ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.01.2018 м. Ужгород Справа № 907/895/17

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Кут Л.В.

розглянувши позовну заяву публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, м. Київ в особі Закарпатського обласного управління ПАТ Державний ощадний банк України, м. Ужгород до товариства з обмеженою відповідальністю Реновейт, м. Ужгород про стягнення суми 82780,00грн.,

Представники сторін:

Від позивача - ОСОБА_1, представник за довіреністю від 10.03.2017;

Від відповідача не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач просить стягнути з відповідача суму штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобовязань, посилаючись на порушення відповідачем вимог ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 520, 526, 549, 610, 611 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 20.12.2017 у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України судом було призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні 24.01.2018 судом протокольно ухвалено здійснювати розгляд справи №907/895/17 у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 120 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі була надіслана за адресою місцезнаходження відповідача, а саме: 88000, м. Ужгород, вул. Швабська, буд. 26.

Відповідач відзиву по суті заявлених позовних вимог суду та позивачу не подав, свого повноважного представника у судове засідання не направив. У матеріалах справи містяться відомості стосовно повернення відділенням поштового звязку повідомлень суду про розгляд справи з причин спливу строку зберігання поштових відправлень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст.252 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представників відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

Розглянувши подані позивачем матеріали, заслухавши повноважного представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.11.2016 року між публічним акціонерним товариством Державний ощадний банк України, м. Київ в особі Закарпатського обласного управління ПАТ Державний ощадний банк України, м. Ужгород - Замовник, позивач у справі, та товариством з обмеженою відповідальністю Реновейт, м. Ужгород Підрядник, відповідач у справі, було укладено договір на виконання робіт за №1611005, відповідно до умов якого відповідач зобовязався у 2016 - 2017 році виконати з власних матеріалів роботи з оформлення відділення нового типу в орендованому приміщенні філії - Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк» за адресою: м. Ужгород, пл. Гренджі-Донського, 3, а позивач - прийняти і оплатити такі роботи (п.1.1).

Згідно з п. 5.1. Договору сторонами визначено строк виконання робіт - 28 грудня 2016 року.

Ціна Договору погоджена сторонами в загальній сумі 331 480,00 грн. (п.3.1).

Згідно з умовами п.4.2 укладеного Договору Замовник перераховує Підряднику авансовий платіж в розмірі 50% ціни Договору (165 740,00грн.) на протязі 5 (пяти) банківських днів з дати укладення цього Договору, решту 50 % (165 740,00грн.) ціни Договору Замовник перераховує Підряднику протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання Акту виконаних робіт.

Пунктом 5.1. Договору сторони погодили строк виконання робіт 28 грудня 2016 року.

Пунктом 5.2 передбачено, що Підрядник зобовязаний розпочати виконання робіт протягом 2 робочих днів з моменту з моменту отримання попередньої оплати згідно з п. 4.2 Договору.

Пунктом 7.3.3 визначено, що у випадку порушення Підрядником строку виконання робіт, зазначеного у п. 5.1 цього Договору з вини підрядника на строк, більший ніж 5 (пять) робочих днів, Підрядник сплачує Замовнику штраф в розмірі 50 (пятдесят) % від вартості незавершених або несвоєчасно виконаних робіт.

02.12.2016 року Філією-Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк» на рахунок підрядника TОB «Реновейт» було перераховано 165 740 грн, з визначенням платежу «Перерах. аванс 50% за оформлення відділення нового типу в орендованому приміщенні м. Ужгород, пл. Гренджі-Донського, 3 згідно Договору №1611005 від 30.11.2016 року, без ПДВ», що належним чином підтверджується долученим до матеріалів справи меморіальним ордером №57470203 від 02.12.16.

26.04.2017 року Філією-Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк» на рахунок підрядника ТОВ «Реновейт» було перераховано решту 165 740 грн. з призначенням платежу «Перерах. решти 50% за оформлення відділення нового типу в орендованому приміщенні м. Ужгород пл. Гренджі-Донського,4 згідно Договору № 1611005 від 30.11.2016року та акту за квітень 2017 р., без ПДВ» - меморіальний ордер № 64520621 від 26.04.17 у матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема узгоджених сторонами Актами приймання виконаних будівельних робіт від 28.12.16 №1/1611005 на суму 165 740,00 грн. та від 12.04.17 №2/1611005 на суму 165 740,00 грн., відповідачем взяті на себе за Договором на виконання робіт № 1511005 від 30.11.2016 зобовязання у визначений вказаним договором строк - 28 грудня 2016 року, не виконав, чим допустив прострочення виконання зобовязання.

Спір у справі між сторонами виник у зв'язку з порушенням відповідачем строків виконання робіт за договором.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Проаналізувавши укладений сторонами договір №1611005 від 30.11.2016, суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є договором підряду на капітальне будівництво, а тому виниклі між сторонами спірні правовідносини підпадають під регулювання Глави 33 Господарського кодексу України та нормами глави Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 318 Господарського кодексу України, за договором підряду на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов'язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об'єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов'язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об'єкти і оплатити їх.

Договір підряду відповідно до цієї статті укладається на будівництво, розширення, реконструкцію та перепрофілювання об'єктів; будівництво об'єктів з покладенням повністю або частково на підрядника виконання робіт з проектування, поставки обладнання, пусконалагоджувальних та інших робіт; виконання окремих комплексів будівельних, монтажних, спеціальних, проектно-конструкторських та інших робіт, пов'язаних з будівництвом об'єктів (ч.2 ст. 318 Господарського кодексу України).

Згідно із ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 846 Цивільного кодексу України унормовано, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Строк виконання підрядних робіт є однією з істотних умов договору підряду.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У ст. 610 Цивільного кодексу України вказується, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Матеріалами справи підтверджено, що другий етап робіт, а відтак, і завершення виконання підрядних робіт повинно відбутись у строк до 28.12.2016 (пункт 5.1. Договору). Натомість, згідно наявного у матеріалах справи акту виконаних робіт, роботи відповідачем виконано тільки 12.04.17 (акт №2/1611005 від 12.04.2017 на суму 165 740,00 грн.).

Відповідач, який своєчасно і належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи по суті, не подав суду спростувань вказаних позивачем обставин, так само як і доказів належного і своєчасного виконання зобов'язань з виконання робіт за договором від 30.11.2016 № 1611005, зокрема другого його етапу, вартість якого згідно з матеріалами справи становить 165 740,00 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач допустив прострочення за договором, чим порушив його умови та відповідні приписи законодавства.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено господарсько-правову відповідальність учасників господарських відносин, яку останні несуть за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями ст. 217 Господарського кодексу України визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, як-то відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафні санкції визначаються ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України як господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 7.3.3 визначено, що у випадку порушення Підрядником строку виконання робіт, зазначеного у п. 5.1 цього Договору з вини підрядника на строк, більший ніж 5 (пять) робочих днів, Підрядник сплачує Замовнику штраф в розмірі 50 (пятдесят) % від вартості незавершених або несвоєчасно виконаних робіт.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги акціонерного товариства Державний ощадний банк України, м. Київ в особі Закарпатського обласного управління ПАТ Державний ощадний банк України, м. Ужгород до товариства з обмеженою відповідальністю Реновейт, м. Ужгород про стягнення суми 82780,00грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Ураховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 195, ч. 1 ст. 202, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Реновейт (88000, м. Ужгород, вул. Швабська, буд. 26, ідентифікаційний код 39610881) на користь акціонерного товариства Державний ощадний банк України, м. Київ в особі Закарпатського обласного управління ПАТ Державний ощадний банк України (88000, м. Ужгород вул. Корзо, буд. 15, ідентифікаційний код 09312190) суму 82870 (вісімдесят дві тисячі вісімсот сімдесят) грн. 00 коп. штрафу, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Видати наказ на виконання рішення в порядку вимог п. 4 ст. 327 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 31.01.2018.

Суддя О.Ф. Ремецькі