Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/905/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Машевської О.П.

при секретарі: Гребенніковій Н.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № б/н від 21.09.17,

від відповідача: не прибув

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Промагролізинг-Україна" (м. Київ)

до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-дорожня Компанія" (с. Наталівка, Новоград-Волинського р-ну, Житомирської області)

про стягнення 3953870,22 грн

17 жовтня 2017року ТОВ "Промагролізинг-Україна" звернулося до суду з позовом про стягнення з ТОВ "Інвестиційно-дорожня Компанія" заборгованості за Договором фінансового лізингу №29/07Л від 05.07.2016року в розмірі 3 953 870, 22грн. заборгованості, з яких: 1 855 153,17 грн. відшкодування контрактної вартості об'єкту лізингу, 280 506, 03 грн. - винагорода у вигляді відсотків, 176 681, 25 грн. інші витрати лізингодавця, 1 386 726, 96 грн. подвійні відсотки, нараховані згідно п. 5.7. Договору фінансового лізингу, 193 755, 51 грн. пені, 61 047, 30 грн. інфляційні втрати.

В обґрунтування підстав поданого позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо сплати коштів за прийнятий об'єкт лізингу у володіння та користування на строк, зазначений в п. 3.2. договору, а саме лізингових платежів на умовах, порядку та строків, визначених Договором фінансового лізингу №29/07Л від 05 липня 2016р.

В якості правових підстав позову позивач посилається на ст.ст. 15,16,526,599,625, параграфу 6 глави 58 ЦК України.

Ухвалою від 18.10.2017р. господарський суд порушив провадження у справі №906/905/17, вжив заходи по підготовці справи до розгляду, передбачені ст.ст. 64-65 ГПК України.

До початку розгляду справи по суті позивач не подав заяву про зміну підстави та предмету позову, відповідач не подав зустрічного позову, відповідно, тому в засіданні суду 06.11.17р. суд перейшов до розгляду справи по суті.

Ухвалою від 06.11.17р. господарський суд відклав розгляд справи на 18.12.17р.

Ухвалою від 18.12.17р. господарський суд продовжив з 18.12.17р. розгляд справи №906/905/17 зі стадії розгляду справи по суті розгляд справи на правилами Закону України від 03.10.17 №2147-19 "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" у формі загального позовного провадження на стадії розгляду справи по суті, розгляд справи по суті відклав на 16.01.2018р. о 11:00.

Представник позивача в засіданні суду 16.01.18р. позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, просить суд їх задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позові.

Відповідач відзиву на позов не подав, 15.01.18р. засобами електронної пошти господарського суду так і поштовим зв'язком надіслав суду повідомлення про зміну адреси та зазначив суду про те, що з 12.12.17р. у товаристві відбулася зміна директора та місцезнаходження юридичної особи, тому просив суд надсилати процесуальні документи та іншу кореспонденцію за актуальною адресою: 14000, Чернігівська область, місто Чернігів, вул. Пушкіна, 16.

Судом за допомогою доступу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань отримано витяг за № станом на 16.01.18р. та встановлено, що місцезнаходження відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-дорожня компанія" - 14000, Чернігівська область, м. Чернігів, Деснянський район, вулиця Пушкіна, будинок 16.

В засіданні суду 16.01.18р. за наслідками виступу з промовою у судових дебатах представника позивача, господарським судом після виходу з нарадчої кімнати оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши уповноваженого представника позивача, розглянувши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2016р. між позивачем ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Промагролізинг-Україна" (як лізингодавець) та відповідачем ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-дорожня компанія" (як лізингоодержувач) був укладений Договір фінансового лізингу №29/07Л предметом якого - лізингодавець передав лізингоодержувачу на умовах лізингу у строкове платне володіння та користування з правом викупу майно, найменування, кількісні та якісні характеристики якого визначені у Додатку №1 "Специфікація" до даного Договору (надалі - об'єкт лізингу), а лізингоодержувач зобов'язується прийняти об'єкт лізингу у володіння та користування на строк, зазначений в п. 3.2 договору, та здійснювати лізингові платежі на умовах даного договору (надалі з текстом - Договір №29/07Л) (а.с. 10-14).

У п. 1.2. Договору №29/07Л сторони домовились, що договірна вартість об'єкту лізингу складає 11 778 750 (одинадцять мільйонів сімсот сімдесят вісім тисяч гривень гривень 00 коп.) з ПДВ.

Об'єкт лізингу знаходиться у володінні і користуванні лізингодавця у відповідності до договорів купівлі-продажу (п. 1.3. Договору №29/07Л).

Додаток №3 до даного договору "Графік лізингових платежів" визначає розміри, порядок та терміни сплати лізингоодержувачем лізингових платежів по цьому договору (п. 1.4. Договору №29/07Л).

Сторони для зручності обліку лізингових платежів визначили окремо для кожної одиниці майна, що є об'єктом лізингу розміри, порядок та терміни сплати лізингоодержувачем лізингових платежів в додатках до договору №3 "Графік лізингових платежів" (додатки до Додатку №3: №3/1, №3/2, №3/3, №3/4, №3/5), що мають виключно інформативний характер (п. 1.6. Договору №29/07Л).

Право власності на об'єкт лізингу переходить до лізингоодержувача в результаті настання однієї з таких подій, а саме:

- сплата лізингоодержувачем всіх платежів зазначених у додатку №3 до цього Договору "Графік лізингових платежів", або

- дострокова сплата викупної вартості об'єкта лізингу, яка визначається як різниця між договірною вартістю об'єкта лізингу та сплачених на дату викупу сум відшкодування викупної вартості об'єкту лізингу. Виконання цього пункту можливо не раніше 12 (дванадцяти) місяців від дати передачі об'єкта лізингу лізингоодержувачу (п. 2.4. Договору №29/07Л).

Строк дії Договору №29/07Л, згідно п. 3.1. якого передбачено, що він діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Строк лізингу по даному договору складає 48 (сорок вісім) місяців та відраховується з моменту фактичної передачі об'єкта лізингу від лізингодавця лізингоодержувача, тобто з дати підписання сторонами акту приймання-передачі об'єкта лізингу (п. 3.2. Договору №29/07Л).

До лізингового платежу за цим Договором згідно Додатку №3 "Графіку лізингових платежів" входить: викупна вартість об'єкту лізингу - 11 778 750 (одинадцять мільйонів сімсот сімдесят вісім тисяч сімсот п'ятдесят) грн. 00 коп., винагорода лізингодавця у вигляді відсотків - 4 646 127 (чотири мільйони шістсот сорок шість тисяч сто двадцять сім) грн. 94 коп., інші витрати лізингодавця - 706 725 (сімсот шість тисяч сімсот двадцять п'ять) грн. 00 коп. (п. 5.1. Договору №29/07Л).

Лізингоодержувач у строк до 06 липня 2016р. сплачує в безготівковій формі на рахунок лізингодавця авансовий платіж, визначений у Додатку №3 "Графік лізингових платежів" що є невід'ємною частиною даного договору (п. 5.2. Договору №29/07Л).

Лізингові платежі вносяться лізингоодержувачем в безготівковій формі у розмірі та в строки, вказані у Додатку №3 до Договору (п. 5.3. Договору №29/07Л).

У разі прострочення сплати лізингоодержувачем лізингових платежів більше ніж на десять календарних днів сума винагороди лізингодавця у вигляді відсотків за Договором, підлягає сплаті у подвійному розмірі, протягом всього строку прострочки, виходячи з розміру винагороди лізингодавця у вигляді відсотків в період в якості допущено таке прострочення (п. 5.7. Договору №29/07Л).

Права та обов'язки сторін сторони обумовили у розділах 6-7 Договору №29/07Л).

Відповідальність сторін сторони визначили у розділі 8 Договору №29/07Л, зокрема у п. 8.5. якого погодили, що у випадку виникнення заборгованості по сплаті лізингових платежів перед лізингодавцем, лізингоодержувач зобов'язаний сплатити лізингодавцю у відповідності до п. 5.7. цього договору суму винагороди у вигляді відсотків у подвійному розмірі протягом всього строку прострочки виходячи з розміру винагороди лізингодавця у вигляді відсотків в період в якому допущено таке прострочення по першій вимозі останнього протягом 5 банківських днів з дати отримання такої вимоги.

Сплата штрафних санкцій лізингоодержувачем за неналежне виконання умов даного договору не звільняє останнього від обов'язку виконати порушені зобов'язання.

У Специфікації (Додаток №1 до Договору №29/07Л) визначено майно, що являється об'єктом лізингу, а саме: автомобіль самоскид МАЗ 6516В9-480-000, ціна за одиницю без ПДВ - 1 963 125, 00 грн., ПДВ - 392 625, 00 грн., кількість - 5 шт, вартість з ПДВ - 11 778 750, 00 грн. (а.с. 14 зворот).

Факт належного виконання позивачем свого зобов'язання підтверджується:

- актом №1 приймання-передачі об'єкта лізингу від 05.07.2016р., згідно якого передано майно автомобіль-самоскид МАЗ-6516В9-480-000, заводський номер Y3M6516B9E0000191 в кількості 1 шт., державний номер НОМЕР_1 (а.с. 22);

- актом №2 приймання-передачі об'єкта лізингу від 05.07.2016р., згідно якого передано майно автомобіль-самоскид МАЗ-6516В9-480-000, заводський номер Y3М6516В9Е0000193 в кількості 1 шт., заводський номер НОМЕР_2 (а.с. 23);

- актом №3 приймання-передачі об'єкта лізингу від 05.07.2016р., згідно якого передано майно автомобіль-самоскид МАЗ-6516В9-480-000, заводський номер Y3М6516В9F0000196 в кількості 1 шт., заводський номер НОМЕР_3 (а.с. 24);

- актом №4 приймання-передачі об'єкта лізингу від 05.07.2016р., згідно якого передано майно автомобіль-самоскид МАЗ -6516В9-480-000, заводський номер Y3М6516В9F0000197 в кількості 1 шт., державний номер НОМЕР_4 (а.с. 25);

- актом №5 приймання-передачі об'єкта лізингу від 05.07.2016р., згідно якого передано майно автомобіль-самоскид МАЗ-6516В9-480-000, заводський номер Y3М6516В9F0000198 в кількості 1 шт., заводський номер НОМЕР_5 (а.с. 26).

У Додатку №3 до Договору №29/07Л визначено графік лізингових платежів по кожному об'єкту лізингу окрема (а.с. 16-20) так і загальний графік по всіх 5 (п'яти) об'єктах лізингу разом (а.с. 15).

Відповідач свої зобов'язання по сплаті лізингових платежів виконав неналежним чином, частково сплативши авансові платежі, а саме: 1 884 600, 00 грн. аванс до 06.07.2016р., інші витрати лізингодавця в сумі 176 681, 25 грн. та суми викупної вартості об'єкту лізингу в сумі 1 030 640, 65 грн. (а.с. 27-33).

05 вересня 2017р. за №228 позивач надіслав відповідачу претензію про сплату заборгованості на загальну суму 3 181 124, 35 грн. (з яких 1967934,65 грн. заборгованості по сплаті лізингових платежів, 1089313,52 грн. заборгованість по сплаті винагороди у вигляді відсотків у подвійному розмірі, 123876,18 грн. заборгованості по пені) станом на 05.09.17р., а 31 жовтня 2017р. за №366 надіслав вимогу про сплату додаткових відсотків за Договором фінансового лізингу №29/07Л від 05.07.2016р. у розмірі 1 386 726, 96 грн. (а.с. 58-64).

У зв'язку з порушенням відповідачем строків виконання грошових зобов'язань по сплаті лізингових платежів позивач звернувся з позовом до суду про відшкодування контрактної вартості об'єкту лізингу в сумі 1 855 153, 17 грн., винагороди у вигляді відсотків 280 506, 03 грн., інші витрати лізингодавця 176 681, 25 грн.

Додатково позивач заявив суму подвійних відсотків, нарахованих згідно п. 5.7. Договору в розмірі 1 386 726, 96 грн., пеню в розмірі 193 755, 51 грн., суму інфляційних втрат в розмірі 61 047, 30 грн.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно і об'єктивно розглянувши в судовому процесі всі обставини справи, господарський суд прийшов до висновку задовольнити позов, з огляду на наступне.

Аналіз укладеного договору свідчить про те, що за своєю правовою природою це є договір лізингу, який регулюється параграфом 6 глави 58 ЦК України та параграфу 5 глави 30 ГК України.

У відповідності до ст.806 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Закон України "Про фінансовий лізинг" від 16.12.1997р. за №723/97-ВР (надалі за текстом - Закон) визначає загальні правові та економічні засади фінансового лізингу, згідно якого за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Статтею 2 цього Закону вказано, що відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів (ч. 1 ст. 3 Закону).

Частиною 1 ст.759 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 762 ЦК України, вказано, що зобов'язання лізингоодержувача полягає у своєчасному внесенні лізингових платежів за користування транспортним засобом, що випливає з договірних зобов'язань, який лізингоодержувач сплачує лізингодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Обов'язок своєчасно і в повному обсязі лізингоотримувачем сплачувати періодичні лізингові платежі за користування об'єктом лізингу встановлені ч.1 ст.806 ЦК України та ч.1 ст.292 ГК України, ст.16 Закону України "Про фінансовий лізинг".

Частина 1 ст.16 Закону України "Про фінансовий лізинг" визначено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Пунктом 3 ч.2 ст.11 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено обов'язок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі.

За змістом частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що відповідачем згідно умов графіку лізингових платежів сплачено суми відшкодування викупної вартості об'єкту лізингу 1 884 600, 00 грн. згідно платіжного доручення №926 від 05 липня 2016р., 206 128, 13 грн. згідно платіжного доручення №1088 від 05.08.2016р., 206 128, 13 грн. згідно платіжного доручення №1247 від 05.09.2016р., 206 128, 13 грн. згідно платіжного доручення №1798 від 05.10.2016р., 206 128, 13 грн. згідно платіжного доручення №1585 від 04.11.2016р., 206 128, 13 грн. згідно платіжного доручення №1681 від 02.12.2016р. (а.с. 27, 29-33).

Отже в період з січня 2017 по вересень 2017р. відповідач допустив прострочення в оплаті та має заборгованість перед позивачем по щомісячній сплаті суми коштів по відшкодуванню викупної вартості об'єкту лізингу на суму 206 128, 13 грн. щомісячно, яка в загальному розмірі складає 1 855 153, 17 грн. (206 128, 13 грн. х 9).

З урахуванням зазначеного, господарський суд вважає доведеною суму заборгованості по відшкодуванні викупної вартості об'єкту лізингу в сумі 1 855 153, 17 грн., тому задовольняє її в повному розмірі.

Судом встановлено, що винагороду у вигляді відсотків відповідач сплатив фактично позивачу в період з 05.08.16р. по 05.07.17р., а саме: 189 367, 88 грн. (05.08.16р.), 185 687, 09 грн. (05.09.16р.), 181 736, 30 грн. (05.10.16р.), 177 785, 51 грн. (05.11.16р.), 173 834, 72 грн. (05.12.16р.), 169 883, 93 грн. (05.01.17р.), 165 933, 14 грн. (05.02.17р.), 161 982, 35 грн. (05.03.17р.), 158 031, 56 грн. (05.04.17р.), 154 080, 77 грн. (05.05.17р.), 150 129, 98 грн. (05.06.17р.), 146 179, 20 грн. (05.07.2017р.).

В свою чергу, в період з 05.08.17р. по 05.09.17р. відповідачем не сплачено кошти сум щомісячної винагороди у вигляді відсотків - 142 228, 41 грн. та 138 277, 62 грн., загалом на суму 280 506, 03 грн.

За наведених обставин, господарський суд вважає доведеною суму винагороди у вигляді відсотків у розмірі 280 506, 03 грн., тому задовольняє її в повному обсязі.

Судом встановлено, що згідно графіку лізингових платежів відповідач зобов'язаний був сплатити 05.07.2017р. інші витрати лізингодавця, що входять до складу лізингового платежу, на суму 176 681, 25 грн., однак останнього не здійснив, тому вимога про стягнення 176 681, 25 грн. є доведена та обґрунтована, тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивачем нараховані відповідачу подвійні відсотки за прострочення сплати лізингових платежів, згідно п. 5.7. Договору №29/07Л на суму 1 386 726, 96 грн.

Судом встановлено, що позивачем для обрахунку суми подвійних відсотків взято суму щомісячних платежів за період 05.01.2017р. по 05.09.2017р., а саме: 169883,93 грн.+165933,14 грн. + 161982,35 грн.+158031, 56 грн.+ 154080, 77 грн.+ 150129,98 грн.+ 146179,20 грн.+ 142228,41 грн.+ 138277,62 грн., що загалом становить 1 386 726, 96 грн., яка є доведеною та обґрунтованою, тому суд задовольняє її в повному розмірі.

Стосовно стягнення пені в розмірі 193 755, 51 грн.

Як зазначалося раніше, відповідальність у вигляді сплати пені сторони визначили п. 8.5. якого вказано, що у випадку виникнення заборгованості по сплаті лізингових платежів перед лізингодавцем, лізингоодержувач зобов'язаний сплатити лізингодавцю у відповідності до п. 5.7. цього договору суму винагороди у вигляді відсотків у подвійному розмірі протягом всього строку прострочки виходячи з розміру винагороди лізингодавця у вигляді відсотків в період в якому допущено таке прострочення по першій вимозі останнього протягом 5 банківських днів з дати отримання такої вимоги.

Розмір пені (подвійна облікова ставка НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня) та період її нарахування (не більше шести місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконане) повинні відповідати приписам ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", ч.6 ст. 232 , ч. 2 ст. 343 ГК України, ст. 253, ч.5 ст. 254, ст. 255 ЦК України, оскільки інше не передбачено Договором №29/07Л.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Визначення останнього дня строку виконання грошового зобов'язання є необхідною умовою для визначення початку прострочки у його виконанні, періоду для нарахування пені та перебігу строку позовної давності для її стягнення в судовому порядку.

У ст. 253 ЦК України зазначено, що перебіг строку починається з наступного дня після календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

У ч. 5 ст. 254 ЦК України зазначено, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до ст. 255 ЦК України, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.

Окрім того, згідно ч.1 статті 255 ЦК України у разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції.

Так, при безготівкових розрахунках обов'язок перераховувати грошові кошти за боржника покладено на банк, що несе перед ним відповідне зобов'язання, тому місцем виконання грошового зобов'язання є банк боржника, а момент його виконання є дата списання відповідної суми з кореспондуючого рахунку банку, що обслуговує боржника (ст. 198, 341 ГК і ст. 528, 623, 1088 ЦК України, Закон України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні", оскільки інше в договорі не визначено.

Операційний день банку - це діяльність банку протягом робочого дня, що пов'язана з реєстрацією, перевірянням, вивірянням, обліком, контролем операцій (у тому числі прийманням від клієнтів документів на переказ і документів на відкликання та здійсненням їх оброблення, передавання та виконання) з відображенням їх у регістрах бухгалтерського обліку банку. Тривалість операційного дня встановлюється банком самостійно у внутрішньому положенні (абз. 12 п. 1.10 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою НБУ від 18.06.2003 № 254).

Позивачем визначено по кожному платежу дату початку та закінчення розрахунку нарахування пені, а саме:

- за період з 06.01.17р. по 20.09.17р. із суми боргу 206 128, 00 грн., сума пені становить 38 322, 87 грн.;

- за період з 06.02.17р. по 20.09.17р. із суми боргу 206 128,00 грн. сума пені становить 33 420, 97 грн.;

- за період з 06.03.17р. по 20.09.17р. із суми боргу 206 128, 00 грн. сума пені становить 28 993, 46 грн.;

- за період з 06.04.17р. по 20.09.17р. із суми боргу 206 128, 00 грн. сума пені становить 24 091, 56 грн.;

- за період з 08.05.17р. по 20.09.17р. із суми боргу 206 128, 00 грн. сума пені становить 19 302, 62 грн.;

- за період з 06.06.17р. по 20.09.17р. із суми боргу 206 128, 00 грн. сума пені становить 15 106, 64 грн.;

- за період з 06.07.17р. по 20.09.17р. із суми боргу 383 809, 00 грн. сума пені становить 20 241, 98 грн.;

- за період з 07.08.17р. по 20.09.17р. із суми боргу 348 356, 00 грн. сума пені становить 10 737, 00 грн.;

- за період з 06.09.17р. по 20.09.17р. із суми боргу 344 405, 00 грн. сума пені становить 3 538, 41 грн.

Господарський суд, перевіривши розрахунок пені позивача, визнає його арифметично правильним, визнає правильним визначення початку прострочки виконанні платежу по кожному періоду, тому задовольняє його в сумі 193 755, 51 грн.

Стосовно стягнення інфляційних втрат в сумі 61 047, 30 грн.

Щодо обґрунтованості вимог позивача про нарахування і стягнення на свою користь з відповідача інфляційних втрат, господарський суд враховує, що за ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційних нарахувань не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Це правило ґрунтується на засадах справедливості і виходить з неприпустимості безпідставного збереження грошових коштів однією стороною зобов'язання за рахунок іншої. Матеріальне становище учасників цивільного обороту схильне до змін, тому не виключено, що боржник, який не може виконати грошове зобов'язання зараз, зможе виконати його пізніше. Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов'язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей та інших підстав), не звільняє його від відповідальності.

Позивачем нараховані по кожному періоду суми інфляційних втрат, зокрема:

- на суму боргу 206 128, 00 грн. за період з січня по серпень 2017р. сума інфляційних втрат становить 16 613, 92 грн.;

- на суму боргу 206 128, 00 грн. за період з лютого по серпень 2017р. сума інфляційних втрат становить 14 181, 61 грн.;

- на суму боргу 206 128, 00 грн. за період з березня по серпень 2017р. сума інфляційних втрат становить 11 996, 65 грн.;

- на суму боргу 206 128, 00 грн. за період з квітня по серпень 2017р. сума інфляційних втрат становить 8 142, 06 грн.;

- на суму боргу 206 128, 00 грн. за період з травня по серпень 2017р. сума інфляційних втрат становить 6 225, 07 грн.;

- на суму боргу 206 128, 00 грн. за період з червня по серпень 2017р. сума інфляційних втрат становить 3 504, 18 грн.;

- на суму боргу 383 809, 00 грн. за період з липня по серпень 2017р. сума інфляційних втрат становить 383, 81 грн.

Господарський суд, перевіривши розрахунок позивача щодо інфляційних втрат, визнає його правильним, тому задовольняє позовну вимогу в повному розмірі на суму 61 047, 30 грн.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.123,129,233,236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-дорожня компанія" ( 14000, Чернігівська область, м. Чернігів, Деснянський район, вул. Пушкіна, буд. 16, ) на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Промагролізинг-Україна" ( 03110, м. Київ, вул. Олександра Пироговського, буд. 19, корпус 4, приміщення 84, ): 1 855 153, 17 грн відшкодування контрактної вартості об'єкту лізингу; 280 506,03 грн винагороди у вигляді відсотків; 176 681,25 грн інших витрат лізингодавця; 1 386 726,96 грн подвійних відсотків; 193 755,51 грн пені; 61 047,30 грн інфляційних втрат; 59 308,06 грн судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 24.01.18

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1- у справу

2- позивачу (простою)

3- відповідачу (рек. з повідомл.) на адресу 14000, м. Чернігів, Деснянський р-н, вул. Пушкіна, будинок 16