ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.01.2018 р. Справа № 905/2845/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Чернової О.В.

при секретарі судового засідання Часовському Є.С.,

розглянувши матеріали справи за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», м. Павлоград Дніпропетровської області до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця» м. Лиман, Донецька область про стягнення збитків у вигляді нестачі у розмірі 3503,10 грн.

За участі представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство ДТЕК Павлоградвугілля», м. Павлоград Дніпропетровської області звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача - ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця» м. Лиман, Донецька область про стягнення збитків у вигляді нестачі у розмірі 3503,10 грн.

В обґрунтування вимог позивач посилається на той факт, що вагони №61362315, №61603023 з вантажем на станцію Кривий Торець Донецької залізниці прибули з нестачею, яка підтверджена складеними комерційними актами №491003/11 та №491003/10 від 28.05.2017р.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст. 33, 54-56 Господарського процесуального кодексу України, ст. 315 ГК України, ст.ст. 12,25 Закону України «Про залізничний транспорт», ст.ст. 110,114,127,129 Статуту залізниць України.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 03.08.2017р.), відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/2845/17 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 11.12.2017р. позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/2845/17.

У підготовчому судовому засіданні 16.01.2018 р. судом закрито підготовче провадження та призначено справу №905/2845/17 до розгляду по суті.

Представник позивача у судове засідання 30.01.2018р. не зявився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач у судове засідання не з`явився, своєї позиції до відома суду не довів, про судові засідання повідомлявся належним чином шляхом своєчасного надсилання ухвал за адресою місцезнаходження, визначеною за матеріалами справи та відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, достовірність яких (відомостей) презюмується ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців».

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ч.1 ст. 178 та ч.3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а неявка належним чином повідомленого відповідача і ненадання ним витребуваних документів у світлі достатності наданого судом часу для реалізації процесуальних прав останнім у світлі приписів ст.ст. 13, 42, ч.1,3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України істотним чином не впливають на таку кваліфікацію.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд встановив таке.

27.05.2017р. зі станції Богуславський Придніпровської залізниці на станцію Кривий Торець Донецької залізниці Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Павлоградвугілля» (вантажовідправник) відправлено ТОВ "Донінтервугілля» (вантажоодержувач) згідно залізничних накладних №45212784 та №45212941 вантаж вугілля кам`яне марки г-газовий. Г (Г1) Р(0-200), навал.

При оформленні залізничної накладної №45212784 від 27.05.2017р. у вагоні №61603023 відповідачем вказано масу вантажу 69800,00 кг;

При оформленні залізничної накладної №45212941від 27.05.2017р. у вагоні №61362315 відповідачем вказано масу вантажу 69500,00 кг;

Як свідчить розділ 26 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах (150 т), заводський №069.

Правильність внесених відомостей до вищезазначених накладних підтвердив своїм підписом представник відправника.

28.05.2017р. вагон №61603023 прибув на станцію Кривий Торець Донецької залізниці. На підставі акту загальної форми №86 від 27.05.2017р., на зазначеній станції було здійснено комісійне переважування вагону на справних 150-т тензометричних вагах вантажоотримувача, повірених 27.05.2017р., за результатами якого був складений комерційний акт №491003/11 від 28.05.2017р., оригінал якого наявний в матеріалах справи.

Згідно до комерційного акту №491003/11 від 28.05.2017р. за документом зазначена вага: нетто 69800 кг, тара 23400кг. При переваженні виявилось: нетто 67800 кг, тара за документом 93200кг, що менше ваги у накладній на 2000 кг. Вагон перевантажувався двічі, результат не змінився. Погрузка навалом, поверхня вантажу маркована в довжину п`ятьма повздовжніми борознами, погрузка не рівномірна, над 2 люком по ходу потягу є поглиблення 1000мм х 1000м х 500мм, маркування порушене. Двері та люка закриті, течі вантажу немає.

Комерційний акт з боку залізниці підписано належними особами.

Таким чином, комерційним актом №491003/11 від 28.05.2017р. встановлено, що нестача у вагоні №61603023 складає 2000 кг.

28.05.2017р. вагон №61362315 прибув на станцію Кривий Торець Донецької залізниці. На підставі акту загальної форми №87 від 27.05.2017р., на зазначеній станції було здійснено комісійне переважування вагону на справних 150-т тензометричних вагах вантажоотримувача, повірених 27.05.2017р., за результатами якого був складений комерційний акт №491003/10 від 28.05.2017р., оригінал якого наявний в матеріалах справи.

Відповідно до комерційного акту №491003/10 від 28.05.2017р. за документом зазначена вага: нетто 69500 кг, тара 23400кг. При переваженні виявилось: нетто 67800 кг, тара за документом 23400кг, брутто 92900кг, що менше ваги у накладній на 1700 кг. Вагон перевантажувався двічі, результат не змінився. Погрузка навалом, поверхня вантажу маркована в довжину п`ятьма повздовжніми борознами, погрузка не рівномірна, над 2 люком по ходу потягу є поглиблення 300мм х 300м, маркування порушене. Двері та люка закриті, течі вантажу немає.

Комерційний акт з боку залізниці підписано належними особами.

Таким чином, комерційним актом №491003/10 від 28.05.2017р. встановлено, що нестача у вагоні №61362315 складає 1700 кг.

Позивач вважає, що недостача вантажу в спірних вагонах виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, та просить стягнути з відповідача збитки у вигляді нестачі у розмірі 3503,10 грн. (розрахунок вартості недостачі вантажу зроблено із врахуванням норми недостачі у розмірі 1% маси нетто вантажу).

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно п.2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК України обумовлено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст.12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Ст.23 Закону "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст.113 Статуту залізниць України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Згідно ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

За приписами ст.133 Статуту залізниць України передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику.

Як вбачається з накладних №45212784 та №45212941 від 27.05.2017р. ТОВ «Донінтервугілля» (вантажоодержувач) передав право на пред`явлення позову ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (вантажовідправник).

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

В матеріалах справи наявні довідки №1/2883 та №1/2882 від 07.06.2017р. ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» відповідно до яких вартість 1 тони вугілля кам`яного Г (Г1), Р (0-200) за накладною №45212784 у вагоні №61603023 складає 1246,99 грн., ПДВ 249,40 грн., усього з ПДВ 1496,39 грн., вартість 1 тони вугілля кам`яного Г (Г1), Р (0-200) за накладною №45212941 у вагоні №61362315 складає 1289,23 грн., ПДВ 257,85 грн., усього з ПДВ 1547,08 грн.

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Норми природної втрати та граничного розходження у визначенні маси нетто встановлені п.27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції 24.11.2000р. №862/5083, у яких закріплено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 1% маси, зазначеної в перевізних документах, що відноситься до мінерального палива.

Згідно розрахунку, що міститься в матеріалах справи, вартість недостачі розрахована позивачем з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 1% маси, зазначеної в перевізному документі, та заявлена у розмірі 3503,10 грн.

Перевіривши арифметичний розрахунок збитків у вигляді нестачі у розмірі, зазначеному позивачем, суд дійшов висновку, що їх розмір є арифметично вірним, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі, заявленому позивачем.

За таких обставин, господарський суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля» до відповідача, ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Донецька залізниця ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця про стягнення збитків у вигляді нестачі у розмірі 3503,10 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно відношенню первісного розміру позовних вимог до розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля, м. Павлоград Дніпропетровської області до відповідача, ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м. Лиман Донецька область про стягнення збитків у вигляді нестачі у розмірі 3503,10 грн., задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м.Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії Донецька залізниця ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця (84440, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ) на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля»" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 76, ) збитки у вигляді нестачі у розмірі 3503,10 грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 1600,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання поновного судового рішення через Господарський суд Донецької області.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 31.01.2018 року.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/