ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

закриття підготовчого провадження

та призначення справи до судового розгляду по суті

01.02.2018м. ДніпроСправа № 904/10553/17

за позовом ОСОБА_1, 50042, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

до Публічного акціонерного товариства "Дизельний завод", 50106, м. Кривий Ріг, Жовтневий район, вул. Електрозаводська, буд. 34,

про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, моральної шкоди на загальну суму 44 822, 84грн.

Суддя Калиниченко Л.М.

при секретарі судового засідання: Бондаренко О.М.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

У провадженні господарського суду Дніпропетровської області з 18.11.2014р. перебуває справа №904/8028/14 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Дизельний завод", 50106, м. Кривий Ріг, Жовтневий район, вул. Електрозаводська, буд. 34, код ЄДРПОУ 001909.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про стягнення заробітної плати.

21.12.17р. громадянка ОСОБА_1, м.Кривий Ріг (далі - позивач) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, моральної шкоди на загальну суму 44 822, 84грн.

Ухвалою господарського суду від 26.12.17р. позовну заяву прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 01.02.18р., зобов'язано позивача уточнити суму коштів, що підлягає стягненню відповідно до Колективного Договору "Між адміністрацією та трудовим колективом Публічного акціонерного товариства "Дизельний завод" від 04.10.2013р.; відповідача - відзив на позов, докази в обґрунтування заперечень, контррозрахунок стягуваної суми.

З 15.12.17р. набрали чинності зміни до Господарського процесуального кодексу України в редакції від 03.10.2017р.

Як зазначено у пункті 9 Прикінцевих та перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відтак, з 15.12.2017 вказана справа розглядається за правилами Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII).

У зв'язку зі складністю та категорією даної справи, подальший її розгляд відбуватиметься за правилами загального позовного провадження.

Враховуючи стадію вирішення даного спору (до набрання новим ГПК України законної сили), яка відповідає стадії підготовчого провадження, а саме визначенню обставин справи, які підлягають встановленню, та зібранню відповідних доказів, суд вважає за необхідне розпочати слухання справи зі стадії підготовчого провадження.

16.01.18р. до господарського суду Дніпропетровської області електронною поштою надійшло клопотання позивача за №б/н від 16.01.18р., в якому просить суд розглянути справу без участі його представника в порядку спрощеного провадження, позов підтримує в повному обсязі, складу суду довіряє, не заперечує проти заочного рішення.

01.02.18р. від ПАТ "Дизельний завод" надійшов відзив №02-40/146 від 30.01.18р. на позовну заяву. З поданого відзиву свідчить, що боржник частково визнає вимоги заявлені позивачем, а саме: 3 601,13 грн. - заборгованість по заробітній платі та виплаті за невикористану відпустку.

Стосовно вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 3 770, 38грн., то за даними бухгалтерського обліку ПАТ "Дизельний завод" заборгованість з виплати заробітної плати перед Позивачем обліковується за період з січня 2015р. по березень 2015р.

В той час, як Позивач у своїй позовній заяві зазначає період з вересня 2014р. по жовтень 2017р., що не відповідає даним бухгалтерського обліку Відповідача. Таким чином наведений розрахунок не може бути належним доказом, у зв'язку з чим відсутні правові підстави в частині визнання вимог щодо компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати. Вимога Позивача у цій частині на суму 3 770, 38грн. не визнається Відповідачем.

Щодо вимоги Позивача в частині стягнення з Відповідача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнені, що складає 27 451, 33грн. відповідач зазначає, що Позивач звільнилася з підприємства 11.03.2015р., про що свідчить дані бухгалтерського обліку та копія трудової книжки Позивача. Для розрахунку середнього заробітку за весь час затримки розрахунку потрібно брати розмір нарахованої заробітної плати за останні два місяці, кількість робочих днів згідно графіка роботи та фактичну кількість відпрацьованих днів.

Тобто, з урахуванням дати звільнення Позивача, а саме 11.03.2015 р. для розрахунку береться заробітна плата за повний місяць січень 2015р. та лютий 2015р. При цьому, відповідно до довідки про середньоденну заробітну плату - середньоденна заробітна плата Позивача складає 13,51грн.

Кількість робочих днів, що повинні бути оплачені за середнім заробітком, згідно робочого графіку на ПАТ "Дизельний завод" за весь період невиплати заробітної плати з 08.07.2016 р. по 25.12.2017 р. становить 145 робочих днів.

Розрахунок, наданий Позивачем не може прийматися, як належний доказ, оскільки для розрахунку:

- по-перше, було взято місяці липень та серпень 2014р. за яким не обліковується заборгованість,

- по-друге, зазначений розмір заробітної плати Позивачем не підтверджено,

- по-третє, зроблений не вірних розрахунок середньоденного заробітку,

- по-четверте, при розрахунку обчислювалися робочі дні за календарем - в той час, коли на підприємстві ПАТ "Дизельний завод" починаючи з 14.01.2013 р. введено неповний робочий тиждень на підставі наказу від 15.11.2012 р.

Тобто фактично, працівники, з 14.01.2013 р. працювали 4-5 робочих днів в місяці, при цьому наразі наполягаючи на стягненні заробітку за кожен робочий день місяця.

За таких обставин, Відповідач не визнає вимоги Позивача в частині стягнення з Відповідача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнені, що складає 27 451, 33грн.

Стосовно вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача коштів, які передбачені Колективним договором «Між адміністрацією та трудовим колективом ПАТ "Дизельний завод" від 04.10.2013 р. в розмірі трьохмісячного середнього заробітку за неперервно відпрацьований стаж з 06.02.1973 р. по 01.09.2016 р. слід зазначити, що у зв'язку з винесенням господарським судом Дніпропетровської області 26.12.2017р. постанови про визнання Відповідача банкрутом, відповідно до ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав.

За таких обставин Відповідач вважає, що вимоги про стягнення трьохмісячного середнього заробітку за безперервно відпрацьований стаж Позивачем недоведені, в задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити.

Щодо вимоги Позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. зазначає, що зі змісту позову не вбачається жодної обґрунтованої підстави, яка б могла довести твердження Позивача щодо завдання йому моральної шкоди. Відсутні також і жодні належні та допустимі докази, що підтверджує відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди. За таких обставин, вимоги Позивача в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. не визнаються Відповідачем.

Розглянувши клопотання позивача, суд зазначає, що питання щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. Оскільки, позивачем до позовної заяви не було надано відповідне клопотання, суд повинен розглядати справу за правилами загального позовного провадження, відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе в порядку п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Керуючись п. 3 ч. 2 ст. 185, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

2. Закрити підготовче провадження та призначити справу для судового розгляду по суті на 27.02.2018р. на 10:20год.

Судове засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Дніпропетровської області в залі судових засідань № 3-402 за адресою: 49600, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1.

3. Явка в судове засідання повноважних представників учасників судового процесу обов'язкова.

Відповідно до п. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Ухвала набирає законної сили 01.02.18р.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.М. Калиниченко