КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2018 р. Справа№ 925/1264/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Тищенко О.В.

Іоннікової І.А.

секретар судового засідання: Подоляк Р.Ю.

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Азот» на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.11.2017 року у справі № 925/1264/17 (суддя: Васянович А.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Акку-Енерго»

до Публічного акціонерного товариства «Азот»

про стягнення 58 708 грн. 64 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Акку-Енерго» звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Азот» про стягнення боргу у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору від 03 жовтня 2016 року за №473-411 в розмірі 58 708 грн. 64 коп., а саме: 52 812 грн. 16 коп. основний борг, 1 301 грн. 83 коп. 3% річних та 4 594 грн. 65 коп. інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду Черкаської області 07.11.2017 року у справі № 925/1264/17 позовні вимоги ТОВ «Акку-Енерго» задоволено в повному обсязі.

Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства «Азот» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Акку-Енерго» - 52 812,16 грн. основного боргу, 4 594,65 грн. інфляційних втрат, 1 301,83 грн. 3% річних та 1 600,00 грн. витрат на сплату судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, ПАТ «Азот» звернулося до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 07.11.2017 року у справі № 925/1264/17 частково, а саме в частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат та прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріально права, а також допущено неналежне дослідження доказів у їх сукупності.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2017 апеляційну скаргу прийнято од провадження, розгляд справ призначено на 13.12.2017.

Представник позивача 11.12.2017 через канцелярію Київського апеляційного господарського суду надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін, крім того, у своєму відзиві позивач просив розглянути справу за відсутності його представників.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.12.2017 розгляд справи відкладено на 17.01.2018 у зв'язку з неявкою представників сторін.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень ГПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 10 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Враховуючи предмет спору та відсутність клопотань сторін про розгляд справи з викликом сторін, а також враховуючи клопотання позивача, яке міститься у відзиві, про розгляд справи без участі його представника, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику представників сторін.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, наявні в ній докази та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

03 жовтня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Азот» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Акку-Енерго» (постачальник) було укладено договір за №473-411 (надалі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору постачальник зобов'язався поставити та передавати у власність покупцеві тягову акумуляторну батарею 7ТРzS 560/80V заповнену електролітом, виробник «ТАВ» Словенія, а покупець - приймати та оплатити продукцію згідно специфікації.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором купівлі-продажу.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав та поставив відповідачу товар на суму 105 624 грн. 31 коп., що підтверджується копією видаткової накладної №РН-1121001 від 21 листопада 2016 року.

Товар було прийнято відповідачем, що підтверджується підписом уповноваженої довіреністю від 15 листопада 2016 року особи у видатковій накладній.

Однак обов'язок щодо оплати поставленого товару покупець виконав частково, здійснивши передоплату в сумі 52 812 грн. 15 коп., в зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 52 812 грн. 16 коп. боргу.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 2.3. Договору покупець здійснює оплату за даним договором в наступному порядку:

- перший платіж - передоплата в розмірі 50% від вартості продукції за договором покупець здійснює протягом 10 банківських днів з дати підписання даного договору обома сторонами;

- другий платіж - 50% по факту поставки продукції на протязі 5 банківських днів.

Отже, з урахуванням умов п. 2.3. Договору строк оплати поставленого товару настав 28 листопада 2016 року.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином сума боргу в розмірі 52 812 грн. 16 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку, що не заперечується відповідачем..

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на відсутність в Договорі положень щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних як підставу для часткової відмови в позові, оскільки стягнення вказаних сум чітко регулюється нормами чинного законодавства та не вимагає додаткового регулювання Договором.

Здійснивши перевірку правильності нарахування інфляційних втрат та 3% річних, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що 3% річних нараховано вірно, розмір інфляційних нараховано позивачем в меншому розмірі, однак враховуючи відсутність клопотань про вихід за межі позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню 4 594 грн. 65 коп. інфляційних втрат, а також 1 301 грн. 83 коп. 3% річних.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування чи зміни не вбачається, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Азот» на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.11.2017 року у справі № 925/1264/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 07.11.2017 року у справі № 925/1264/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 925/1264/17 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст складено та підписано 29.01.2018.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді О.В. Тищенко

І.А. Іоннікова