ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2018м. ДніпроСправа № 904/8487/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Воронько В.Д.,

за участю секретаря судового засідання Батир Б.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, м. Нікополь Дніпропетровської області, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива", с. Покровське Нікопольського району Дніпропетровської області

за участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_1 міської ради Дніпропетровської області, м. Покров Дніпропетровської області

про стягнення 26958,43 грн

Представники:

від прокуратури: ОСОБА_2, довіреність №05/2-2295вих17 від 15.12.2017, прокурор відділу;

від позивача: ОСОБА_3, довіреність №9-4-0.61-6605/2-17 від 26.04.2017, головний спеціаліст;

від відповідача: ОСОБА_4, паспорт серії АК № 307612, виданий Нікопольським МВ УМВС України у Дніпропетровській області 20.10.1998, директор;

від відповідача: ОСОБА_5, довіреність №1 від 03.01.2018, юрисконсульт;

від третьої особи: ОСОБА_6, довіреність № 12/330-4560/16 від 19.12.2016, представник;

за участю слухача: ОСОБА_7 (прокурор Синельниківської місцевої прокуратури).

СУТЬ СПОРУ:

Заступник керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області (далі - заявник, прокурор) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива" (далі - відповідач), у якій заявив вимогу про стягнення 26958,43 грн збитків, завданих самовільним зайняттям земельної ділянки площею 18,4818 га.

Ухвалою суду від 20.09.2017 залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 міську раду Дніпропетровської області (Дніпропетровська область, м. Покров, вул. Центральна, буд. 48; ідентифікаційний код 34081234).

У відповідності до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України на підставі клопотання третьої особи здійснюється фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Від 3-ї особи до суду надійшли: 27.10.2017 - клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи; 30.10.2017 - клопотання про витребування у позивача доказів, що підтверджують призначення земельної ділянки, яка знаходиться в м. Покров уздовж вулиці Зонова, щодо якої було зафіксовано правопорушення відповідачем.

Ухвалою суду від 31.10.2017 про відкладення розгляду справи на 09.11.2017 задоволено клопотання третьої особи про витребування у позивача доказів та відкладено вирішення питання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

08.11.2017 від 3-ї особи до суду надійшли додаткові пояснення, в яких ОСОБА_1 міська рада Дніпропетровської області наполягає на тому, що відповідач безпідставно користувався земельною ділянкою, яка відноситься до земель забудови, тому розмір шкоди має складати 885191,52 грн.

Відповідач 09.11.2017 надав відзив на позов, у якому погодився з розрахунком збитків.

Прокуратурою Дніпропетровської області 20.11.2017 до суду подано пояснення по справі №904/8487/17, в якому, зокрема, зазначено, що акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом - земельної ділянки уздовж вул. Зонова м. Покров від 08.06.2017 №62-ДК-ДК/39/АП/09/01/-17 та акт обстеження вказаної земельної ділянки площею 18,4818 га від 08.06.2017 №62-ДК-ДК/19/АО/10/01/-17 на теперішній час діючі, в судовому порядку не оскаржені. Крім того, Прокуратурою Дніпропетровської області повідомлено у поясненні, що відповідно до листа міського управління в Нікопольському районі та м. Нікополі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 14.11.2017 №561/120-17 зазначену земельну ділянку згідно з індексно-кадастровою картою віднесено до адміністративно-територіальної одиниці м. Покров (Орджонікідзе), земель сільськогосподарського призначення, і земельна ділянка, надана Виконавчому комітету ОСОБА_1 міської ради на підставі постанови Верховної Ради України від 14.05.1992 року №2345-ХІІ під розміщення 37 мікрорайону, на даний час не зареєстрована у державному земельному кадастрі.

Відповідачем 20.11.2017 також подано до суду пояснення по справі в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України.

Того ж дня ОСОБА_1 міська рада Дніпропетровської області звернулась до суду з клопотанням, в якому просить суд:

вийти за межі позовних вимог, заявлених заступником керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в позовній заяві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 міська рада Дніпропетровської області, про стягнення збитків у сумі 26958,43 грн, завданих самовільним зайняттям земельної ділянки площею 18,4818 га;

здійснити перерахунок розміру збитків, спричинених самовільним зайняттям земельної ділянки ТОВ "Перспектива", яка знаходиться уздовж вул. Зонова в місті Покров, у відповідності до цільового призначення за категорією - землі житлової та громадської забудови, з застосуванням формули, визначеної постановою КМУ "Про затвердження Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу від 25.07.2007 №963, та стягнути визначені збитки в доход місцевого бюджету в особі ОСОБА_1 міської ради Дніпропетровської області.

У судовому засіданні 20.11.2017 представник третьої особи також заявив клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів, яке судом розглянуто та задоволено.

Крім того, ОСОБА_1 міська рада Дніпропетровської області 20.11.2017 звернулася до господарського суду Дніпропетровської області в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива", якою просить:

прийняти даний позов до спільного провадження з позовом заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива" про стягнення збитків, завданих самовільним зайняттям земельної ділянки;

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива" в доход місцевого бюджету в особі ОСОБА_1 міської ради Дніпропетровської області 885191,52 - збитків, спричинених самовільним зайняттям земельної ділянки, та суму судових витрат у справі в розмірі 13277,88 грн.

Ухвалою суду від 21.11.2017 позовну заяву ОСОБА_1 міської ради Дніпропетровської області як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, прийнято до провадження та призначено до розгляду разом з позовною заявою прокурора.

В судове засідання 27.11.2017 прокурором надані заперечення на позовну заяву 3-ї особи, 3-ю особою надано додаткові пояснення, в яких наголошується на необхідності задоволення її позову.

Ухвалою суду від 27.11.2017 розгляд справи відкладено на 19.12.2017.

15.12.2017 на підставі Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017 набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 9 частини першої розділу ХІ "Перехідні положення" нової редакції Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, розгляд цієї справи слід здійснювати за правилами, що передбачені новою редакцією ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального та спрощеного).

З огляду на те, що розгляду даної справи по суті було розпочато у судовому засіданні 03.10.2017, тобто до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України, суд доходить висновку про необхідність завершення розгляду справи у порядку загального позовного провадження з цієї стадії.

У засіданнях суду оголошувалися перерви з 19.12.2017 до 16.01.2018 та з 16.01.2018 до 22.01.2018.

У судовому засіданні, яке відбулося 16.01.2018, судом розглянуто клопотання третьої особи про призначення судової експертизи, подане до суду 27.10.2017, та відмовлено у його задоволенні, оскільки для зясування обставин, що мають значення для даної справи, немає необхідності у спеціальних знаннях у сферах інших, ніж право.

19.01.2018 від відповідача на електронну поштову скриньку суду надійшли заперечення (в порядку ст. 167 ГПК України) на відповідь третьої особи на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива" на позовну заяву ОСОБА_1 міської ради Дніпропетровської області як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору. Вказані заперечення 22.01.2018 надійшли до канцелярії суду засобами поштового звязку.

22.01.2018 Нікопольською місцевою прокуратурою Дніпропетровської області до суду подано заперечення на відповідь, в яких прокуратура не погоджується із доводами позовної заяви ОСОБА_1 міської ради Дніпропетровської області та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню.

Від ОСОБА_1 міської ради Дніпропетровської області того ж дня до суду надійшов лист №б/н від 19.01.2018, в якому третя особа просить долучити до матеріалів справи додатково надані нею письмові пояснення та докази, а саме: копії рішень Орджонікідзевської міської ради Дніпропетровської області №5 від 20.10.2004 та №50 від 08.12.2004; фрагменти з Генерального плану м. Покров відповідно до ландшафтно-рекреаційної території; копію рішення ОСОБА_1 міської ради Дніпропетровської області №27 від 03.02.2017.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора, представників сторін та третьої особи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області проведено перевірку дотримання відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Перспектива" вимог земельного законодавства за об'єктом - земельною ділянкою, розташованою уздовж вул. Зонова у м. Покров Дніпропетровської області. За результатами перевірки складено акт №62-ДК-ДК/39/АП/09/01/-17 від 08.06.2017, в якому зафіксовано наступне:

- з виїздом на місцевість було встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки уздовж вул. Зонова м. Покров, тим самим порушено вимоги земельного законодавства відповідно до п. "б" ст. 211 ЗКУ (Земельного кодексу України) та ст. 53-1 КУпАП (Кодексу України про адміністративні порушення), а саме: самовільне зайняття земельної ділянки;

- земельна ділянка віднесена до земель комунальної власності, земель запасу сільськогосподарського призначення загальною площею 18,4818 га;

- на час обстеження на земельній ділянці зростає озимий ячмінь;

- за результатами перевірки було встановлено, що зазначена земельна ділянка самовільно використовується ТОВ "Перспектива", про що свідчить фактичне використання за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади про її передачу у користування;

- відповідно до матеріалів кадастрової зйомки, проведеної ПП "Ніка-Ленд", площа самовільно зайнятої земельної ділянки становить 18,4818 га.

У зв'язку з необхідністю визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття Товариством з обмеженою відповідальністю "Перспектива" земельної ділянки, віднесеної до земель комунальної власності, земель запасу сільськогосподарського призначення загальною площею 18,4818 га, яка знаходиться в межах населеного пункту м. Покров уздовж вул. Зонова, Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області складено акт обстеження цієї земельної ділянки за №62-ДК-ДК/19/АО/10/01/-17 від 08.06.2017.

Також Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області 08.06.2017 видано припис №62-ДК-ДК/0022Пр/03/01/-17 на усунення Товариством з обмеженою відповідальністю "Перспектива" у 30-денний термін виявленого правопорушення згідно з чинним законодавством України та оформлення права користування земельною ділянкою. Згідно відмітки про вручення вказаний припис було отримано керівником відповідача ОСОБА_4 - 12.06.2017.

За результатами проведеної перевірки державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Дніпропетровській області 08.06.2017 року складено протокол про адміністративне правопорушення №62-ДК-ДК/0023П/07/01/-17 про порушення директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива" вимог пункту "б" статті 211 Земельного кодексу України та статті 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення шляхом самовільного зайняття земельної ділянки загальною площею 18,4818 га земель сільськогосподарського призначення, земель запасу комунальної власності.

Постановою заступника головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 15.06.2017 №62-ДК/0012По/08/01/-17 визнано гр. ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Доказів оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення від 15.06.2017 №62-ДК/0012По/08/01/-17 у передбаченому законом порядку матеріали справи не містять.

Згідно з розрахунком, здійсненим Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області на підставі постанови Кабінету Міністрів України №963 від 25.07.2007 "Про затвердження Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття та знесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу", розмір шкоди, заподіяної ТОВ "Перспектива" внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки в районі уздовж вул. Зонова у м. Покров Дніпропетровської області, становить 26958,43 грн.

Таким чином, за доводами прокурора, в силу вищенаведеного та приписів статей 122, 152, 157, 211 Земельного кодексу України та 167, 170, 1166 Цивільного кодексу України Товариство з обмеженою відповідальністю "Перспектива" повинно відшкодувати державі 26958,43 грн шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки площею 18,4818 га, розташованої вздовж вул. Зонова у м. Покров Дніпропетровської області.

В обґрунтування підстав для здійснення представництва інтересів держави в особі уповноваженого органу у сфері земельних відносин - Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області заступник керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області зазначає, що виявлене в ході проведення систематичного аналізу стану додержання вимог земельного законодавства на території м. Покров Дніпропетровської області самовільне зайняття земельної ділянки площею 18,4818 га під засадження сільськогосподарських культур перешкоджає правомірному регулюванню земельних відносин, порушує умови для раціонального використання й охорони земель та поліпшенню навколишнього природного середовища.

Досліджуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, до уваги приймається наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), підставою виникнення цивільних прав та обовязків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобовязання, які виникають з угод або в наслідок заподіяння шкоди.

Приписами ст. 16 ЦК України встановлено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків (шкоди).

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка її завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням земельного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Стаття 1166 ЦК України містить правило про загальний (генеральний) делікт, відповідно до якого будь-яка шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, повинна бути відшкодована особою, яка її завдала, в повному обсязі. Отже, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). У науці цивільного права акт завдання шкоди прийнято поділяти на такі складові елементи: а) протиправна поведінка особи; б) настання шкоди; в) причинний зв'язок між двома першими елементами; в) вина завдавача шкоди.

При цьому, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність всіх складових правопорушення.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров'я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода це не тільки обов'язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, завдана шкода відшкодовується у повному обсязі. Мова йде про реальну шкоду та упущену вигоду.

Виходячи з загальних принципів цивільного права для застосування такої міри відповідальності, як стягнення шкоди потрібна наявність причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою, що є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Тобто відсутність у діях особи умислу або необережності звільняє її від відповідальності, крім випадків, коли за нормами ЦК відповідальність настає незалежно від вини.

Тобто, для застосування такої міри відповідальності як стягнення шкоди, прокурор та/або позивач повинні довести наявність шкоди (її розмір), протиправність дій відповідача, та причинний звязок між шкодою позивача та протиправними діями відповідача.

Прокурор та позивач свої позовні вимоги ґрунтують на протиправній поведінці Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива", яка полягає у самовільному користуванні земельною ділянкою без достатніх на це правових підстав.

Статтею 211 Земельного кодексу України передбачено, що за самовільне зайняття земельної ділянки громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

Відповідно до пунктів 12 і 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" у випадках самовільного зайняття земельних ділянок шкода (збитки) відшкодовуються відповідно до статей 22, 1166, 1192 Цивільного кодексу України, статтей 156, 211, 212 Земельного кодексу України у повному обсязі особами, що її заподіяли.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Порядок передачі в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, передбачений статтею 124 цього ж Кодексу.

За приписами частини першої статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Документи, що посвідчують право на земельну ділянку, вказані в статті 126 Земельного кодексу України, зокрема, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, право постійного користування земельною ділянкою - державним актом на право постійного користування, а право оренди земельної ділянки - договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Нормами статей 152, 156 Земельного кодексу України закріплено, що: власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтею 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" унормовано, що самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки виявлено перевіркою вимог дотримання земельного законодавства, проведеною Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, зафіксовано актом перевірки №62-ДК-ДК/39/АП/09/01/-17 від 08.06.2017 і протоколом про адміністративне правопорушення №62-ДК-Дк/0023П/07/01/-17 від 08.06.2017 та встановлено постановою про накладення адміністративного стягнення №62-ДК/0012/По/08/01/-17, які не оскаржені у визначеному законом порядку.

Однак, розмір шкоди, який є предметом даного позову, підлягає доведенню, оскільки є оціночним поняттям та підлягає доказуванню у межах розгляду даної справи.

Порядок визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок визначений постановою Кабінету Міністрів України №963 від 25.07.2007 "Про затвердження Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття та знесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу" (далі - Методика).

Так, розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, визначається для всіх категорій земель та для земель житлової та громадської забудови за встановленими формулами, закріпленими у п. 4 Методики. При цьому, складові формул для визначення розміру шкоди для земель житлової та громадської забудови та інших категорій земель є різними в залежності від категорії земель за цільовим призначенням.

Відповідно до п. 4 Методики розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земель для всіх категорій земель (крім земель житлової та громадської забудови), визначається за такою формулою:

Шс = Пс x Нп x Кф x Кі , де

Шс - розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, гривень;

Пс - площа самовільно зайнятої земельної ділянки, гектарів;

Нп - середньорічний дохід, який можна отримати від використання земель за цільовим призначенням, визначений у додатку 1, з урахуванням переліків, наведених у додатках 2 і 3;

Кф - коефіцієнт функціонального використання земель, визначений у додатку 4;

Кі - коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, який дорівнює добутку коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель за 2007 та наступні роки, що визначається відповідно до Порядку проведення індексації грошової оцінки земель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2000 № 738.

Прокурор в обґрунтування розміру шкоди посилається на розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, виконаний державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Із розрахунку вбачається, що розмір шкоди розрахований за формулою, визначеною для всіх категорій земель (крім земель житлової та громадської забудови).

Для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, були визначені наступні показники:

- категорія земель за основним цільовим призначенням (графа 3 розрахунку) - землі сільськогосподарського призначення (у зв'язку з чим розрахунок здійснювався саме за формулою для всіх категорій земель);

- форма власності - комунальна.

Отже, виходячи з того, що чинним законодавством передбачено дві різні формули щодо розміру шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки, при визначенні розміру такої шкоди слід враховувати категорію земель самовільно зайнятої земельної ділянки.

Стаття 19 Земельного кодексу України визначає, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Відомості про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, як передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державний земельний кадастр", містяться в єдиній державній геоінформаційній системі - Державний земельний кадастр.

За приписами ст. 2 цього Закону Державний земельний кадастр ведеться з метою інформаційного забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при: регулюванні земельних відносин; управлінні земельними ресурсами; організації раціонального використання та охорони земель; здійсненні землеустрою; проведенні оцінки землі; формуванні та веденні містобудівного кадастру, кадастрів інших природних ресурсів; справлянні плати за землю.

Згідно зі статтею 3 цього Закону Державний земельний кадастр базується на таких основних принципах: обов'язковості внесення до Державного земельного кадастру відомостей про всі його об'єкти; єдності методології ведення Державного земельного кадастру; об'єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі; внесення відомостей до Державного земельного кадастру виключно на підставі та відповідно до цього Закону; відкритості та доступності відомостей Державного земельного кадастру, законності їх одержання, поширення і зберігання; безперервності внесення до Державного земельного кадастру відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру, що змінюються; документування всіх відомостей Державного земельного кадастру.

Держателем Державного земельного кадастру є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч. 2 ст. 6 Закону України "Про державний земельний кадастр").

Документами Державного земельного кадастру, які створюються під час його ведення, є: індексні кадастрові карти (плани) України, Автономної Республіки Крим, областей, районів, сіл, селищ, міст; індексні кадастрові карти (плани) кадастрової зони, кадастрового кварталу; кадастрові карти (плани) Автономної Республіки Крим, областей, районів, сіл, селищ, міст, інші тематичні карти (плани), перелік яких встановлюється Порядком ведення Державного земельного кадастру; Поземельні книги (ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державний земельний кадастр").

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про державний земельний кадастр" визначено, що індексною кадастровою картою (планом) є картографічний документ, що відображає місцезнаходження, межі і нумерацію кадастрових зон і кварталів та використовується для присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам і ведення кадастрової карти (плану).

У відповідності до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про державний земельний кадастр" відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру є обов'язковим.

Відділом у Нікопольському районі міськрайонного управління у Нікопольському районі та м. Нікополі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Нікопольську місцеву прокуратуру Дніпропетровської області повідомлено, що спірна земельна ділянка згідно індексно-кадастрової карти відноситься до адміністративно-територіальної одиниці м. Покров (м. Орджонікідзе), земель сільськогосподарського призначення; надана Виконавчому комітету ОСОБА_1 міської ради згідно постанови Верховної Ради України від 14.05.1992 року №2345-ХІІ під розміщення 37 мікрорайону та на даний час не зареєстрована у державному земельному кадастрі (листи №10-4-0.171-21/120-17 від 20.03.2017 - а.с. 18, №561/120-17 від 14.11.2017 - а.с. 94).

Постановою Верховної Ради України "Про перейменування окремих населених пунктів" №1037-VIII від 17.03.2017 місто Орджонікідзе Дніпропетровської області перейменовано на місто Покров.

Згідно з довідкою з державної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями №561/120-17 від 14.11.2017, виданою відділом у Нікопольському районі міськрайонного управління у Нікопольському районі та м. Нікополі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (а.с. 95), земельна ділянка площею 18,4818 га комунальної форми власності, розташована в м. Покров Дніпропетровської області (в межах населеного пункту), належить до категорії земель сільськогосподарського призначення; цільове призначення - землі запасу, землі не надані у власність або користування в межах населених пунктів; угіддя - рілля.

Відповідно до частин 1, 2 статті 20 цього Кодексу віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Доказів зміни цільового призначення зазначеної земельної ділянки у порядку, визначеному ч. 2 ст. 20 Земельного кодексу України, суду не надано, з огляду на що суд доходить висновку про правомірність використання формули, визначеної для всіх категорій земель (крім земель житлової та громадської забудови), при здійсненні розрахунку розміру завданої відповідачем шкоди.

У пункті 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 "Про деяк питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" роз'яснено, що згідно з пунктом 3.1 наказу Державного агентства земельних ресурсів України та Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель від 12.09.2007 №110 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо застосування Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 №963" підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним чи фізичним особам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, є матеріали справи про адміністративне правопорушення, які підтверджують факт вчинення цього правопорушення, а саме: - акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства; - протокол про адміністративне правопорушення; - припис (з вимогою усунення порушення земельного законодавства); - акт обстеження земельної ділянки. Отже, підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі або територіальній громаді внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, є зазначені документи в їх сукупності, оскільки саме вони можуть підтвердити сам факт самовільного зайняття земельної ділянки, розмір зайнятої ділянки та період часу, протягом якого вона використовується без належних правових підстав.

Оскільки матеріалами справи підтверджується як наявність в діях відповідача по самовільному зайняттю земельної ділянки площею 18,4818 га уздовж вул. Зонова м. Покров Дніпропетровської області повного складу цивільного правопорушення, так і розмір заявлених до стягнення збитків, позовні вимоги заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області слід визнати законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_1 міської ради Дніпропетровської області, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива" збитків, завданих самовільним зайняттям спірної земельної ділянки в розмірі 885191,52 грн, то суд зазначає наступне.

Третя особа обґрунтовує свій позов тим, що постановою Верховної Ради України №2345-XII від 14.05.1992 "Про вилучення і надання земельних ділянок для несільськогосподарських потреб та попереднє погодження місць розташування об'єктів" (а.с. 113) було вилучено землі колгоспу ім. Горького Нікопольського району Дніпропетровської області (40,0 га земель, з них 40,0 га ріллі), Криворізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів (1,0 га земель) і надано в постійне користування відділу капітального будівництва виконкому Орджонікідзевської міської Ради народних депутатів під забудову житлового мікрорайону №37. На підтвердження виникнення у Орджонікідзевського міського відділу капітального будівництва права постійного користування на передану йому земельну ділянку тертя особа також посилається на виданий районною Радою народних депутатів Нікопольського району Державний акт на право постійного користування землею, зареєстрований в книзі записів державних актів на право постійного користування землею №12/185, який не містить дати його видачі та проведення реєстрації (а.с. 114-115). Тому, як вказує третя особа, право власності на вказану земельну ділянку належить територіальній громаді м. Покров.

Крім того, третя особа зазначає, що рішенням 17-ї сесії 7-го скликання ОСОБА_1 міської ради №27 від 03.02.2017 "Про затвердження містобудівної документації "Внесення змін до генерального плану, розробка плану зонування міста Покров Дніпропетровської області" затверджено містобудівну документацію "Внесення змін до генерального плану, розробка плану зонування міста Покров Дніпропетровської області". Зі схеми зонування території вбачається, що самовільно зайнята відповідачем земельна ділянка відноситься до земель запасу та є частиною земельної ділянки площею 41,0 га, наданої в постійне користування відділу капітального будівництва виконкому Орджонікідзевської міської Ради народних депутатів. У зв'язку з наведеним третя особа вважає, що, враховуючи наявність у ОСОБА_1 міської ради Дніпропетровської області права постійного користування земельною ділянкою, зміну її цільового призначення (з ріллі на землі запасу), позовні вимоги заявлено в інтересах неналежного позивача і збитки за самовільне зайняття земельної ділянки повинні відшкодовуватись виключно ОСОБА_1 міській раді Дніпропетровської області.

Однак, зважаючи на те, що цільове призначення самовільно зайнятої земельної ділянки, на думку третьої особи, - землі житлової та громадської забудови, ОСОБА_1 міська рада Дніпропетровської області вважає невірним розрахунок розміру збитків, які заявлено до стягнення прокурором. Оскільки внаслідок невірного визначення категорії земель (землі сільськогосподарського призначення замість землі житлової та громадської забудови) розмір збитків значно занижено, третя особа просить стягнути з відповідача за самовільне зайняття земельної ділянки земель житлової та громадської забудови заподіяні збитки в сумі 885191,52 грн.

Зі змісту постанови Верховної Ради України №2345-XII від 14.05.1992 вбачається, що відділу капітального будівництва виконкому Орджонікідзевської міської Ради народних депутатів було передано під забудову, зокрема, 40,0 га саме ріллі, яка відноситься до сільськогосподарських угідь (ч. 2 ст. 22 Земельного кодексу України).

Статтею 2 Земельного кодексу України №562-XII від 18.12.1990 передбачалося, що всі землі України поділяються на: землі сільськогосподарського призначення; землі населених пунктів (міст, селищ міського типу і сільських населених пунктів); землі промисловості, транспорту, зв'язку, оборони та іншого призначення; землі природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; землі лісового фонду; землі водного фонду; землі запасу. Віднесення земель до категорій провадиться відповідно до їх цільового призначення. Переведення земель з однієї категорії до іншої здійснюється у разі зміни цільового призначення цих земель.

Отже, на момент прийняття Верховною Радою України постанови №2345-XII від 14.05.1992 у земельному законодавстві України не існувало такого цільового призначення землі як "під забудову".

Така категорія земель як землі житлової та громадської забудови виникла лише з прийняттям Земельного кодексу України у 2002 році.

Частиною 4 статті 2 Земельного кодексу України №562-XII від 18.12.1990 було встановлено, що віднесення земель до відповідних категорій і переведення їх з однієї категорії до іншої провадиться органами, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання їх у користування, а в інших випадках - органами, які затверджують проекти землеустрою і приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного, оздоровчого, історико-культурного та іншого призначення.

Розглянувши доводи третьої особи, наведенні в обґрунтування позовних вимог, надані докази в їх підтвердження, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що, по-перше, третьою особою не надано доказів її правонаступництва у правовідносинах відділу капітального будівництва виконкому Орджонікідзевської міської Ради народних депутатів із постійного користування вищевказаною земельною ділянкою площею 41,0 га (у тому числі й самовільно зайнятою відповідачем земельною ділянкою площею 18,4818 га); по-друге, не надано й доказів переведення даної земельної ділянки до іншої категорії земель та зміни її цільового призначення ані у порядку, визначеному ст. 2 Земельного кодексу України №562-XII від 18.12.1990 (в редакції від 13.03.1990, яка діяла на момент прийняття постанови Верховної Ради України № 2345-XII від 14.05.1992), ані у порядку, визначеному ч. 2 ст. 20 чинного Земельного кодексу України, з відповідною реєстрацією цих змін в Державному земельному кадастрі.

Згідно з пунктами 2, 5 статті 83 Земельного кодексу України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі:

а) передачі їм земель державної власності;

б) відчуження земельних ділянок для суспільних потреб та з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону;

в) прийняття спадщини або переходу в їхню власність земельних ділянок, визнаних судом відумерлою спадщиною;

г) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

ґ) виникнення інших підстав, передбачених законом.

При цьому, відповідно до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", який набрав чинності з 01.01.2013, внесено зміни до ст. 122 Земельного кодексу України.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, розпорядником земель сільськогосподарського призначення у Дніпропетровській області є Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, яке має право вимагати відшкодування збитків, завданих самовільним використанням землі.

Приписами ч. 1 ст. 15-2 Земельного кодексу України та п. "а" ч. 1 ст. 6 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Постановою Кабінету Міністрів України №482 від 22.07.2016 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України", яка набрала чинності 05.08.2016, внесено зміни до Положення про Держгеокадастр, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015, і визначено, що Держгеокадастр є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції

Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України №963 від 25.07.2007 встановлено, що розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться Держекоінспекцією та її територіальними органами або Держгеокадастром та його територіальними органами.

Отже, чинним законодавством України не наділено будь-які інші органи, в тому числі органи місцевого самоврядування, повноваженнями щодо здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок.

За таких обставин, ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову третьої особи із самостійними вимогами у зв'язку з необґрунтованістю заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті 1600,00 грн судового збору за подання позову заступником керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області покладаються на відповідача; судові витрати по сплаті 13277,88 грн судового збору за подання позову ОСОБА_1 міською радою Дніпропетровської області покладаються на третю особу, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива" (Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Покровське, вул. Радянська, 18-Б; ідентифікаційний код 32616819) на користь ОСОБА_1 міської ради Дніпропетровської області (Дніпропетровська область, м. Покров, вул. Центральна, 48; р/р 1549 ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012; ідентифікаційний код 34081234) збитки у сумі 26958,43 грн, завдані самовільним зайняттям земельної ділянки площею 18,4818 га, видати наказ стягувачу - третій особі після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива" (Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Покровське, вул. Радянська, 18-Б; ідентифікаційний код 32616819) на користь прокуратури Дніпропетровської області (49044, м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, буд. 38, МФО 820172, р/р 0291 в ДКСУ в м. Київ, ідентифікаційний код 02909938) витрати по сплаті судового збору у сумі 1600,00 грн, видати наказ заявнику після набрання рішенням законної сили.

4. У задоволенні позову ОСОБА_1 міської ради Дніпропетровської області, як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору на суму 885191,52 грн відмовити повністю.

5. Витрати по сплаті судового збору у сумі 13277,88 грн покласти на третю особу, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

В судовому засіданні відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 30.01.2018.

Суддя В.Д. Воронько