ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2018 року Справа № 923/1078/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Остапенко Т.А. при секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства «Сервіс-Центр» Херсонської міської ради, місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Б. Мозолевського, 3, ідентифікаційний код: 31759570

до ОСОБА_1 «Амос» Громади ОСОБА_2 «Біблійська церква» м. Херсона, місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Сєрова, 11, ідентифікаційний код: 30246121

про стягнення 6004,80 грн. за договором № 69-16/С від 23.11.2015 року про експлуатацію місць для паркування службового транспорту та транспортних засобів клієнтів

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_3, представник на підставі довіреності від 18.08.2016 року

від відповідача не прибув.

Комунальне підприємство «Сервіс-Центр» Херсонської міської ради (далі-Позивач) звернулося з позовом до ОСОБА_1 «Амос» Громади ОСОБА_2 «Біблійська церква» м. Херсона (далі-Відповідач) про стягнення 6004,80 грн. за договором № 69-16/С від 23.11.2015 року про експлуатацію місць для паркування службового транспорту та транспортних засобів клієнтів.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Відповідачем положень ст. 193 ГК України, ст. ст. 509, 610, 612, 903 ЦК України, зобовязань щодо оплати послуг, наданих за договором про експлуатацію місць для паркування службового транспорту та транспортних засобів клієнтів.

Провадження по справі було порушено ухвалою Господарського суду Херсонської області від 24.11.2017 року.

У звязку із набранням 15.12.2017 року чинності Законом України від 03.10.2017р. № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції, розгляд справи, у відповідності до положень п. 9 Розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України, якою передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, враховуючи, що ухвалою про порушення справи фактично було відкрито позовне провадження та розгляд справи по суті не проводився, здійснювався у порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання.

Відповідно до ухвали від 28.12.2017 року справа була призначена до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник Позивача, позовні вимоги підтримала, з підстав, що зазначені у позові, та просила стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість за договором про експлуатацію місць для паркування службового транспорту та транспортних засобів у розмірі 6004,80 грн. та судовий збір у розмірі 1600 грн.

Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення відповідних ухвал, явку свого представника в судове засідання не забезпечив. Про причини неявки Відповідач суд не повідомив, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Ухвали про порушення провадження у справі, відкладення розгляду справи, повернулися на адресу суду з відмітками на конвертах «за закінченням терміну зберігання».

У пункті 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011 року, міститься розяснення про те, що надсилання ухвали про порушення провадження у справі за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), і не повернення підприємством зв'язку або повернення з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, справа, відповідно до ч.9 ст. 81, п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, була розглянута за відсутності Відповідача за наявними в ній доказами.

В судовому засіданні, 17.01.2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повідомлено про дату підготовки повного судового рішення, розяснено процедуру оскарження рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд

в с т а н о в и в:

23.11.2015 року, між Комунальним підприємством «Сервіс-Центр» виконавчого комітету Херсонської міської ради, яке на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Положення про організацію паркування транспортних засобів на території міста Херсона», затвердженого рішенням Херсонської міської ради № 392 від 26.04.2007 року, уповноважене здійснювати організацію та експлуатацію стоянок, парковок та справляння на території міста Херсона місцевого збору за місця паркування транспортних засобів, та ОСОБА_1 «Амос» ГЄХ «Біблійська церква», був укладений договір № 69-16/С про експлуатацію місць для паркування службового транспорту та транспортних засобів клієнтів (далі-Договір) (а.с. 9-12).

Пунктами 1.1., 1.2. Договору передбачено, що з метою впорядкування паркування транспортних засобів біля магазину «Економний» Відповідачу в експлуатацію передається 6 місць, загальною площею 69,00 кв.м для паркування службового транспорту та транспортних засобів клієнтів на спеціальній земельній ділянці, визначеній для провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів. Місця для паркування знаходяться за адресою: м. Херсон, вул. Робоча, 66.

У пункті 2 Договору сторонами були визначені права та обовязки.

Так, за умовами п. п. 2.1.2, 2.1.3 на Позивача покладений обовязок щомісячно своєчасно надавати Відповідачу рахунки на сплату місцевого збору за місця для паркування та плати за експлуатацію майданчиків для паркування транспортних засобів за розрахунком згідно Додатку № 1 (а.с.12); інформувати Відповідача про зміни в розрахунку обсягу місцевого збору за місця для паркування.

В свою чергу, на Відповідача, відповідно до п. 2.3.4 Договору, покладений обовязок своєчасно і в повному обсязі проводити оплату збору за місця для паркування та їх експлуатацію згідно Додатку.

Згідно п. п. 3.1, 3.2.1, 3.3.1, 3.3.2 Договору, Відповідач перераховує Позивачу збір за місця для паркування транспортних засобів та плату за їх експлуатацію. Розрахунок суми збору за місця для паркування здійснюється у відповідності до вимог статті 268-1 Податкового кодексу України. Рішенням міської ради від 24.06.2011 року № 269 «Про внесення змін до рішення міської ради від 28.12.2000 року № 19 «Про встановлення ставки збору за провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів» встановлено ставку збору у розмірі 0,03 відсотка мінімальної заробітної плати, установлений законом на 1 січня податкового (звітного) року, в гривнях за 1 кв.м площі. Плата за експлуатацію місць для паркування транспортних засобів є платою за експлуатацію Відповідачем місць для паркування службового транспорту та транспортних засобів клієнтів. Щомісячний розмір плати за експлуатацію місць для паркування складає 43,20 грн., у тому числі ПДВ 20 % - 7,20 грн. за одне машиномісце.

Відповідно до п. 3.4. Договору, збір за місця для паркування транспортних засобів та плата за експлуатацію місць для паркування сплачуються Відповідачем у безготівковій формі за наданим Позивачем рахунком до 20 числа (включно) кожного місяця.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з 01.01.2016 року та діє до 31.12.2019 року (п. п. 6.1., 6.2. Договору).

На виконання умов договору, Позивач протягом лютого-травня 2017 року надавав Відповідачу послуги з експлуатації шести паркувальних місць, загальною площею 69,00 кв.м, розташованих по вул. Робочій, 66 у м. Херсоні, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (послуг):

- №ОУ-0000148 за лютий 2017 року на суму 423,00 грн. (а.с. 14);

- №ОУ-0000294 за березень 2017 року на 423,00 грн. (а.с. 17);

- №ОУ-0000437 за квітень 2017 року на суму 423,00 грн.(а.с. 20);

- №ОУ-0000575 за травень 2017 року на суму 423,00 грн. (а.с. 23).

Загальна сума плати за експлуатацію місць для паркування складає 1692,00 грн.

Також, Позивачем за вказаний період, відповідно до п. 3.2.1. Договору, був здійснений розрахунок збору за паркування та виставлені податкові розрахунки обсягу місцевого збору за припаркування автотранспорту:

- за лютий 2017 року, розрахунок № ОУ-0000148 на суму 993,60 грн. (а.с. 39);

- за березень 2017 року, розрахунок № ОУ-0000294 на суму 993,60 грн. (а.с. 15);

- за квітень 2017 року, розрахунок № ОУ-0000437 на суму 993,60 грн. (а.с. 21);

- за травень 2017 року, розрахунок № ОУ-0000575 на суму 993,60 грн. (а.с.24).

Загальна сума збору за місця для паркування складає 3974,40 грн.

За фактом наданих послуг Позивачем були виставлені рахунки для сплати даної суми:

- рахунок-фактура № СФ-0000148 від 01.02.2017 року на суму 1501,20 грн. (а.с.13);

- рахунок-фактура № СФ-0000294 від 01.03.2017 року на суму 1501,20 грн. (а.с. 16);

- рахунок-фактура № СФ-0000437 від 01.04.2017 року на суму 1501,20 грн. (а.с. 19);

- рахунок-фактура № СФ-0000575 від 01.05.2017 року на суму 1501,20 грн. (а.с. 22), які Відповідач, відповідно до п. п. 2.3.4., 3.4. Договору, мав сплачувати до 20 числа (включно) кожного місяця.

Загальна сума збору та плати за експлуатацію місць для паркування за період з лютого 2017 року по травень 2017 року за вказаними рахунками та відповідно до зведеного розрахунку заборгованості станом на 30.09.2017 року (а.с. 34) складає 6004,80 грн.

Разом з тим, Відповідач, зобовязання за договором не виконав, оплату (збір та плату за експлуатацію місць для паркування) за надані послуги, у строки, визначені у Договорі не здійснив, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), розрахунки, що надсилалися Позивачем, не підписав.

Про виникнення заборгованості за Договором Позивач повідомив Відповідача за вих. № 10-103 від 19.05.2017 року (а.с. 29, 30).

Також, Позивачем на адресу Відповідача направлялися претензії з вимогою здійснити оплату за надані послуги (претензія за вих. № 10-52 від 14.03.2017 року (а.с. 25-27), претензія за вих. № 10-102 від 19.05.2017 року (а.с. 28,30), претензія за вих. № 10-188 від 05.10.2017 року (а.с. 31-32, 49-50). До претензій Позивачем надавалися акти звірки взаєморозрахунків заборгованості за договором. До претензії від 05.10.2017 року були додані рахунки-фактури за період з лютого 2017 року по травень 2017 року, акт звірки взаємних розрахунків та зведений розрахунок заборгованості станом на 30.09.2017 року. Однак, претензії Позивача Відповідач залишив без відповіді, заявлені вимоги про оплату заборгованості у сумі 6004,80 грн. не виконав, що зумовило звернення Позивача до суду із цим позовом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Сторони (позивач, відповідач), уклавши договір № 69-16/С від 23.11.2015 р., врегулювали правовідносини з надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

За змістом положень статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань.

Аналогічні положення містяться й у статтях 525, 526 ЦК.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК).

Дослідженими в судовому засіданні доказами Позивач підтвердив надання протягом лютого 2017 травня 2017 року Відповідачу обумовлених у Договорі № 69-16/С від 23.11.2015 року послуг. Натомість, Відповідач взяті на себе зобовязання не виконав, та у визначені договором строки, оплату за надані послуги не здійснив. Зазначені обставини Відповідачем, у встановленому законом порядку, не спростовані.

Отже, аналіз вищенаведених норм права та фактичних обставин справи свідчить про те, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача заборгованості у сумі 6004,80 грн. є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, з Відповідача на користь Позивача стягується судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства «Сервіс-Центр» Херсонської міської ради - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1» Громади ОСОБА_2 «Біблійська церква» (місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Сєрова, 11, ідентифікаційний код: 30246121) на користь Комунального підприємства «Сервіс-Центр» Херсонської міської ради (місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Б. Мозолевського, 3, ідентифікаційний код: 31759570) заборгованість за договором № 69-16/С від 23.11.2015 року у розмірі 6004,80 грн. та судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням по справі законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного рішення 22.01.2018 року.

Суддя Т.А. Остапенко