КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2018 р. Справа№ 910/4209/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Чорної Л.В.

Майданевича А.Г.

при секретарі Даниленко Т.О.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 25.01.2018р.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ефенес Пропертіз Лімітед" (Company "Efenes Properties Limited")

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2017р. (повний текст підписано 09.06.2017р.)

у справі №910/4209/17 (суддя Сташків Р.Б.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ефенес Пропертіз Лімітед" (Company "Efenes Properties Limited")

до 1) Публічного акціонерного товариства "Перехідний банк "РВС Банк";

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АРБО ФІНАНС";

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Скілінг",

за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору

на стороні позивача -

1) Дочірнє підприємство "Фірма "Дайленко";

2) Публічне акціонерне товариство "Омега Банк";

на стороні відповідача -

3) Товариство з обмеженою відповідальністю "БФ Груп"

про визнання зобов'язань відсутніми та визнання договорів недійсними.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2017р. відмовлено в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "Ефенес Пропертіз Лімітед" (Company "Efenes Properties Limited"), звернулось з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушено або неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 07.07.2017, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ефенес Пропертіз Лімітед" (Company "Efenes Properties Limited") передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Куксова В.В., судді Гончарова С.А., Станіка С.Р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2017 № 910/4209/17 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ефенес Пропертіз Лімітед" (Company "Efenes Properties Limited") на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2017р. у справі №910/4209/17 з доданими до неї документами повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини першої статті 97 ГПК України.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.10.2017 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ефенес Пропертіз Лімітед" (Company "Efenes Properties Limited") задоволено, а ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2017 у справі № 910/4209/17 скасовано, а справу передано на розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Відповідно автоматичного розподілу справ між суддями для розгляду даної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: Куксова В.В., (головуючий), Станіка С.Р., Гончарова С.А.

Розпорядженням від 20.11.2017р. у зв'язку з перебуванням судді Станіка С.Р., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів Гончарова С.А., Майданевича А.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.11.2017р. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ефенес Пропертіз Лімітед" (Company "Efenes Properties Limited") до розгляду та порушено апеляційне провадження у справі № 910/4209/17. Розгляд справи призначено на 14.12.2017р.

29.11.2017р. через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від відповідача 1 надійшли заперечення на апеляційну скаргу.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 13.12.2017р. у зв'язку з перебуванням судді Гончарова С.А., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів: Чорної Л.В., Майданевича А.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ефенес Пропертіз Лімітед" (Company "Efenes Properties Limited") до розгляду. Розгляд справи призначити на 25.01.2018р.

14.12.2017р. через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від третьої особи -3 надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Відповідач-2 та третя особа-2 в судове засідання 25.01.2018 своїх представників не направили, причин неявки суду не повідомили, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Через канцелярію суду заяв та клопотань не подавали.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов'язок суду відкласти апеляційний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, з метою дотримання розумних процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутності представників відповідача -2 та третьої особи-2, за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, між ЗАТ "Сведбанк Інвест" (у подальшому перейменований у ПАТ "Омега Банк") та ДП "Фірма "Дайленко" 22.07.2008 було укладено Кредитний договір №638.

Між ПАТ "Омега Банк" (продавець) та ТОВ "Фінансова компанія "Іпотека Кредит" (покупець) 31.12.2014 було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом КМНО за реєстровим номером №1898 і додатковий договір до нього від 09.01.2015 посвідчений приватним нотаріусом КМНО Літвіновим А.В. за реєстровим номером №4. Як вбачається з умов Договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 та додатків до нього, продавцем було передано покупцеві, зокрема, право вимоги за Кредитним договором №638 від 22.07.2008.

В подальшому, постановою Правління НБУ №152 від 02.03.2015 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Омега Банк" до категорії неплатоспроможних" банк було віднесено до категорії неплатоспроможних. На підставі цієї постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №52 від 02.03.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Омега Банк", а саме про початок процедури виведення банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації з 03.03.2015 по 02.06.2015 включно, і призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію.

21.05.2015 уповноваженою особою Фонду на підставі п.3 ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" було направлено ТОВ "Фінансова компанія "Іпотека Кредит" повідомлення №582 про нікчемність Договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 укладеного між ПАТ "Омега Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Іпотека Кредит".

При цьому, відповідно до протоколу засідання Виконавчої дирекції Фонду від 03.06.2015 №150/15 було затверджено план врегулювання виходу неплатоспроможного банку ПАТ "Омега Банк" з ринку шляхом створення та продажу інвестору перехідного банку і подальшою ліквідацією неплатоспроможного банку та вирішено передати активи і зобов'язання неплатоспроможного банку ПАТ "Омега Банк" на користь перехідного банку ПАТ "Перехідний банк "РВС Банк".

Між ПАТ "Омега Банк" в особі уповноваженої особи Фонду і ПАТ "Перехідний банк "РВС Банк" 03.07.2015 було укладено Акт №124/07/2015-К приймання-передачі перехідному банку в порядку правонаступництва прав на активи неплатоспроможного банку. Відповідно до зазначеного Акту ПАТ "Омега Банк" в порядку правонаступництва здійснив заміну кредитора у зобов'язаннях по Кредитному договору №638 від 22.07.2008 і передав ПАТ "Перехідний банк "РВС Банк" всі права, зокрема, по кредитному договору №638 від 22.07.2008.

У справі № 826/12348/15, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.07.2015 було визнано протиправними дії та рішення уповноваженої особи Фонду щодо визнання нікчемним договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 укладеного між ПАТ "Омега Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Іпотека Кредит". Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015 у справі №826/12348/15 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.07.2015 було залишено без змін.

Вказані обставини, зокрема щодо ПАТ "Омега Банк", ДП "Фірма "Дайленко", ТОВ "Фінансова компанія "Іпотека Кредит" та ПАТ "Перехідний банк "РВС Банк" встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 15.09.2016 у справі №910/11614/16, яке є чинним та не скасованим, тому в силу ст. 75 ГПК України не доводяться знову при вирішенні даного спору.

З наявних в матеріалах справи доказів слідує, що між Позивачем, як іпотекодавцем, та ЗАТ "Сведбанк Україна", як іпотекодержателем, у забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором №638 від 22.07.2008, було укладено Іпотечний договір № 638/ІП-3 від 30.07.2008, за яким Позивач виступив майновим поручителем, передавши в іпотеку предмет іпотеки вартістю 15 609 765,73 доларів США.

Вище вказувалось, що 03.07.2015 за актом приймання передачі №124/07/2015-К ПАТ "Омега Банк" передало ПАТ "Перехідний банк "РВС Банк" права на активи неплатоспроможного банку; додатком № 1 до акту зафіксовано набуття ПАТ

"Перехідний банк "РВС Банк" прав вимоги до позичальника за Кредитним договором від 22.07.2008 № 638 на загальну суму 4 369 866, 27 дол. США.

Таким чином, з умов описаних вище договорів слідує, що вартістю іпотеки, яка надавалася за Іпотечним договором № 638/ІП-3, на час його укладення - 15 609 765,73 доларів США, покривалося зафіксоване додатком №1 до акту набуте ПАТ "Перехідний банк "РВС Банк" право вимоги до позичальника за Кредитним договором від 22.07.2008 № 638 на загальну суму 4369866, 27 дол. США.

18.09.2015 ПАТ "Перехідний банк "РВС Банк" здійснив позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором і зареєстрував за собою право власності на зазначений вище предмет іпотеки - нерухоме майно.

У справі № 826/24434/15 постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2016 визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віти Володимирівни індексний номер №24568213 від 18.09.2015 щодо державної реєстрації права власності за ПАТ "Перехідний банк "РВС Банк" нерухомого майна - нежитлових приміщень з № 1 по № 5, № 5а, з № 6 по № 20 (групи приміщень 15), №№1, 1а, 3, № 2 по № 10 (групи приміщень 16), з № 1 по № 11, №№11а, 12, 13 (групи приміщень № 18) - фізкультурно-оздоровчий комплекс загальною площею 1324,60 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 18 січня 2017 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2016 року.

Разом з цим, Верховним Судом України 07.03.2017 відкрито провадження у вказаній справі № 826/24434/15 та витребувано справу з Окружного адміністративного суду міста Києва. Станом на час розгляду судом першої інстанції даної справи №910/4209/17 результати перегляду Верховним Судом України справи № 826/24434/15 у ЄДР судових рішень були відсутні.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем у даній справі не спростовано, що після указаного скасування ним було відновлено запис щодо реєстрації за ним права власності та 22.09.2016 здійснено відчуження предмету іпотеки без згоди іпотекодержателя на користь ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які стали власниками відповідно 1/3, 1/6 та 1/2 часток нерухомого майна - предмету іпотеки.

30.09.2016 ПАТ "Перехідний банк "РВС Банк" за договором про відступлення права вимоги, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. за № 3046, відступив належні йому права вимоги за Кредитним договором та права за Іпотечним договором на користь ТОВ "ФК "Арбо Фінанс".

Вказаний договір відступлення є одним з спірних у межах даного спору у справі № 910/4209/17.

Місцевий господарський суд вірно встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 15.09.2016 у справі №910/11614/16, яке є чинним та не скасованим, встановлено, що за Договором купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 ПАТ "Омега Банк" відступив ТОВ "Іпотека Кредит" усі права вимоги за Кредитним договором №638 від 22.07.2008, і згідно п. 1.1 вказаного договору "права вимоги" означає усі права вимоги (існуючі, майбутні, наявні, умовні) продавця у якості кредитора до позичальників за кредитними договорами та усіма договорами забезпечення.

Однак, предметом доказування та дослідження у справі №910/11614/16, як вбачається з тексту рішення, були умови Кредитного договору №638 від 22.07.2008 у сукупності з умовами Договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014, а оцінка умовам Іпотечного договору № 638/ІП-3 від 30.07.2008 у сукупності з умовами вказаних договорі не надавалася.

На рахунок тлумачення "права вимоги", то судом у вказаному рішення надавалась оцінка, що сторони мали на увазі під цим терміном, а питання чи дійсно відбувся перехід прав вимоги за Іпотечним договором № 638/ІП-3 від 30.07.2008, то у рішенні Господарського суду міста Києва від 15.09.2016 у справі №910/11614/16 цій стороні правовідносин сторін оцінка не надавалася.

Натомість, це було предметом дослідження у справі № 910/8536/16 Господарського суду міста Києва.

У рішенні Господарського суду міста Києва від 29.06.2016 у справі №910/8536/16, яке є чинним та не скасованим, оцінюючи доводи, що на підставі Акту №124/07/2015-К приймання-передачі перехідному банку ПАТ "Перехідний банк "РВС банк" прав на активи неплатоспроможного банку ПАТ "Омега банк" останній набув право вимоги за Іпотечним договором № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М., зареєстрований в реєстрі за № 4518, суд дійшов висновку, що:

1) заміна сторони у зобов'язанні стосовно виконання Кредитного договору №638 від 22.07.2008 та Іпотечного договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008 відбулася на стадії запровадження у ПАТ "Омега банк" тимчасової адміністрації;

2) акт № 124/07/2015-К приймання-передачі перехідному банку ПАТ "Перехідний банк "РВС банк" прав на активи неплатоспроможного банку ПАТ "Омега банк" від 03.07.2015 за своєю правовою природою не є правочином - договором про відступлення права вимоги як підстава для заміни кредитора у зобов'язанні п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України;

3) але оскільки заміна сторони у зобов'язанні стосовно виконання Кредитного договору №638 від 22.07.2008 та Іпотечного договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008 відбулася на стадії запровадження банку тимчасової адміністрації, то спірні правовідносини підлягають врегулюванню з урахуванням Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";

5) відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду затверджує план врегулювання з обов'язковим дотриманням принципу найменших витрат для Фонду; у плані врегулювання визначаються заходи, зокрема, створення та продаж інвестору перехідного банку з передачею йому активів і зобов'язань неплатоспроможного банку і подальшою ліквідацією неплатоспроможного банку;

6) відповідно до ст. 42 вказаного Закону перехідному банку передаються всі або визначена відповідно до плану врегулювання частина активів і зобов'язань неплатоспроможного банку; перехідний банк у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення), а також набуває обов'язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов'язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.

Таким чином, у розумінні вказаних норм Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" заміна кредитора у зобов'язаннях відбувається не шляхом укладення правочину - договору про відступлення права вимоги, що є підставою для заміни кредитора у зобов'язанні п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, натомість заміна кредитора відбувається у порядку правонаступництва при передачі всіх або визначеної відповідно до плану врегулювання частина активів і зобов'язань неплатоспроможного банку.

В рішенні Господарського суду міста Києва від 29.06.2016 у справі №910/8536/16, яке є чинним та не скасованим, суд встановив, що акт № 124/07/2015-К приймання-передачі перехідному банку ПАТ "Перехідний банк "РВС банк" прав на активи неплатоспроможного банку ПАТ "Омега банк" від 03.07.2015 засвідчує факт заміни (внаслідок правонаступництва), ПАТ "Омега Банк", як кредитора, на ПАТ "Перехідний банк "РВС банк", за зобов'язаннями ПАТ "Омега Банк", які виникли на підставі Кредитного договору №638 від 22.07.2008 та Іпотечного договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008 в порядку ч. 12 ст. 42 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції чинній станом на день існування спірних правовідносин).

Вказана обставина набуття прав кредитора, у тому числі за Іпотечним договором № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008, встановлена вищеописаним рішенням суду у справі №910/8536/16, яке є чинним та не скасованим, тому в силу ст. 75 ГПК України не доводиться знову при вирішенні даного спору.

Вказане вище також не суперечить обставинам, встановленим рішенням Господарського суду міста Києва від 23.12.2016 у справі № 910/12302/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2017.

Отже, ПАТ "Перехідний банк "РВС банк" стало іпотекодержателем (як правонаступник) ПАТ "Омега банк" по Іпотечному договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008, тому мав право відступати своє право вимоги по Іпотечному договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008 іншій особі - шляхом укладення 30.09.2016 договору про відступлення права вимоги, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. за № 3046, і відступами належні йому права вимоги в Іпотечному договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008 на користь ТОВ "ФК "Арбо Фінанс".

Набувши права вимоги як іпотекодержатель по Іпотечному договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008 на підставі вказаного договору відступлення, правомірно відступило це право, як законний та належний іпотекодержатель, за договором від 08.12.2016 про відступлення прав вимоги, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. за № 4176, новому кредитору - ТОВ "Фінансова компанія "Скілінг".

Беручи до уваги викладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки укладення вищеописаних договорів відступлення усупереч твердженням Позивача відбулося законним шляхом - відчужувач, ПАТ "Перехідний банк "РВС банк", став іпотекодержателем (як правонаступник) ПАТ "Омега банк" по Іпотечному договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008 в силу закону, як описано вище, то у суду відсутні підстави визнавати недійсними вищеописані договори відступлення права вимоги від 30.09.2016 та від 08.12.2016, а тому місцевий господарський суд правомірно відмовив в позові в цій частині.

Суд першої інстанції вірно зауважив, що наявність або відсутність у ЄДР іпотечного обтяження на чинність Іпотечного договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008 та оскаржуваних договорів відступлення права вимоги від 30.09.2016 та від 08.12.2016 не впливає; Законом України "Про іпотеку" не передбачено зворотного.

Отже, враховуючи, що описаним вище рішенням №910/8536/16 встановлено законного іпотекодержателя - ПАТ "Перехідний банк "РВС банк", а у даному рішенні суд встановив законність укладення оспорюваних договорів відступлення права вимоги від 30.09.2016 та від 08.12.2016, а відтак - законність наступних іпотекодержателей у спірних правовідносинах, то всупереч тверджень Позивача (апелянта) реєстрація у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно іпотечного обтяження на підставі Іпотечного договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008 за кожним з наступних після ПАТ "Перехідний банк "РВС Банк" іпотекодержателей на підставі вищевказаних договорів відступлення (ТОВ "Фінансова компанія "АРБО ФІНАНС" та ТОВ "Фінансова компанія "Скілінг") була правомірною.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача про визнання відсутніми зобов'язань позивача перед ПАТ "Перехідний банк "РВС банк" по Іпотечному договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008, та як вірно зазначено місцевим господарським судом, що ПАТ "Перехідний банк "РВС банк" не є належним відповідачем за вимогами про визнання відсутніми зобов'язань по Іпотечному договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008, оскільки відбулася заміна іпотекодержателя по цьому іпотечному договору, що описано вище, і ці зобов'язання перейшли до інших осіб, тому на ПАТ "Перехідний банк "РВС банк" на даний час не порушуються права Позивача у межах правовідносин між ними, які були по Іпотечному договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008.

Беручи до уваги викладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні вимоги позивача про визнання відсутніми зобов'язань Позивача перед ПАТ "Перехідний банк "РВС банк" по Іпотечному договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008.

Також слід зазначити, що посилання позивача в позовній заяві на те, що у зв'язку з законним іпотечним обтяженням (яке описано вище судом) у позивача виникли складнощі у правовідносинах з особами, яким він відчужив іпотечне майно, то це є питаннями правовідносин позивача з його покупцями, яким він відчужив майно, але порушення його прав з боку ПАТ "Перехідний банк "РВС банк" у межах правовідносин між ними, які були по Іпотечному договору № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008, жодним чином не доводить.

Судом першої інстанції вірно відхилені посилання позивача, що порушено його інтерес, який полягає у тому, щоб позивач, як сторона правочину, перебував у певному правовому становищі (правова визначеність), оскільки право позивача на правову визначеність у спірних правовідносинах відповідачами жодним чином не порушується - судом вище встановлено та описано черговість та законність заміни іпотекодержателей (відповідачів) за Іпотечним договором № 638/ІІІ-3 від 30.07.2008, та що ця заміна (ПАТ "Перехідний банк "РВС Банк" потім ТОВ "Фінансова компанія "АРБО ФІНАНС", потім ТОВ "Фінансова компанія "Скілінг") була правомірною, відтак правова визначеність для позивача присутня та описана вище.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2017р. у справі №910/4209/17 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Ефенес Пропертіз Лімітед" (Company "Efenes Properties Limited"), викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 р. N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 р. N3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Ефенес Пропертіз Лімітед" (Company "Efenes Properties Limited") на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2017р. у справі №910/4209/17 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ефенес Пропертіз Лімітед" (Company "Efenes Properties Limited") - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2017р. у справі № 910/4209/17 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/4209/17 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Верховного суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді Л.В. Чорна

А.Г. Майданевич

Повний текст постанови складено 01.02.2018 року.