ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

31.01.2018 м. Дніпро Справа № 904/6031/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.

при секретарі судового засідання: Дон О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

на постанову Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Камша Н.М.) у справі № 904/6031/17, ухвалену 20.06.2017р. у м. Дніпро о 10.40.

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Евровектор"

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 у даній справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Евровектор" визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедури у справі строком на 6 місяців, до 20.12.2017р.; ліквідатором товариства з обмеженою відповідальністю "Евровектор" призначено голову ліквідаційної комісії Штельманчука М.С.; кандидатуру арбітражного керуючого Родь А.О. відхилено; зобов'язано ліквідатора вчинити певні дії.

Зазначена постанова обґрунтована посиланням на те, що згідно поданих документів господарським судом встановлено, що вартості майна боржника недостатньо для задоволення вимог кредиторів, при цьому до звернення ліквідатора до господарського суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника, було дотримано вимоги цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи.

Не погодившись із зазначеною постановою, Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2017р. у справі № 904/6031/17 та припинити провадження у справі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при прийнятті оскаржуваної постанови судом першої інстанції були порушені норми матеріального і процесуального права та не досліджено усіх обставин справи, зокрема зі змісту вказаної постанови не вбачається, що мало місце дослідження судом фінансового становища боржника, з'ясування ознак його неплатоспроможності, встановлення обставин можливості задоволення боржником визнаних судом вимог кредиторів лише через застосування ліквідаційної процедури та відповідно наявності достатніх підстав для визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Також, судом першої інстанції не враховано, що боржником не було надано на перевірку скаржнику первинні документи фінансово-господарської діяльності, отже податковим органом з незалежних від нього причин не перевірено дотримання боржником податкового законодавства. За таких обставин, господарським судом передчасно було визнано Товариство з обмеженою відповідальністю Евровектор" банкрутом.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.09.2017 за результатами розгляду апеляційної скарги Головного управління ДФС у Дніпропетровській області постанову суду першої інстанції від 20.06.2017 скасовано. Провадження у справі № 904/6031/17 припинено.

Не погоджуючись із прийнятою постановою, ліквідатор боржника арбітражний керуючий Штельманчук М.С. звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив її скасувати, постанову суду першої інстанції залишити в силі.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.12.2017р. касаційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Евровектор" Штельманчука М.С. задоволено частково; постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.09.2017 у справі № 904/6031/17 скасовано, справу № 904/6031/17 передано на новий розгляд до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в іншому складі суду.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.01.2018 року апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області прийнято до провадження, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 31.01.2018 року.

У судовому засіданні представник скаржника доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу.

Ліквідатор банкрута просить припинити апеляційне провадження за апеляційної скаргою Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, посилаючись при цьому на постанову Вищого господарського суду України від 13.12.2017р. у даній справі та відсутність у скаржника права на апеляційне оскарження постанови господарського суду.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія дійшла до висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Дніпропетровській області підлягає припиненню з наступних підстав.

Згідно із пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень (Х розділ) Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон), в редакції з 19.01.2013 року, положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За частиною 1 статті 2 Закону, провадження у справі про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до статті 9 Закону, справи про банкрутство юридичних осіб та фізичних осіб розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, голова ліквідаційної комісії (ліквідатор) Товариства з обмеженою відповідальністю "Евровектор" звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згадана заява обґрунтована посиланням на те, що 08.02.2017 р. рішенням учасника товариства з обмеженою відповідальністю "Евровектор" прийнято рішення про ліквідацію підприємства, призначено ліквідатором Жована О.Г., про що внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Рішенням учасника від 28.04.2017 р. припинено повноваження Жована О.Г. та призначено ліквідатором Штельманчука М.С.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2017 р. порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Евровектор", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено підсумкове засідання суду.

Постановою господарського суду від 20.06.2017р. боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України визначає серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, випадки в яких особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку мають бути встановлені Господарським процесуальним кодексом України.

Нормами статті 91 Господарського процесуального кодексу України, в редакції на час звернення з апеляційної скаргою, передбачено, що сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Аналогічна за змістом норма міститься у ч. 1 ст. 254 ГПК України, в редакції на час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови.

У відповідності до статті 1 Закону, учасниками у справі про банкрутство є сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Як встановлено статтею 1 Закону, сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів) та боржник (банкрут).

Цією статтею також визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Особливості та порядок заявлення кредиторами претензій до боржника, що ліквідується в порядку статті 95 Закону, визначені положеннями частини 3 статті 95 Закону та передбачають, що кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Отже, у справі про банкрутство боржника, який ліквідується власником особа може набути статусу кредитора - сторони у справі про банкрутство після прийняття постанови про визнання банкрутом та у разі звернення із кредиторськими вимогами до боржника.

У зв'язку з наведеним, органи державної податкової служби та інші державні органи є кредиторами неплатоспроможних боржників, якщо вони мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, що узгоджується з нормою частини 1 статті 210 Господарського кодексу України. Однак, вказана норма не встановлює автоматичного визнання цих органів кредиторами у всіх справах про банкрутство.

Таким чином, особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а саме кредитора, лише у разі подання у встановленому порядку заяви з грошовими вимогами до боржника. Тільки після цього, така особа має процесуальне право на оскарження процесуальних документів у справі про банкрутство.

Матеріали справи свідчать, що 25.04.2017р. ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Евровектор» направлено до Державної податкової інспекції у Амур-Ніжньодніпровському районі м. Дніпро Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якій платник перебував на обліку, повідомлення про припинення юридичної особи та заяву про припинення платника податків за формою № 8-ОПП (а.с. 32-34, т. 1).

Скаржнику, також були направлені ухвала суду про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Евровектор» від 06.06.2017 року, що дозволяло податковому органу вчасно провести перевірку боржника, провести донарахування податкових зобов'язань та заявити грошові вимоги у справу про банкрутство при належному виконанні контролюючим органом обов'язків, передбачених податковим законодавством України.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, Головне управління ДФС у Дніпропетровській області в порядку вимог частини 3 статті 95 Закону не зверталась із заявою до господарського суду з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Евровектор» по сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів) (доказів не надано).

Доказів наявності грошових вимог до боржника Головне управління ДФС у Дніпропетровській області не представило і до апеляційного господарського суду.

В апеляційній скарзі Головне управління ДФС у Дніпропетровській області, також жодним чином не посилається на наявність у боржника заборгованості по сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів).

З цього приводу колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що виходячи з аналізу норм ст.ст. 10, 11 Закону про банкрутство, особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу кредитора - сторони ( учасника провадження у справі про банкрутство) з моменту визнання її грошових вимог до боржника, а також надання правової оцінки змісту вказаних вимог господарським судом та прийняття відповідної ухвали.

Таким чином, скаржник не набув у встановленому порядку статусу учасника справи про банкрутство, тому на момент звернення з апеляційною скаргою був позбавлений можливості оскаржити судові рішення у цій справі.

Крім того, при зверненні з апеляційною скаргою Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області не доведено, а з матеріалів справи не вбачається, що оскаржуваною постановою місцевого суду вирішено питання про його (скаржника) права та обов'язки.

Так, слід зазначити, що судове рішення є таким, що прийняте про права та обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки таких осіб.

Отже, у зв'язку з викладеним та враховуючи аналіз норм законодавства щодо порядку визначення та визнання кредитором у справі про банкрутство, передбачений ст.ст. 1, 10, 11, а також ст.ст. 95 Закону про банкрутство, колегія суддів дійшла висновку, що скаржник на момент звернення з апеляційною скаргою не набув статусу кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Евровектор» або іншого учасника справи, відтак, не є стороною у даній справі про банкрутство у розумінні норм ст. 1 Закону про банкрутство, а оскаржувана в апеляційному порядку постанова про визнання боржника банкрутом безпосередньо не стосується його прав та обов'язків, а тому останній не мав права апеляційного оскарження прийнятої у справі постанови відповідно до положень ст. 91 ГПК України, що є підставою для закриття апеляційного провадження, як безпідставно порушеного, згідно з ст. 264 ГПК України.

Вищенаведене повністю узгоджується з правовою позицією та вказівками, які викладені у постанові Вищого господарського суду України від 13.12.2017р. у даній справі.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 234, 235, 254, 264, 281, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2017р. у справі № 904/6031/17 - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повна ухвала складена та підписана 01.02.2018 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Н.В. Пархоменко