У Х В А Л А

23 січня 2018 року м. Чернігівсправа № 927/28/18

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Лавриненко Л.М., розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову від 15.01.2018, у судовій справі № 927/28/18

За позовом: Українсько-австрійського підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фішер-Мукачево»

вул. Індустріальна, 16, м. Мукачево, 89600

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «СІВЕР ОСОБА_1»

АДРЕСА_1, 14000

Про стягнення 48000,00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Позивачем Українсько-австрійським підприємством з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фішер-Мукачево» подано позов про стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «СІВЕР ОСОБА_1» 48000,00 грн сплаченої попередньої оплати за договором №5 на поставку лісопродукції від 04.12.2017.

22.01.2018 позивачем Українсько-австрійським підприємством з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фішер-Мукачево» подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд: вжити заходів забезпечення позову УАП ТОВ «Фішер-Мукачево» до ТОВ «ОСОБА_2 ОСОБА_1» про стягнення 48000,00 грн попередньої оплати, шляхом накладення арешту на грошові кошти в загальному розмірі 48000,00 грн, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «ОСОБА_2 ОСОБА_1» (, 14000, АДРЕСА_2), в тому числі на поточному банківському рахунку №955, МФО 325365 в ПАТ «Кредобанк».

Також позивач вніс пропозицію про зустрічне забезпечення шляхом внесення останнім на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі 5000 грн.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявник посилається на ту обставину, що при підготовці позову було встановлено, що засновник і директор ТОВ «ОСОБА_2 ОСОБА_1» ОСОБА_3 є засновником ряду компаній, що працюють на ринку лісоматеріалів, зокрема: ПП «Бріар-вк», ПП «Сварог ліс-буд», ТОВ «Північна деревообробна компанія», при цьому діяльність керівника та його компаній може бути спрямована на незаконне заволодіння коштами сторонніх компаній під приводом придбання лісоматеріалів. Крім того, щодо посадових осіб компанії ПП «Бріар-вк» була порушена кримінальна справа, що випливає зі змісту ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області у справі №415/6527/12, а щодо компанії ТОВ «Північна деревообробна компанія» вже було ухвалено рішення у справі №927/1001/15 від 25.08.2015 Господарським судом Чернігівської області про стягнення сум попередньої оплати в сумі 56400,00 грн у аналогічній справі за позовом ТОВ «Львівморепродукти». Наведені обставини, а також те, що відповідач самоусунувся від виконання взятих на себе договірних зобовязань та відсутність будь-якого звязку з відповідачем, можуть призвести до утруднення виконання судового рішення у разі його ухвалення на користь позивача.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до приписів ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст.86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до положень ст. 76,77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У підтвердження обставин, зазначених заявником у заяві про забезпечення позову, ним додані копії ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.09.2012 у справі № 415/6527/12 та рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.08.2015 у справі № 927/1001/15.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.09.2012 у справі № 415/6527/12 було відмовлено у задоволенні апеляції прокурора та залишено в силі постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.09.2012, якою скасована постанова слідчого Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 31.03.2011 про порушення кримінальної справи відносно ОСОБИ 5 та невстановленої особи за фактом шахрайства за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Також у вказаній ухвалі Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.09.2012 у справі № 415/6527/12 зазначено, що достатні підстави для порушення кримінальної справи за фактом шахрайства відсутні, між сторонами ТОВ «Стандарт лтд» та ПП «Бріар ВК» існували договірні відносини.

Щодо рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.08.2015 у справі № 927/1001/15, то заявником також не надано суду доказів, які підтверджують його невиконання або ухилення від виконання.

За таких обставин, в порушення вимог Господарського процесуального кодексу України, позивачем до поданої заяви про забезпечення позову не надано жодних доказів наявності фактичних обставин з якими позивач пов'язує застосування заходу до забезпечення позову, а саме: не надано доказів, що підтверджують можливі заходи до майбутнього ухилення відповідача від виконання рішення. І при цьому, заявником належним чином не обґрунтовано, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості виконання рішення суду або суттєво утруднить його виконання та порушить права позивача.

Заявником УАП ТОВ «Фішер-Мукачево» внесено пропозицію про зустрічне забезпечення шляхом внесення позивачем на депозитний рахунок суду коштів у розмірі 5000 грн.

Відповідно до ст.141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у звязку із забезпеченням позову.

Як вбачається із поданої позивачем заяви про забезпечення позову, останній просить накласти арешт на грошові кошти відповідача в загальному розмірі 48000 грн, що не є співмірним із запропонованим внесенням на депозитний рахунок суду, в якості зустрічного забезпечення, грошових коштів в сумі 5000 грн.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача.

Керуючись ст.73,74,76,79,86,136,140,141 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В:

1.У задоволенні заяви Українсько-австрійського підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Фішер-Мукачево» (вул. Індустріальна, 16, м. Мукачево, 89600, код 22073637) про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

2.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

3.Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку ст.256 Господарського процесуального кодексу України та підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

4. Копію ухвали направити сторонам.

Ухвалу підписано 23.01.2018.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Л. М. Лавриненко