ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2018 року м.Дніпро Справа № 916/1674/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Дармін М.О.

при секретарі: Логвіненко І.Г.

Представники сторін:

від відповідача-1: ОСОБА_1, посвідчення №448 від 19.03.2013 р., арбітражний керуючий;

інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Дукла", м. Дніпро

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області ухваленою суддею Бондарєвим Е.М. від 12 грудня 2017 року

За скаргою: товариства з обмеженою відповідальністю "Дукла", м. Дніпро

на дії приватного виконавця ОСОБА_2 виконавчого округу Дніпропетровської області

у справі № 916/1674/15:

за позовом Південного регіонального виробничо-комерційного відділу концерну "Украгротехсервіс", м. Одеса

до відповідача-1 товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма імені ОСОБА_3", м. Дніпро

до відповідача-2 товариства з обмеженою відповідальністю "Дукла", м. Дніпро

про зобов'язання передати приплід овець в кількості 9 971 голів, приплід корів в кількості 811 голів та молоко в кількості 3 385 200 літрів

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови ( ст.ст.275,282 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "Дукла" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії та рішення приватного виконавця ОСОБА_2 у виконавчому проваджені №55008415 та з урахуванням змін та доповнень, просили:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 вчинені по виконавчому провадженню № 55008415 при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 26 жовтня 2017року;

-визнати протиправною та скасувати постанову винесену приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження № 55008415 від 26 жовтня 2017року, винесену при примусовому виконанні наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2017року по справі №916/1674/15;

- визнати протиправною та скасувати Вимогу прийняту приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 від 06 листопада 2017року № 25;

- визнати протиправною та скасувати Вимогу прийняту приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_2

від 10 листопада 2017року № 62;

В обґрунтування скарги на дії приватного виконавця скаржник посилався на те, що дії та рішення прийняті приватним виконавцем ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 55008415 суперечать положенням Закону України "Про виконавче провадження" та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки за текстом постанови про відкриття виконавчого провадження № 55008415 від 26 жовтня 2015року, товариство з обмеженою відповідальністю "Дукла" зобов'язано передати Південному регіональному виробничо-комерційному відділу концерну "Украгротехсервіс" приплід корів в кількості 811 голів та молоко в кількості 3 385 200 літрів, отже вимоги до банкрута, є майновими, оскільки як корови, так і молоко є майном в розумінні ч. 1 ст. 190 Цивільного кодексу України.

Відтак, на вимоги щодо передачі приплоду корів в кількості 811 голів та молока в кількості 3 385 200 літрів має розповсюджуватися дія мораторію на задоволення вимог кредиторів, як це передбачено абз. 1 ч. 3 ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а тому виконавець не мав права здійснювати виконавчі дії.

5 грудня 2017 року скаржник надав доповнення до скарги на дії та рішення приватного виконавця ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 55008415, в яких доповнив свої вимоги та додатково просив визнати незаконною бездіяльність ОСОБА_2, що полягає у незакінчені виконавчого провадження № 55008415; зобов'язати ОСОБА_2 закінчити виконавче провадження № 55008415 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження"; скасувати постанову про накладення штрафу у рамках виконавчого провадження № 55008415.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 року ( суддя Бондарєв Е.М.) скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Дукла" на дії приватного виконавця ОСОБА_2 виконавчого округу Дніпропетровської області та доповнення до скарги, залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, скаржник - товариство з обмеженою відповідальністю «Дукла», звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Дукла" на дії приватного виконавця ОСОБА_2 виконавчого округу Дніпропетровської області.

В обґрунтування своєї скарги скаржник посилається на те, що у суду першої інстанції не було законних підстав для залишення скарги без розгляду з підстав пропуску строку на оскарження дій приватного виконавця, оскільки строк на оскарження дій приватного виконавця скаржником не був пропущений, про що він зазначав у своїй заяві. А тому у нього не було і підстав заявляти клопотання про його поновлення.

Крім того, апелянт зазначає, що ним оскаржувалась не тільки постанова про відкриття виконавчого провадження, а й наступні рішення та бездіяльність приватного виконавця ОСОБА_2, які не були предметом дослідження суду першої інстанції.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26 грудня 2017 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду, розгляд справи було призначено у судовому засіданні на 23 січня 2018 року, колегією суддів у складі : головуючий суддя Березкіна О.В.( доповідач), судді: Дармін М.О., Іванов О.Г.

В судовому засіданні 23 січня 2018 року року представник відповідача 1 - товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма імені ОСОБА_3" підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення.

Представники позивача, відповідача-2, приватний виконавець ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у справі достатньо матеріалів для розгляду апеляційної скарги, а відкладення розгляду справи є правом, а не обовязком суду, яке залежить від наявності обставин, які унеможливлюють вирішення спору.

Відповідно до статті 273 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача 1 - товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма імені ОСОБА_3", дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Дукла" на дії приватного виконавця ОСОБА_2, господарський суд першої інстанції виходив з того, що ліквідатору товариства з обмеженою відповідальністю "Дукла" 26 жовтня 2017року вручено приватним виконавцем постанову про відкриття виконавчого провадження № 55008415 від 26 жовтня 2017року, у зв'язку з чим скарга повинна бути подана до суду до 10 листопада 2017року.

Оскільки, скаржник звернувся до суду лише 17 листопада 2017року, тобто, поза межами цього строку, а заяви про його відновлення не подавав, скарга підлягає залишенню без розгляду.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо пропуску строку на оскарження дій приватного виконавця з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 74 вищевказаного Закону встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 жовтня 2017 року приватним виконавцем ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55008415 та в цей же день зазначена постанова вручена ліквідатору ТОВ « Дукла».

2 листопада 2017 року ліквідатором ТОВ « Дукла», листом від 31 жовтня 2017 року за № 12/317 було повідомлено приватного виконавця ОСОБА_2 про те, що постановою господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2016 року по справі №904/10957/16 ТОВ «Дукла» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, що на думку скаржника, є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Листом № 24 від 06 листопада 2017 року, отриманим ліквідатором ТОВ « Дукла» 08 листопада 2017 року, приватний виконавець повідомив про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження № 55008415 на підставі п.8 ч.1 ст. 39 Закону України « Про виконавче провадження».

Згідно з частиною першою статті 121-2 господарського процесуального кодексу України в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Тобто, означений строк необхідно обчислювати саме з дня, коли особа дізналася про порушення свого права, який може не співпадати з днем вчинення виконавцем виконавчої дії.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з доводами скаржника та вважає, що строк на оскарження дій приватного виконавця необхідно відраховувати саме з 08 листопада 2017 року, тобто, з дня, коли ліквідатору ТОВ « Дукла» стало відомо про порушення його прав у виконавчому провадженні, а саме - відмови приватного виконавця від закінчення виконавчого провадження щодо боржника - банкрута.

Оскільки скарга була подана до суду 17 листопада 2017 року, то 10 - денний строк на оскарження не пропущений, про що також було зазначено скаржником у скарзі, а тому у суду першої інстанції не було підстав для залишення скарги без розгляду.

Крім того, колегія суддів вважає, що оскільки встановлений ст.121-2 господарського процесуального кодексу України десятиденний строк на подання скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби, є процесуальним строком у розумінні ст.50господарського процесуального кодексу України, а тому у випадку, коли зазначений строк пропущено і підстави для його відновлення відсутні, або якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про відмову у відновленні пропущеного строку та залишення скарги без розгляду на підставі ст.53 ГПК України, тобто скарга не приймається до розгляду по суті.

При вирішенні судом питання, на якій стадії процесу слід залишати скаргу без розгляду, необхідно керуватися такими обставинами.

Якщо оскаржуються дії чи рішення з чітко визначеним строком, або зі скарги вбачається, коли заявник дізнався про порушення свого права, і при цьому скарга подана з пропущенням встановленого строку та відсутнє клопотання про поновлення цього строку, суддя має право залишити скаргу без розгляду на стадії відкриття провадження у справі.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 20 листопада 2017 року ( а.с. 120, т.3) суд першої інстанції відкрив провадження по справі, прийняв скаргу до розгляду та призначив її в судовому засіданні на 5 грудня 2017 року, зобовязавши сторони надати письмові пояснення на скаргу, правову позицію щодо предмету спору.

5 грудня 2017 року суд першої інстанції розпочав розгляд справи по суті, заслухавши пояснення сторін, та відклав розгляд справи на 12 грудня 2017 року.

Таким чином, відкривши провадження по справі та розпочавши розгляд скарги на дії приватного виконавця, суд першої інстанції фактично вирішив питання щодо строку на оскарження, а тому повинен був розглянути скаргу по суті, а не залишати її без розгляду.

Відповідно до ч.3 статті 271 господарського процесуального кодексу України, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до статті 275 господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 280 господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;3) невідповідність висновків суду обставинам справи;4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що прийняття судом першої інстанції ухвали про залишення скарги на дії приватного виконавця без розгляду з причин пропуску строку на оскарження, при неповному зясуванні обставин справи та порушення норм процесуального права при вирішенні питання на стадії прийняття скарги, обмежує доступ скаржника до правосуддя, а тому зазначена ухвала є такою, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і підлягає скасуванню.

Разом з тим, висновки суду першої інстанції щодо залишення без розгляду доповнення до скарги, які надійшли до суду першої інстанції 5 грудня 2017 року, є обґрунтованими, а доводи апелянта в цій частині безпідставними, з огляду на наступне.

Як розяснено у п. 9.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012року №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим статтею 54 Господарського процесуального кодексу України, з доданням до неї документів, зазначених у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті і за необхідності - зазначених у частинах другій і третій статті 57 названого Кодексу, а також містити відомості, перелічені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження".

У вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення Господарського процесуального кодексу України, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII1 Господарського процесуального кодексу України тощо.

Оскільки заява про доповнення до скарги не відповідає загальним вимогам передбаченим статтею 54 Господарського процесуального кодексу України, з доданням до неї документів, зазначених у пункті 2 частини першої цієї статті 57 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення її без розгляду.

Таким чином, оскільки, розглядаючи справу, суд першої інстанції порушив норми процесуального права при вирішенні питання про залишення скарги на дії приватного виконавця ОСОБА_2 без розгляду з підстав пропуску строку на оскарження дій приватного виконавця, ухвала суду в цій частині підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В частині залишення без розгляду доповнень до скарги, ухвала суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дукла»- задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області, прийняту суддею Бондарєвим Е.М. 12 грудня 2017 року в частині залишення скарги без розгляду - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 29 січня 2018 року.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя О.Г.Іванов