ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" січня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2607/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації" (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, б. 4А, офіс 139, )

За участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам Ко" (08131, Київська область, с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна (Леніна), б.114, )

До відповідача: Медичної фірми "Вікторія" ЛТД (у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю) (65023, м. Одеса, пров. Катаєва, б. 4, кв. 14, )

про стягнення 48 259 грн. 72 коп.

Суддя Рога Н.В.

При секретарі судового засідання Лазаренко Є.С.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 на підставі довіреності від 10.04.2017 р., ОСОБА_2- згідно довіреності від 02.01.2018р.

Від третьої особи: не зявився;

Від відповідача: не зявився.

Суть спору: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» (далі ТОВ «ФК «Європейське бюро реструктуризації»), звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Медичної фірми «Вікторія» ЛТД (у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю) (далі Фірма «Вікторія» ЛТД) про стягнення заборгованості за Договором поставки товару № 997 від 24.11.2014 у розмірі 48 259 грн. 72 коп.

Ухвалою суду від 31.10.2017р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко».

15 грудня 2017р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147-VІІІ, чинної з 15.12.2017 р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст.12 ГПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147-VІІІ, чинної з 15.12.2017 р., господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справ. Малозначними справами, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (160 000 грн.).

Ухвалою суду від 19.12.2017р. справу № 916/2607/17 прийнято до розгляду за правилами ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147-VІІІ, чинної з 15.12.2017 р., в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав у повному обсязі.

Відповідач про місце, дату та час судових засідань повідомлявся судом за юридичною адресою. Але, судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою „організація вибула. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко», надала до суду письмові пояснення від 01.12.2017р. (вх. №26139/17 від 07.12.2017р.), в яких просить суд задовольнити повністю позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» про стягнення з Медичної фірми «Вікторія» ЛТД суми заборгованості у розмірі 48 259 грн. 72 коп. Представник третьої особи в судові засідання не з'являвся.

Розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухав пояснення представника позивача, суд встановив:

24 листопада 2014 р. між ТОВ «Фрам Ко» (Постачальник) та Медична фірма «Вікторія» ЛТД (у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю) (Покупець) був укладений Договір поставки товару № 997, відповідно до п. 1.1 якого Постачальник зобовязався передати у власність покупця лікарські засоби, вироби медичного призначення (медичні вироби), та інше (товар) , а Покупець зобовязався прийняти товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору.

Даний Договір набирає сили з моменту підписання та діє по 31 грудня 2014р. Якщо протягом 10 днів до закінчення строку дії даного Договору жодна з сторін не виявила бажання його розірвати, то він вважається пролонгованим на наступний та кожний наступний календарний рік. (п.8.1 Договору).

Згідно із пунктами 1.2, 1.3 Договору поставки товару № 997 від 24.11.2014р. загальна кількість товару, що має бути поставлений, часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), ціна товару встановлюється сторонами в видаткових накладних. Видаткові накладні є специфікаціями, та складають невідємну частину цього договору. Постачання товару здійснюється партіями. Партією товару є товар, наведений в одній видатковій накладній. Загальна сума договору визначається фактичною сумарною вартістю товару, що був поставлений, згідно цього договору за весь строк його дії.

Пунктами 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 Договору поставки товару № 997 від 24.11.2014р. передбачено, що поставка товару здійснюється шляхом доставки за адресою, вказаною покупцем, або на умовах само вивозу. Доставка товару здійснюється централізовано-кільцевими перевезеннями, транспорт, яким, здійснюється доставка товару відповідає санітарним, а також іншим нормам та вимогам, встановленим діючим законодавством. Поставка товару здійснюється згідно замовлення Покупця. Постачальник зобовязаний розглянути замовлення в 3-денний строк з моменту його отримання. На протязі цього строку, Постачальник повідомляє Покупця про повне чи часткове прийняття замовлення, його обсязі виконання, строках, цінах та ін., або відмовляє в прийнятті замовлення. Замовлення може подаватися телефоном, електронними засобами звязку. Товари, що поставлені без письмового, факсового, або електронного замовлення та прийняті покупцем, вважаються поставленими та сплачуються на умовах даного договору. Отримання товару здійснюється уповноваженою на це особою покупця. Повноваження особи на отримання товару підтверджуються довіреністю.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Договору поставки товару № 997 від 24.11.2014 р. строк оплати товару, сума кожної поставки, вказуються у накладних. Розрахунки за товар здійснюються в безготівковій, або у готівковій формі, відповідно до законодавства. Суми оплати за товар, які Постачальник отримує від Покупця, зараховуються Постачальником в рахунок оплати по накладним, які не сплачені, та строк оплати яких настав.

Позивач у справі зазначає, що на виконання умов Договору поставки товару № 997 від 24.11.2014 р. ТОВ «Фрам Ко» здійснено поставку товару Медичній фірмі «Вікторія» ЛТД на загальну суму 48 259 грн. 72 коп., що підтверджується товарно-транспортними накладними, а саме: від 21.02.2017 р. № 140752 на суму 2 431 грн. 84 коп., від 21.02.2017 р. № 140751 на суму 589 грн. 50 коп., від 21.02.2017 р. № 140750 на суму 592 грн. 30 коп., від 21.02.2017р. № 140712 на суму 263 грн. 41 коп., від 21.02.2017 р. № 140723 на суму 4 333 грн. 52 коп., від 21.02.2017 р. № 140710 на суму 2 094 грн. 96 коп., від 23.02.2017р. № 150030 на суму 548 грн. 66 коп., від 27.02.2017р. № 156295 на суму 1 267 грн. 76 коп., від 27.02.2017р. № 156296 на суму 1 168 грн. 44 коп., від 27.02.2017 р. № 156294 на суму 2 197 грн. 54 коп., від 28.02.2017р. № 159832 на суму 2 338 грн. 56 коп., від 28.02.2017 р. № 159830 на суму 1 080 грн. 43 коп., від 28.02.2017р. № 159828 на суму 2 431 грн. 44 коп., від 28.02.2017р. № 159829 на суму 669 грн. 66 коп., від 02.03.2017р. № 168084 на суму 796 грн. 19 коп., від 03.03.2017р. № 171565 на суму 858 грн. 90 коп. від 06.03.2017р. № 176 345 на суму 1 770 грн. 64 коп., від 06.03.2017р. № 175937 на суму 970 грн. 61 коп., від 07.03.2017р. № 179695 на суму 1 987 грн. 25 коп., від 07.03.2017р. № 179696 на суму 222 грн. 90 коп., від 09.03.2017р. № 185137 на суму 5 391 грн. 52 коп., від 09.03.2017р. № 185727 на суму 1 253 грн. 89 коп., від 10.03.2017 р. № 189836 на суму 288 грн. 20 коп., від 10.03.2017 р. № 189835 на суму 870 грн. 16 коп., від 14.03.2017р. № 196090 на суму 7 582 грн. 84 коп., від 14.03.2017 р. № 196089 на суму 249 грн. 16 коп., від 14.03.2017 р. № 196091 на суму 2 465 грн. 01 коп., від 14.03.2017 р. № 196088 на суму 1 544 грн. 43 коп.

Відповідно до зазначених накладних строк з оплати отриманого товару - 30 днів з моменту одержання товару

Відповідно до пункту 5.2 Договору поставки товару № 997 від 24.11.2014 р. Покупець зобовязався прийняти, а також оплатити товар у строк вказаний у накладних.

Однак, станом на дату звернення з позовною заявою до суду, за даними позивача, відповідач свої обовязки за Договором поставки товару № 977 від 24.11.2014 р. не виконав.

Крім того, позивач зазначає, що 03 липня 2017 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» (Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» (Клієнт) укладено Договір надання послуги факторингу №Ф030717/4, відповідно до пунктів 1.1, 2.1 якого Фактор зобовязується передати грошові кошти у сумі 45 846 грн. 73 коп. у розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт зобовязується відступити Факторові своє право грошової вимоги за Договором поставки товару № 997 від 24.11.2014 р. до Медична фірма «Вікторія» ЛТД (у вигляді ТОВ) у розмірі 48 259 грн. 72 коп. Детальна інформація про вимогу, строк та порядок відступлення вимоги, строки та умови проведення відповідних розрахунків між Клієнтом і Фактором визначені у додатку № 1 та додатку № 2 до цього Договору.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору надання послуг факторингу № Ф030717/4 від 03.07.2017 р. ТОВ «Фрам Ко» передано ТОВ «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» право вимоги до боржника - Фірма «Вікторія» ЛТД за Договором поставки товару № 997 від 24.11.2014 р. на суму 48 259 грн. 72 коп.

Згідно із ОСОБА_2 від 03.07.2017 р. до Договору надання послуги факторингу № Ф030717/4 від 03.07.2017 р. ТОВ «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» (Фактор) та ТОВ «Фрам Ко» (Клієнт) Фактору перейшло право вимоги до Фірма «Вікторія» ЛТД за Договором щодо сплати заборгованості в розмірі 48 259 грн. 72 коп., яка виникла відповідно до Договору поставки товару № 997 від 24.11.2014 р., укладеному між Фірма «Вікторія» ЛТД та ТОВ «Фрам Ко». Клієнт передав, а Фактор прийняв у повному обсязі документацію згідно з Додатком № 2 до Договору та оригінали товарно-транспортних накладних згідно з реєстром станом на 14.03.2017 р.

26 липня 2017 р. позивачем було надіслано на адресу відповідача письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові за Договором поставки товару № 997 від 24.11.2014 р. із вимогою про сплату боргу у 3-денний строк з дати отримання вказаного повідомлення. Як випливає з реєстру поштових відправлень Укрпошти Медична фірма «Вікторія» ЛТД (у вигляді ТОВ) отримано вказане повідомлення 09.08.2017 р.

З урахуванням зазначеного, враховуючи невиконання відповідачем своїх зобовязань щодо оплати за отриманий товар, позивач вважає , що позивачем порушено права та охоронювані законом інтереси позивача, у звязку з чим звернувся до суду за захистом та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 48 259 грн. 72 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст. 712 Цивільного кодексу України, адже вважає, що Договір поставки товару № 997 від 24.11.2014 р. за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до положень ч.1 зазначеної статті за договором поставки продавець (постачальник) , який здійснює підприємницьку діяльність , зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим , сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець обовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. відповідно ж до положень ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Крім того, позивач зазначив, що згідно із ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач своїм правом на захист у судовому порядку не скористався.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТОВ «Фрам Ко» у своїх поясненнях повністю підтримує позицію позивача у справі та підтверджує наявність правовідносин між ТОВ «Фрам Ко» (Постачальник) та Медична фірма «Вікторія» ЛТД (у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю) (Покупець) на підставі Договору поставки товару № 997 від 24 листопада 2014 р. , а також наявність правовідносин між ТОВ «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» (Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» (Клієнт) на підставі Договору надання послуги факторингу №Ф030717/4 від 03.07.2017р.

Третя особа також вважає, що всі документи на підтвердження поставки товару Медична фірма «Вікторія» ЛТД та отримання товару були оформлені належним чином, у повній відповідності до вимог Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

24 листопада 2014 р. між ТОВ «Фрам Ко» (Постачальник) та Медична фірма «Вікторія» ЛТД (у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю) (Покупець) був укладений Договір поставки товару № 997, відповідно до п. 1.1 якого Постачальник зобовязався передати у власність покупця лікарські засоби, вироби медичного призначення (медичні вироби), та інше (товар) , а Покупець зобовязався прийняти товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору.

Згідно із пунктами 1.2, 1.3 Договору поставки товару № 997 від 24.11.2014р. загальна кількість товару, що має бути поставлений, часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), ціна товару встановлюється сторонами в видаткових накладних. Видаткові накладні є специфікаціями, та складають невідємну частину цього договору. Постачання товару здійснюється партіями. Партією товару є товар, наведений в одній видатковій накладній. Загальна сума договору визначається фактичною сумарною вартістю товару, що був поставлений, згідно цього договору за весь строк його дії.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Договору поставки товару № 997 від 24.11.2014 р. строк оплати товару, сума кожної поставки, вказуються у накладних. Розрахунки за товар здійснюються в безготівковій, або у готівковій формі, відповідно до законодавства. Суми оплати за товар, які Постачальник отримує від Покупця, зараховуються Постачальником в рахунок оплати по накладним, які не сплачені, та строк оплати яких настав.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору поставки товару № 997 від 24.11.2014 р. ТОВ «Фрам Ко» здійснено поставку товару Медичній фірмі «Вікторія» ЛТД (у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю) на загальну суму 48 259 грн. 72 коп., що підтверджується товарно-транспортними накладними , а саме: від 21.02.2017 р. № 140752 на суму 2 431 грн. 84 коп., від 21.02.2017 р. № 140751 на суму 589 грн. 50 коп., від 21.02.2017 р. № 140750 на суму 592 грн. 30 коп., від 21.02.2017 р. № 140712 на суму 263 грн. 41 коп., від 21.02.2017 р. № 140723 на суму 4 333 грн. 52 коп., від 21.02.2017 р. № 140710 на суму 2 094 грн. 96 коп., від 23.02.2017 р. № 150030 на суму 548 грн. 66 коп., від 27.02.2017 р. № 156295 на суму 1 267 грн. 76 коп., від 27.02.2017 р. № 156296 на суму 1 168 грн. 44 коп., від 27.02.2017 р. № 156294 на суму 2 197 грн. 54 коп., від 28.02.2017 р. № 159832 на суму 2 338 грн. 56 коп., від 28.02.2017 р. № 159830 на суму 1 080 грн. 43 коп., від 28.02.2017 р. № 159828 на суму 2 431 грн. 44 коп., від 28.02.2017 р. № 159829 на суму 669 грн. 66 коп., від 02.03.2017 р. № 168084 на суму 796 грн. 19 коп., від 03.03.2017 р. № 171565 на суму 858 грн. 90 коп. від 06.03.2017 р. № 176 345 на суму 1 770 грн. 64 коп., від 06.03.2017 р. № 175937 на суму 970 грн. 61 коп., від 07.03.2017 р. № 179695 на суму 1 987 грн. 25 коп., від 07.03.2017 р. № 179696 на суму 222 грн. 90 коп., від 09.03.2017 р. № 185137 на суму 5 391 грн. 52 коп., від 09.03.2017 р. № 185727 на суму 1 253 грн. 89 коп., від 10.03.2017 р. № 189836 на суму 288 грн. 20 коп., від 10.03.2017 р. № 189835 на суму 870 грн. 16 коп., від 14.03.2017 р. № 196090 на суму 7 582 грн. 84 коп., від 14.03.2017 р. № 196089 на суму 249 грн. 16 коп., від 14.03.2017 р. № 196091 на суму 2 465 грн. 01 коп., від 14.03.2017 р. № 196088 на суму 1 544 грн. 43 коп.

Строк оплати товару 30 днів з моменту одержання товару.

Відповідно до пункту 5.2 Договору поставки товару № 997 від 24.11.2014р. покупець зобовязався прийняти, а також оплатити товар у строк вказаний у накладних.

Докази оплати відповідачем поставленого товару в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 610, 612 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З урахуванням зазначеного, виходячи з матеріалів справи, суд вважає, що у відповідача виникло зобовязання щодо оплати отриманого за Договором поставки товару № 997 від 24.11.2014 р. товару.

Відповідно до пункту 1 частини першої ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із частиною першою ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 516 Цивільного кодексу України встановлено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до частини першої ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Судом встановлено, що 03 липня 2017 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» (Фактор) та ТОВ «Фрам Ко» (Клієнт) укладено Договір надання послуги факторингу № Ф030717/4 , відповідно до пунктів 1.1, 2.1 якого Фактор зобовязується передати грошові кошти у сумі 45 846 грн. 73 коп. у розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт зобовязується відступити Факторові своє право грошової вимоги за Договором поставки товару № 997 від 24.11.2014 р. до Медична фірма «Вікторія» ЛТД (у вигляді ТОВ) у розмірі 48 259 грн. 72 коп. Детальна інформація про вимогу, строк та порядок відступлення вимоги, строки та умови проведення відповідних розрахунків між Клієнтом і Фактором визначені у додатку № 1 та додатку № 2 до цього Договору.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору надання послуг факторингу № Ф030717/4 від 03.07.2017 р. ТОВ «Фрам Ко» передано ТОВ «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» право вимоги до боржника - Фірма «Вікторія» ЛТД за Договором поставки товару № 997 від 24.11.2014 р. на суму 48 259 грн. 72 коп.

Згідно із ОСОБА_2 від 03.07.2017 р. до Договору надання послуги факторингу № Ф030717/4 від 03.07.2017 р. ТОВ «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» (Фактор) та ТОВ «Фрам Ко» (Клієнт) Фактору перейшло право вимоги до Фірма «Вікторія» ЛТД за Договором щодо сплати заборгованості в розмірі 48 259 грн. 72 коп., яка виникла відповідно до Договору поставки товару № 997 від 24.11.2014 р., укладеному між Фірма «Вікторія» ЛТД та ТОВ «Фрам Ко». Клієнт передав, а Фактор прийняв у повному обсязі документацію згідно з Додатком № 2 до Договору та оригінали товарно-транспортних накладних згідно з реєстром станом на 14.03.2017 р.

Відповідно до ч.1 ст. 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

26 липня 2017 р. позивачем було надіслано на адресу відповідача письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові за Договором поставки товару № 997 від 24.11.2014 р. із вимогою про сплату боргу у 3-денний строк з дати отримання вказаного повідомлення. Як випливає з реєстру поштових відправлень Укрпошти Медична фірма «Вікторія» ЛТД (у вигляді ТОВ) отримано вказане повідомлення 09.08.2017 р.

Докази виконання вказаної письмової вимоги в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, на думку суду, правомірною є вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за Договором поставки товару № 997 від 24.11.2014 р. у розмірі 48 259 грн. 72 коп., а позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» є обґрунтованою, підтверджена матеріалами справи, у звязку з чим підлягає задоволенню.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейське бюро реструктуризації» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Медичної фірми "Вікторія" ЛТД (у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю) (65023, АДРЕСА_1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейське бюро реструктуризації" (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, б. 4А, офіс 139, ) заборгованість у сумі 48 259,72 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 600,00 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23 січня 2018 р.

Суддя Н.В. Рога