РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2018Справа №910/22895/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Шкурдової Л.М., при секретарі судового засідання Гнідіна М.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

За позовом: Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області

до відповідача: публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

про: стягнення 28371,66 грн.

Представники згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення 28 371,66 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05.01.2010 р. між Управлінням пенсійного фонду України в Миколаївському районі Миколаївської області, правонаступником якого є Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області, та публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» укладено Договір № 4, згідно з яким банк виконує функції виплати пенсій та грошової допомоги. Позивачем було нараховано та перераховано на банківський рахунок, відкритий у відповідача, пенсію особі, яка померла, у зв'язку з чим пенсія не підлягала виплаті. Позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення сум нарахованої та перерахованої пенсії як такої, що перерахована безпідставно. Відповідач вказану вимогу не виконав, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 28 371,66 грн. безпідставно отриманих коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2017 року відкрито провадження у справі № 910/22895/17 та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

23.01.2018 р. від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому під збільшенням розміру позовних вимог слід розуміти збільшення кількісного показника/показників вимоги, яка вже заявлена позивачем. Такі вимоги повинні виникати з тих же підстав, що і первісні позовні вимоги. Не може вважатися збільшенням позовних вимог заявлення додаткових вимог, які не були предметом позову.

Заявляючи про збільшення позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідача суму коштів, нарахованих та виплачених особі іншій, ніж вказано в позовній заяві. Тобто в заяві про збільшення розміру позовних вимог вказана вимога, яка виникає з інших підстав, ніж підстави первісних позовних вимог.

Відтак, суд приходить до висновку про відмову в прийнятті заяви про збільшення позовних вимог.

15.01.2018 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позову заперечив з тих підстав, що поверненню підлягають грошові кошти за умови надходження письмового розпорядження від управління ПФУ із повідомленням про смерть пенсіонера та в межах наявних на поточному рахунку пенсіонера коштів.

У судовому засіданні 23.01.2018 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05.01.2010 р. між Управлінням пенсійного фонду України в Миколаївському районі Миколаївської області, правонаступником якого є Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області, та публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» було укладено Договір № 4 (далі - Договір).

Параграфом 1 ст. 1 Договору встановлено, що банк (відповідач) виконує функції виплати пенсій та грошової допомоги, передбачені Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їхні поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 р. № 1596 (надалі - Порядок).

Згідно з параграфом 2 ст. 1 Договору банк виконує функції, зазначені в параграфі 1 ст. 1 цього Договору, в Миколаївській області.

За умовами параграфу 2 ст. 3 Договору банк зобов'язаний забезпечити, зокрема, укладання з пенсіонерами та одержувачами допомоги договорів про відкриття поточних рахунків для зарахування сум пенсій та допомоги, відкриття поточних рахунків пенсіонерам і одержувачам допомоги, зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки одержувачів, видачу одержувачам належних їм сум пенсій та грошової допомоги.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що на обліку у позивача перебувала фізична особа ОСОБА_2, яка отримувала пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України №Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Виплата пенсії здійснювалася через картковий рахунок, відкритий відповідачем.

Листом Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 04.07.2017 № 702/15.5-5.5.8 відповідачу були направлені списки померлих громадян. Згідно із отриманими відповідачем списками ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить актовий запис № 162 від 29.06.2017 р., складений Центральним районним у місті Миколаєві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Згідно з Довідкою про фактично виплачений розмір пенсії ОСОБА_2 від 13.12.2017 р. № 23439/л-6в всього за період з березня 2016 р. по липень 2017 р. включно позивачем було виплачено ОСОБА_2 пенсію на загальну 28 371,81 грн.

Відповідно до п. 3 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їхні поточні рахунки у банках Виплата і доставка пенсій та грошової допомоги здійснюється уповноваженими банками на умовах, визначених цим Порядком, та на підставі договорів, що укладаються: між уповноваженими банками та органами соціального захисту населення або центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат; між уповноваженими банками та органами Пенсійного фонду, а у разі централізованого нарахування пенсій - між уповноваженими банками та головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та органами Пенсійного фонду, у разі централізованого фінансування пенсій - між уповноваженими банками та головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві.

Згідно з п. 18 Порядку у разі надходження до уповноваженого банку відомостей про смерть одержувача або про визнання одержувача безвісно відсутнім або оголошення померлим уповноважений банк зобов'язаний припинити зарахування коштів на поточний рахунок з місяця, наступного за місяцем смерті одержувача або місяцем набрання законної сили рішенням суду про визнання одержувача безвісно відсутнім або оголошення померлим, і зробити відповідну відмітку в примірнику списку, що підлягає поверненню органу Пенсійного фонду та органу соціального захисту населення. Суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок разом із нарахованими на них відсотками починаючи з місяця, наступного за місяцем смерті одержувача або місяцем набрання законної сили рішенням суду про визнання одержувача безвісно відсутнім або оголошення померлим, підлягають поверненню уповноваженим банком органам Пенсійного фонду та органам соціального захисту населення не пізніше наступного операційного дня після надходження таких відомостей.

Параграфом 1 ст. 8 Договору визначено, що суми пенсій та грошової допомоги не зараховуються на поточні рахунки, зокрема, у разі наявності даних про смерть одержувача.

Відповідно до параграфів 3, 4 статті 8 Договору з місяця, наступного за місяцем смерті одержувача, банк, при отриманні такого повідомлення, припиняє зарахування на поточний рахунок суми пенсій та грошової допомоги. Суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок одержувача, разом з нарахованими на них відсотками починаючи з місяця, наступного за місяцем його смерті банк повертає відповідно органам фонду за їх письмовим розпорядженням, не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача за умови наявності цих сум на поточному рахунку пенсіонера.

Таким чином, Порядок та Договір визначають як умову припинення зарахування пенсій та їх повернення органу Пенсійного фонду смерть одержувача пенсії (допомоги) та повідомлення органом Пенсійного фонду банку про смерть одержувача та повернення залишку коштів. При цьому, виходячи зі змісту Договору поверненню підлягають суми в межах залишку на рахунку.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 18.07.2017 р. позивачем направлено запит до філії відповідача про повернення грошових коштів, перерахованих на рахунок ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 по 31.07.2017 р. у загальному розмірі 28 371,81 грн. Відповідач повернув позивачу кошти в межах наявного залишку на рахунку в сумі 0,15 грн. Наявність залишку коштів в розмірі 0,15 грн на рахунку пенсіонера ОСОБА_2 станом за період з 05.07.2017 року по 19.07.2017р. підтверджується випискою з рахунку ОСОБА_2

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З огляду на те, що відповідач після одержання повідомлення від позивача про смерть ОСОБА_2 та повернення коштів виконав усі необхідні дії, передбачені Порядком та Договором, суд приходить до висновку про належне виконання відповідачем умов Договору та відсутність з його боку порушення зобов'язань.

При цьому, суд вважає необґрунтованим посилання позивача на безпідставне отримання відповідачем коштів та наявність у нього обов'язку їх повернення як безпідставно набутого майна з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Вказана норма встановлює обов'язок повернути безпідставно набуте майно саме особою, яка його набула. При цьому під набуттям майна слід розуміти безпідставне отримання такою особою комплексу правомочностей, які унеможливлюють реалізацію майнових прав щодо такого майна особою, якій таке майно належить на законних підставах. Під безпідставним набуттям майна слід розуміти безпідставне отримання особою будь-якого з елементів, що становлять зміст права власності (володіння, користування, розпорядження) як окремо один від одного, так і в сукупності.

Суд звертає увагу на те, що відповідач не може вважатися набувачем майна (пенсій), оскільки не набував відповідного комплексу правомочностей щодо коштів, які перераховувались у якості пенсійних виплат. Такі кошти залишаються власністю отримувача, при цьому відповідач як банк виконує виключно функцію їх переказу та зарахування.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача 28 371,81 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Київського апеляційного господарського суду.

Суддя Шкурдова Л.М.

Дата складення повного судового рішення: 25.01.2018р.