ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" січня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2601/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" (65039, м. Одеса, вул. Басейна, б. 5, код ЄДРПОУ - 26472133)

До відповідача: Житлово-будівельного кооперативу "Іллічівський - 11" (65076, м. Одеса, Малиновський р-н, вул. Іцхака Рабіна, б. 21,кв. 59, код ЄДРПОУ - 20995887)

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

При секретарі судового засідання Лазуренко Є.С.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 6943 від 19.10.2017р.

Від відповідача: не зявився.

Суть спору: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (далі ТОВ „Інфокс), звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Житлово-будівельного кооперативу (далі-ЖБК) «Іллічівський - 11» про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 157 275 грн. 55 коп. за період з 01.12.2016р. по 01.10.2017р.

Ухвалою суду від 30.10.2017р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі.

15 грудня 2017р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017 р. № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147-VІІІ, чинної з 15.12.2017 р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 12 ГПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147-VІІІ, чинної з 15.12.2017 р., господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справ. Малозначними справами, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (160 000 грн.).

Ухвалою суду від 19.12.2017р. справу №916/2601/17 прийнято до розгляду за правилами ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147-VІІІ, чинної з 15.12.2017 р., в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач про місце, дату та час судових засідань повідомлявся судом за юридичною адресою, але судову кореспонденцію повернуто поштою з позначкою „за закінченням строку зберігання. Представник відповідача в судові засідання не з'являвся. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк відповідачем подано не було.

Відповідно до частини девятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухав пояснення представника позивача, суд встановив:

01 листопада 2000р. між Комунальним підприємством „Одесводоканал, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" (Водоканал) та ЖБК "Іллічівський - 11" (Абонент) було укладено Договір на послуги з водопостачання та водовідведення (населення) № 4085/1 (далі-Договір), згідно п 1.1 якого Водоканал надає послуги по постачанню питної води по ГОСТ 2874-82 „Вода питна і по прийманню стічних вод (стоків) на обєкти «Абонента» у відповідності з додатками № 1, 2, 3, які щорічно до 15 листопада кожного року направляються «Водоканалу».

Пунктом 1.2 Договору сторони погодили, що Абонент своєчасно оплачує надані йому послуги водопостачання та водовідведення, експлуатує та утримує водопровідні і каналізаційні мережі, прибори та пристрої на них в належному порядку у відповідності з встановленими Правилами, перерахованими в п. 2.1 договору і діючим законодавством.

Пунктом 5.3 Договору сторони узгодили, що він укладений строком на 5 років і діє з 01.11.2000р. до 01.11.2005р. Договір вважається продовженим на наступні пять років, якщо до закінчення місяця після закінчення строку його дії жодна із сторін не заявить про зміну чи припинення його дії.

Відповідно до п.2.3.8 Договору Абонент зобовязався щомісячно, за встановленою формою , з 1-го по 5-е число у письмовому вигляді надавати відомості про водоспоживання Абонента, та фактичну оплату населенням послуг водокористування за попередній місяць. У випадку їх ненадання у строк Водоканал здійснює розрахунок у відповідності до Правил користування системами комунального водоспоживання та водовідведення міст та селищ України, затверджених наказом Держжитлокомгоспу України від 01.07.21994р. №65.

За умовами п.3.1 Договору облік спожитої води здійснюється за показниками приладів обліку води, що встановлені на обєктах Абонента у відповідності з даними додатків 1,2,3. За відсутності приладів обліку води, тимчасово, до їх встановлення, кількість спожитої води визначається на підставі затверджених у встановленому законом порядку нормативів водоспоживання.

Згідно з п.3.2 Договору оплата послуг водоспоживання і водовідведення здійснюється щомісячно до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Водоканалу.

Відповідно до п. 3.3 Договору оплата здійснюється за тарифами, затвердженими у встановленому законодавством порядку. У випадку зміни тарифів, діючих на момент укладення договору, оплата Абонентом наданих йому послуг здійснюється за новими тарифами, без зміни інших умов договору. Відомості про зміни діючих тарифів Абонент отримує через засоби масової інформації (друк, телебачення, радіо).

Згідно п.3.4 , п.3.5 Договору рахунки на оплату платежів направляються Абоненту через банківську установу згідно банківським реквізитам , зазначеним Абонентом при підписанні цього договору. За відсутністю у Абонента поточного рахунку у банку , рахунок на його адресу направляється поштою.

Додатковою угодою №260/1 від 17.06.2010р. сторони домовилися у тексті Договору сторони іменувати ТОВ „Інфокс (Виробник) та ЖБК „Центральний-11 (Споживач) , доповнили п.2.1 Договору новим абзацем: „Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання і водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Мінжитлокомгоспу України від 26.06.2008р. №190( Правила водокористування). Крім того, сторони виклали у новій редакції п. 2.3.8 Договору та встановили, що Абонент щомісячно, по встановленій формі з 19 по передостанній робочий день місяця в письмовому вигляді, зобовязується надавати відомості про водоспоживання своїх обєктів. При їх не наданні в установлений термін (але не більше 2-х місяців), «Виробник» здійснює розрахунок послуг водопостачання-водовідведення за середньодобовими витратами за попередні два розрахункові місяці. Подальше визначення обємів водоспоживання здійснюється за нормами споживання.

Сторони також доповнили Договір п. 4.2. такого змісту: „4.2 Одностороння відмова Виробника від виконання обовязків відповідно до пункту 2.2.1. цього договору, передбачений пунктом 2.2.3.2. договору, не звільняє споживача від відповідальності за порушення зобовязань та від виконання своїх зобовязань за даним договором.

Також було змінено п.5.3 Договору :п.5.3. Договір діє з моменту укладення договору до 31.12.2015 в частині надання послуг водопостачання та водовідведення. Договір в частині надання послуг водопостачання та водовідведення вважається продовженим на наступні 5 років, якщо за місяць до його закінчення сторони не дійдуть згоди внести зміни чи припинити його дію. В частині розрахунків за отримані послуги водоспоживання та водовідведення договір діє до повного погашення заборгованості за цим договором..

Додатковою угодою від 20.03.2013р. сторони домовилися змінити назву Договору „Договір про надання послуг централізованого водопостачання і водовідведення. Крім того, сторони виклали у новій редакції п.1.1 договору та зазначили, що ТОВ „Інфокс (Виробник) надає послуги по централізованому водопостачанню (подача холодної питної води на обєкти ЖБК „Центральний-11 (Споживач) , а також по централізованому водовідведенню (приймання стічних вод холодного та гарячого водоспоживання, що скидає Споживач в систему комунальної каналізації) , у відповідності до дислокації обєктів (додаток №1).

Позивач зазначає, що відповідач не надавав звітів водокористування з липня 2016р., та не сплачував в повному обсязі за надані послуги водопостачання та водовідведення, у нього за період з 01.12.2016р. по 01.10.2017 утворилась заборгованість в сумі 157 275 грн. 55 коп. Нарахування ЖБК «Іллічівський - 11» за період з 01.12.2016 по 01.10.2017 здійснювались на підставі додатку № 1 до Договору № 4085/1 (дислокація обєктів за 2001р.), в якому зазначено кількість мешканців , та згідно звіту водокористування за листопад 2016 року, а саме:- у грудні та у січні 2016р. розрахунковим шляхом за нормами водоспоживання, у звязку з відсутністю відомостей про водокористування 2 216,04 куб. м. (звіт за листопад 2016р.);

- з лютого 2017р. по вересень 2017р. розрахунковим шляхом за середньодобовим 1 386,23 куб. м. за наступною формулою:

Vв = Км Х Нв х 30,417дн/1000;

Vв обсяг спожитої води будинком, куб. м. / міс;

Км кількість мешканців у будинку;

Нв норматив водоспоживання, л/добу затверджений рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради № 30 від 25.02.2010р;

30,417 середня кількість днів у місяці (365/2);

207 куб. м. х 0,22 х 30,44:1000 = 1386,23 куб. м. х на тариф водопостачання 7,332 = 10 163 грн. 92 коп.;

207 куб. м. х 0,22 х 30,44:1000 = 1 386,23 куб. м. х на тариф водовідведення 5,652 = 7 835 грн. 03 коп.

В обгрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Пунктом 1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе за Договором № 4085/1 від 01.11.2000р. зобовязань позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у звязку з чим звернувся до суду за захистом та просить суд стягнути з ЖБК «Іллічівський 11» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у сумі 157 275 грн. 55 коп., нараховану за період з 01.12.2016р. по 01.10.2017р.

Відповідач своїм правом на захист у судовому порядку не скористався.

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Відповідно до ст.ст.15 ,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення , невизнання або оспорювання , кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. За приписами ст.5 цього Кодексу здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Згідно із частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною другою зазначеної статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно із статтею 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 листопада 2000 р. між Комунальним підприємством „Одесводоканал, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" (Водоканал) та Житлово-будівельним кооперативом "Іллічівський - 11" (Абонент) було укладено Договір на послуги з водопостачання та водовідведення (населення) № 4085/1 (далі-Договір), згідно п 1.1 якого Водоканал надає послуги по постачанню питної води по ГОСТ 2874-82 „Вода питна і по прийманню стічних вод (стоків) на обєкти «Абонента» у відповідності з додатками № 1, 2, 3, які щорічно до 15 листопада кожного року направляються «Водоканалу».

Додатковою угодою №260/1 від 17.06.2010р. сторони домовилися у тексті Договору сторони іменувати ТОВ „Інфокс (Виробник) та ЖБК „Центральний-11 (Споживач) , доповнили п.2.1 Договору новим абзацем: „Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання і водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Мінжитлокомгоспу України від 26.06.2008р. №190( Правила водокористування).

Крім того, сторони виклали у новій редакції п. 2.3.8 Договору та встановили, що Абонент щомісячно, по встановленій формі з 19 по передостанній робочий день місяця в письмовому вигляді, зобовязується надавати відомості про водоспоживання своїх обєктів. При їх не наданні в установлений термін (але не більше 2-х місяців), «Виробник» здійснює розрахунок послуг водопостачання-водовідведення за середньодобовими витратами за попередні два розрахункові місяці. Подальше визначення обємів водоспоживання здійснюється за нормами споживання.

Сторони також доповнили Договір п. 4.2. такого змісту: „4.2 Одностороння відмова Виробника від виконання обовязків відповідно до пункту 2.2.1. цього договору, передбачений пунктом 2.2.3.2. договору, не звільняє споживача від відповідальності за порушення зобовязань та від виконання своїх зобовязань за даним договором.

Також було змінено п.5.3 Договору :п.5.3. Договір діє з моменту укладення договору до 31.12.2015 в частині надання послуг водопостачання та водовідведення. Договір в частині надання послуг водопостачання та водовідведення вважається продовженим на наступні 5 років, якщо за місяць до його закінчення сторони не дійдуть згоди внести зміни чи припинити його дію. В частині розрахунків за отримані послуги водоспоживання та водовідведення договір діє до повного погашення заборгованості за цим договором..

Пунктом 1.2 Договору сторони погодили, що Абонент своєчасно оплачує надані йому послуги водопостачання та водовідведення, експлуатує та утримує водопровідні і каналізаційні мережі, прибори та пристрої на них в належному порядку у відповідності з встановленими Правилами, перерахованими в п. 2.1 договору і діючим законодавством.

За умовами п.3.1 Договору облік спожитої води здійснюється за показниками приладів обліку води, що встановлені на обєктах Абонента у відповідності з даними додатків 1,2,3. За відсутності приладів обліку води, тимчасово, до їх встановлення, кількість спожитої води визначається на підставі затверджених у встановленому законом порядку нормативів водоспоживання.

Згідно з п.3.2 Договору сторони встановили, що оплата послуг водоспоживання і водовідведення здійснюється щомісячно до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Водоканалу.

Відповідно до п. 3.3 Договору оплата здійснюється за тарифами, затвердженими у встановленому законодавством порядку. У випадку зміни тарифів, діючих на момент укладення договору, оплата Абонентом наданих йому послуг здійснюється за новими тарифами, без зміни інших умов договору. Відомості про зміни діючих тарифів Абонент отримує через засоби масової інформації (друк, телебачення, радіо).

Рахунки на оплату платежів (дебітові повідомлення) направляються Абоненту через банківський заклад згідно банківських реквізитів, вказаних Абонентом при підписанні договору (п. 3.4 Договору). За відсутністю у Абонента поточного рахунку у банку, рахунок на його адресу направляється поштою (п.3.5 Договору).

Додатковою угодою від 20.03.2013р. сторони домовилися змінити назву Договору „Договір про надання послуг централізованого водопостачання і водовідведення. Крім того, сторони виклали у новій редакції п.1.1 договору та зазначили, що ТОВ „Інфокс (Виробник) надає послуги по централізованому водопостачанню (подача холодної питної води на обєкти ЖБК „Центральний-11 (Споживач) , а також по централізованому водовідведенню (приймання стічних вод холодного та гарячого водоспоживання, що скидає Споживач в систему комунальної каналізації) , у відповідності до дислокації обєктів (додаток №1).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе зобовязань щодо оплати за надані послуги централізованого водопостачання і водовідведення за період з 01.12.2016р. по 01.10.2017р. , в результаті чого, за розрахунком позивача , за ЖБК „Іллічівський -11 утворилася заборгованість у розмірі 157 275 грн. 55 коп. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, здійснюючи розрахунок заборгованості, у звязку із ненаданням відповідачем звітів водокористування з липня 2016р., позивач використовував додаток №1 до Договору „Дислокація обєктів та зазначив, що саме з нього він брав для розрахунку кількість мешканців, а також звіт водокористування за листопад 2016р.

Але, за матеріалами справи, у якості додатку №1 до Договору „Дислокація обєктів позивачем надано Додаток №1 до договору на послуги водопостачання і водовідведення на 2001 рік (тоді як у предметом дослідження у даній справі є Договір на послуги з водопостачання та водовідведення (населення) № 4085/1 від 01.11.2000р.). При цьому , зазначений додаток №1 містить лише інформацію про те, що за адресою вул..І. Рабіна, 21 знаходиться житловий будинок , та форма діяльності ЖБК „Іллічівський -11 на цьому обєкті- експлуатація житлового фонду. Іншої інформації, зокрема щодо чисельності мешканців у будинку, зазначений додаток не містить.

Крім того, як вбачається з тексту позовної зави та вже зазначалося судом вище, позивач зазначає про ненадання відповідачем звітів водокористування з липня 2016р., при цьому у розрахунку заборгованості використовує звіт відповідача за листопад 2016р. дійсно, зазначений звіт містить кількість мешканців станом на листопад 2016р., але ця цифра протягом періоду , за який нараховувалася заборгованість , могла змінюватися, що впливає на суму заборгованості.

Також, позивачем до матеріалів справи не надано рахунків на оплату, що мали виставлятися позивачем відповідачу за умовами Договору. При цьому, матеріали справи містять платіжні доручення щодо оплати ЖБК „Іллічівський-11 за отриману воду у спірний період, з яких вбачається, що платежі проводилися саме на підставі рахунків . Отже, можливо , суми оплати , здійсненої відповідачем , співпадали з сумами , визначеними ТОВ „Інфокс у рахунках на оплату наданих послуг.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, враховуючи матеріали справи, на думку суду, позивачем не доведено наявність у ЖБК „Іллічівський-11 заборгованості у визначеній позивачем сумі, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову - Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" відмовити повністю .

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 22 січня 2018 р.

Суддя Н.В. Рога