ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року м. ОдесаСправа № 915/1006/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Діброви Г.І.

суддів Богатиря К.В., Разюк Г.П.

секретар судового засідання Бендерук Є.О.

за участю представників учасників справи:

від позивача ОСОБА_1 за договором про надання правової допомоги у господарських справах від 02.01.2018 року;

від відповідача ОСОБА_2 за довіреністю від 30.01.2018 року № 17/1-687

за апеляційною скаргою Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект, м. Миколаїв

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.12.2017 року, суддя Мавродієва М.В., м. Миколаїв, повний текст складено 19.12.2017 року

у справі № 915/1006/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Ексимгаз, м.Запоріжжя

до Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект, м. Миколаїв

про внесення змін до пункту 4.1 договору на постачання природного газу від 25.12.2015 року № ПГ-042/16-УМГХТГ, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Ексимгаз та Державним підприємством Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект, м. Миколаїв

27.09.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю Ексимгаз, м.Запоріжжя звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект, м. Миколаїв, в якій просило суд внести зміни до пункту 4.1 договору на постачання природного газу від 25.12.2015 року № ПГ-042/16-УМГХТГ, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Ексимгаз та Державним підприємством Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект, м. Миколаїв, шляхом доповнення даного пункту абзацом у наступній редакції: «З 01 грудня 2016 року ціна природного газу, який планується до постачання у грудні 2016 року, яку Споживач сплачує Постачальнику за 1000 куб. м. природного газу складає: 6833 грн. 33 коп., крім того ПДВ 1366 грн. 67 коп., разом 8200 грн. 00 коп.», а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідача судові витрати.

Позов обґрунтовано тим, що позивач, як постачальник, свої зобовязання за договором від 25.12.2015 року №ПГ-042/16-УМГ ХТГ виконав у повному обсязі, а саме: поставив необхідний обсяг газу відповідачу, а відповідач свої зобовязання за договором не виконав, оскільки не був згоден із запропонованою йому ціною на газ.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 14.12.2017 року у справі №915/1006/17 (суддя Мавродієва М.В.) позов задоволено в повному обсязі, внесено зміни до пункту 4.1 договору в редакції, викладеній у позовній заяві, а також відшкодовано позивачу за рахунок відповідача судові витрати.

Державне підприємство Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект, м. Миколаїв з рішенням суду не погодилось, тому звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.12.2017 року у справі №915/1006/17 і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Ексимгаз, м. Запоріжжя відмовити повністю, а також відшкодувати відповідачу за рахунок позивача судові витрати за подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права і неповним зясуванням всіх обставин справи.

Зокрема, скаржник посилається на те, що для зміни умов договору мають бути наявними обставини, зазначені у статті 651 або 652 Цивільного кодексу України, при цьому, на думку відповідача, позивачем не доведено наявність істотного порушення договору відповідачем, підтвердження завданої йому будь-якої шкоди або затрат, понесених позивачем.

Державне підприємство Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект, м. Миколаїв в апеляційній скарзі зазначає, що зміна ціни в договорі після його виконання сторонами не допустимим, а також посилається на те, що місцевим господарським судом взагалі не було взято до уваги того, що строк дії договору сплинув, в частині здійснення оплати його вартості є таким, що виконаний і немає підстав вносити зміни до уже не діючого договору.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю Ексимгаз, м. Запоріжжя 30.01.2018 року через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить суд апеляційну скаргу Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект, м. Миколаїв залишити без задоволення, рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.12.2017 року у справі № 915/1006/17 без змін. У відзиві позивач зазначає, що, на його думку, були наявними всі чотири умови, передбачені частиною другою статті 652 Цивільного кодексу України для зміни умов договору в судовому порядку. Також, на думку, позивача, договір продовжує свою дію до повного виконання сторонами своїх зобовязань за договором.

Судовою колегією відзив долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої доводи та заперечення щодо апеляційної скарги з мотивів, що викладені письмово.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект, м.Миколаїв підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.12.2017 року у справі № 915/1006/17 не відповідає вимогам чинного законодавства України, тому підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного.

Місцевим господарським судом і апеляційним господарським судом встановлено та неоспорено учасниками справи такі обставини.

Між Державним підприємством Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект (Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Ексимгаз (Постачальник) було укладено договір постачання природного газу від 11.12.2015 року №ПГ-042/16-УМГ ХТГ, за умовами якого Постачальник зобов'язався поставити споживачу з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року включно, природний газ для власного використання з транспортуванням магістральними трубопроводами, а Споживач зобов'язався прийняти та оплатити товар у відповідності до умов даного договору.

У пункті 1.3 договору визначено, що обсяги закупівлі товару можуть бути зменшені у зв'язку із зменшенням фактичного обсягу видатків Споживача.

Відповідно до пункту 3.3 договору приймання-передача природного газу, поставленого постачальником та прийнятого споживачем у звітному місяці, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою щомісячних актів приймання-передачі, які є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Пунктом 4.2 договору загальна вартість природного газу за цим договором на момент його укладення становить: 145 532 895 грн. 20 коп., крім того ПДВ (20%) 29 106 579 грн. 04 коп., всього 174 639 474 грн. 24 коп.

Моментом оплати вважається день надходження грошових коштів на рахунок постачальника (пункт 4.2.1 договору)

Згідно з пунктом 4.3 договору сторони узгодили, що зміна ціни природного газу відповідно до підпункту 4.3.2. даного договору, визначається в додаткових угодах до даного договору, в зв'язку з тим, що зміна ціни може відбуватися як в бік збільшення, так і в бік зменшення, ціна договору підлягає зміненню в залежності та пропорційно таким змінам.

У пункті 4.3.1 договору вказано, що в разі незгоди Споживача з встановленою ціною, крім випадків, передбачених пунктом 4.3.2 договору, додаткова угода не підписується, а Споживач зобов'язується надати Постачальнику листа, погодженого з газорозподільним підприємством про зняття обсягів природного газу в даному місяці постачання, погодженого з оператором Єдиної газотранспортної системи протягом 3 робочих днів з моменту недосягнення згоди про зміну ціни на природний газ.

Відповідно до пункту 4.3.2 договору зміна ціни на природний газ, в тому числі протягом місяця споживання, відбувається у зв'язку із набранням чинності відповідних нормативно-правових актів органів державної влади України, наказів Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, власниками ресурсу газу, які впливають на ціну природного газу, в тому числі граничного рівня цін на природний газ та тарифів на транспортування і розподіл природного газу, є встановленою для Споживача, їм погодженою, та обов'язковою для розрахунків між сторонами за цим договором.

Положеннями пункту 9.1 договору передбачено, що він набирає чинності з моменту його підписання та діє по 31.12.2016 року включно, а в частині не виконаних зобов'язань до їх повного виконання.

У пункті 9.2 договору визначено, що умови договору можуть бути змінені на підставі нормативних актів Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, НКРЕ або іншого органу, що регулюють відносини з поставок природного газу та правил роботи на ринку газу України, шляхом підписання відповідних додаткових угод.

Пунктом 9.3. договору сторони обумовили, що всі доповнення та додаткові угоди набирають чинності та мають перевагу над раніше укладеними та над положеннями даного договору в разі, коли вони укладені в письмовій формі, мають дату, номер, посилання на даний договір, підписи уповноважених представників Сторін та оригінальні печатки підприємств. Зміст договору та його додатків не можуть суперечити чинному законодавству України (пункт 9.5 договору).

Між сторонами було укладено 10 Додаткових угод до договору, якими сторони щомісячно змінювали ціну природного газу (а.с.15-24).

Пунктом 5.1.1 договору у редакції Додаткової угоди від 15.02.2016 року №2 передбачено, що Споживач зобовязаний сплатити вартість обєму природного газу на рахунок постачальника на умовах 100% попередньої оплати замовлених обсягів природного газу до 19-го числа місяця, що передує місяцю поставки, у відповідності до рахунку на оплату, виставленого постачальником. Рахунок постачальника повинен містити посилання на номер та дату договору, ціну природного газу, визначену у пункті 4.1 договору. та загальну вартість природного газу, за який здійснюється оплата, з ПДВ.

Додатковою угодою від 28.10.2016 року № 10 узгоджено ціну природного газу, який планується до постачання у листопаді 2016 року, яку споживач сплачує постачальнику за 1000,0 кубічних метрів природного газу, в розмірі 6 103 грн. 00 коп., крім того ПДВ 1220 грн. 60 коп., а разом 7 323 грн. 60 коп.

Позивачем було виставлено відповідачу рахунок-фактуру від 14.11.2016 року №ЕГ-0000268 на оплату газу в кількості 2500 тис. куб. м. за ціною 6103 грн. 00 коп. (без ПДВ) на суму 18 309 000 грн. 00 коп. з ПДВ. В даному рахунку-фактурі зазначено, що рахунок дійсний до сплати до 20.11.2016 року.

Платіжним дорученням від 18.11.2016 року № 1384 Державне підприємство Науково-виробничого комплексу газотурбобудування Зоря-Машпроект, м. Миколаїв повністю оплатило рахунок-фактуру від 14.11.2016 року № ЕГ-0000268 на суму 18 309 000 грн. 00 коп. з ПДВ.

Як зазначає позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Ексимгаз не є газовидобувною компанією, тому закупає природний газ в інших оптових продавців. Такими продавцями газу для Товариство з обмеженою відповідальністю Ексимгаз в грудні 2016 року було Товариство з обмеженою відповідальністю ГК Укргаз, Товариство з обмеженою відповідальністю Газові ресурси, Товариство з обмеженою відповідальністю Східний геологічний союз (договір купівлі-продажу природного газу від 16.11.2016 року №98Г/СГС-ЕГ, договір купівлі-продажу природного газу від 25.10.2016 року №74/16-ГКУ та договір купівлі-продажу природного газу від 09.08.2016 року №ДО 63).

Після узгодження ціни на закупівлю газу з власниками ресурсу, позивачем було прийнято рішення про необхідність перегляду ціни для усіх споживачів природного газу, в тому числі для відповідача.

Товариство з обмеженою відповідальністю Ексимгаз, м.Запоріжжя 28.11.2016 року направило на адресу Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект, м. Миколаїв лист вих. № 710 з пропозицією підписати додаткову угоду до договору в частині збільшення ціни на газ до 6 833 грн. 33 коп., ПДВ 1 366 грн. 67 коп., тобто на загальну суму 8 200 грн. 00 коп. у звязку із збільшенням ціни на природний газ власниками ресурсу газу на грудень 2016 року. До листа було додано підписаний з боку позивача проект додатної угоди.

Відповідач листом від 16.12.2016 року № 17/1-10872 відмовив в укладанні додаткової угоди з підстав невідповідності запропонованої ціни прейскуранту Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на грудень 2016 року, зменшення Споживачем у цей період запланованого місячного обєму споживання природного газу, про що було повідомлено 14.11.2016 року Постачальника та здійснення відповідачем 18.11.2016 року оплати заявленого обєму газу в якості попередньої оплати, який і повинен бути поставлений в грудні місяці.

Недосягнення згоди щодо внесення змін до пункту 4.1 договору стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Судова колегія зазначає, що місцевий господарський суд вірно встановив обставини справи, проте висновки, викладені у рішенні Господарського суду Миколаївської області не відповідають вищенаведеним обставинам справи, що є підставою для скасування оскарженого рішення з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

За приписами статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Положеннями абзацу 3 пункту 5 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року № 329-VШ встановлений обов'язок постачальника повідомляти споживача про намір внесення змін то договору постачання природного газу в частині умов постачання до початку дії таких змін та гарантування права споживача на дострокове розірвання договору постачання, якщо нові умови постачання є для нього неприйнятними.

Позивач порушив вимоги статті 188 Господарського кодексу України та статті 12 Закону України «Про ринок природного газу», направивши лист з пропозицією внести зміни в договір лише тільки 28.11.2016 року розуміючи, що відповідач з урахуванням поштового обігу не отримує пропозицію вчасно та відповідно не зможе використати своє право на відмову від договору або своєчасно надати Постачальнику листа, погодженого з газорозподільним підприємством про зняття обсягів природного газу в даному місяці.

Відповідно до частини 3 статті 653 Цивільного кодексу України якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Порядок набрання чинності рішенням суду встановлено процесуальним законодавством і не вирішується у судовому засіданні. В той же час, судом може бути встановлений момент у часі, з якого договір вважатиметься зміненим або розірваним.

Однак визначення цього моменту повинно бути обґрунтованим з посиланням на норми матеріального права, які передбачають певні обставини, з якими дата набрання чинності змін до договору є іншою від дати набрання чинності рішенням суду.

Частиною 1 статті 653 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Положеннями статті 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах встановлених договором або законом.

В силу приписів частини 3 статті 632 Цивільного кодексу України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Законодавцем дана норма була встановлена саме для стабільності цивільного обороту.

З матеріалів справи вбачається, що пропозицію про внесення змін до договору шляхом укладання додаткової угоди № 11, якою позивач запропонував пункт 4.1 договору викласти в новій редакції, Державне підприємство "Науково-виробничий комплекс газотубобудування «Зоря»-«Машпроект» отримало в грудні 2016 року, тобто вже в місяці споживання природного газу за умови здійснення 18.11.2016 року повної 100% оплати вартості замовленого газу на підставі рахунку-фактури № ЕГ-0000268, в якому самим позивачем була зазначена ціна і обєми газу з посиланням на номер договору. Відповідь на цей лист надана 16.12.2016 року. Таким чином, позивачем не було дотримано 20-ти денний термін, встановлений законодавством, для врегулювання переддоговірного спору для можливості звернення до суду з такими позовними вимогами.

При цьому у відповідності до пункту 9.1 договору, строк його дії закінчився 31.12.2016 року, у добровільному порядку питання про внесення змін до закінчення дії договору вирішено не було, а з відповідним позовом до суду Товариство з обмеженою відповідальністю Ексимгаз, м. Запоріжжя звернулось аж у вересні 2017 року. Тобто, позивач просить суд внести зміни до пункту договору, який закінчив свою дію і був виконаний сторонами у повному обсязі.

Слід мати на увазі, що розповсюдження змін до договору на минулий період є суттєвою обставиною, з огляду на те, що за цей період договір уже виконувався його сторонами в тому об'ємі, який був передбачений умовами договору на той час, в т.ч. щодо розміру плати за поставлений газ.

Тобто, якщо необхідність зміни ціни після виконання договору зумовлена істотною зміною обставин, то, у разі відсутності на це згоди сторін, ціна може бути змінена за рішенням суду в порядку, встановленому статтею 652 Цивільного кодексу України.

Тому до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення саме статті 652 Цивільного кодексу України, а не статті 651 Цивільного кодексу України.

Частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України встановлено, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Судова колегія розглянула і відхилила посилання позивача у відзиві на апеляційну скаргу на існування всіх чотирьох умов, визначених частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України за наступними мотивами.

У даному випадку позивач не довів належними та допустимими доказами по справі наявність усіх чотирьох умов, визначених законом, тому немає підстав для зміни на минулий період умов договору на підставі статті 652 Цивільного кодексу України.

Зокрема, позивач посилається на те, що укладанням договору сторони погодили механізм дій при зміні ціни на природний газ. Суд апеляційної інстанції зазначає, що такий механізм дій при внесенні змін у відповідності до укладеного між сторонами договору та приписів чинного законодавства, зокрема, статей 188 Господарського кодексу України та статті 12 Закону України «Про ринок природного газу», передбачає завчасне звернення до іншої сторони з погодженням змін та доповнень до договору, а не після його виконання належним чином обома контрагентами.

Посилання позивача на те, що у звязку з початком опалювального сезону, у грудні 2016 року, зросли ціни на газ, який Товариство з обмеженою відповідальністю Ексимгаз, м. Запоріжжя закуповувало у інших субєктів господарювання також не може бути прийнято в якості підстави для зміни умов договору за нормами статті 652 Цивільного кодексу України, яку позивач не міг передбачити заздалегідь.

Твердження позивача про те, що він обєктивно не міг усунути обставини зростання ціни на ринку природного газу також не можуть бути підставою для застосування до правовідносин статті 652 Цивільного кодексу України, оскільки за приписами чинного господарського законодавства субєкти господарювання здійснюють господарську діяльність на власний ризик і те, що позивач завчасно не передбачив зростання ціни у звязку з опалювальним сезоном та не звернувся до відповідача до моменту виконання умов договору є обставиною, яка, навпаки, порушила б співвідношення майнових інтересів відповідача і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

До того ж, посилання позивача на нібито продовження дії договору з посиланням на пункт 9.1 договору та судову практику судовою колегією розглянуті та відхилені, оскільки обумовлена сторонами умова договору щодо строку його дії «до повного виконання» стосується питання тільки зобовязальних правовідносин сторін з постачання та оплати. По даній справі предметом спору є внесення змін до договору, строк дії якого закінчився саме 31.12.2016 року і будь-якого продовження його дії шляхом вчинення конклюдентних дій сторонами здійснено не було, що було підтверджено представниками в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Отже, встановивши відсутність обставин, передбачених статтею 652 Цивільного кодексу України як підставу для зміни договору у зв'язку з істотною зміною обставин, а також недоведеність позивачем наявності виняткового випадку, який в силу частини 4 вказаної норми повинен мати місце саме при зміні договору, неможливість зміни ціни договору після закінчення строку його дії та виконання, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Ексимгаз, м. Запоріжжя до Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект, м. Миколаїв про внесення змін до пункту 4.1 договору на постачання природного газу від 25.12.2015 року №ПГ-042/16-УМГХТГ, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Ексимгаз та Державним підприємством Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект, м. Миколаїв не підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального права і висновок господарського суду про задоволення позову в повному обсязі є таким, що не відповідає обставинам справи.

У відповідності до приписів статті 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне зясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення Миколаївської області від 14.12.2017 року у справі № 915/1006/17 не відповідає обставинам справи та вимогам закону і є достатні правові підстави для його скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудуванняЗоря-Машпроект, м. Миколаїв на рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.12.2017 року у справі № 915/1006/17 задовольнити.

Рішення Миколаївської області від 14.12.2017 року у справі №915/1006/17 скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Ексимгаз, м. Запоріжжя до Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудуванняЗоря-Машпроект, м.Миколаїв про внесення змін до пункту 4.1 договору на постачання природного газу від 25.12.2015 року № ПГ-042/16-УМГХТГ, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Ексимгаз та Державним підприємством Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект, м.Миколаїв.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Ексимгаз, 69037, м.Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд.40, на користь Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудуванняЗоря-Машпроект, 54018, м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 42а, судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 2 400 грн. 00 коп.

Доручити Господарському суду Миколаївської області видати наказ.

Постанова суду може бути оскаржена до Верховного Суду у випадку, передбаченому законом, протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна і резолютивна частина постанови проголошені в судовому засіданні 01.02.2018 року, повний текст постанови складено 02 лютого 2018 року.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4
ОСОБА_5