укренерготранс" (49050, місто Дніпро, вулицф Володі Дубініна, 8, ідентифікаційний код 32082812) № 9000223, відкритого по регіональній філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошових коштів в сумі 166 433 (сто шістдесят шість тисяч чотириста тридцять три) грн 10 коп.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, місто Київ, вулиця Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Приватного акціонерного товариства "Укренерготранс" (49050, місто Дніпро, вулиця Володі Дубініна, 8, ідентифікаційний код 32082812) 2 496 (дві тисячі чотириста дев'яносто шість) грн 50 коп. судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Б.Плотницька