ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2018 р.Справа № 922/4150/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Азімут-Гід", м. Харків
до 1. Державного сільськогосподарського підприємства ім. Будьоного, м. Харків , 2. Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків
про припинення дії
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (дов. №б/н від 20.11.2017 р.)

1-го відповідача - не з'явився

2-го відповідача - ОСОБА_2 (дов. № 32-20-0,14-8/62-18 від 11.01.2018 р.)

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "Азімут-Гід", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою щодо визнання таким, що припинив дію з 26.09.2012 р., а саме з моменту винесення Рішення Харківської міської ради за №840/12 від 26.09.2012 р. про припинення права користування земельною ділянкою Державному підприємству ім. Будьоного по вул. Плитковій, 29 (просп. Московський, 299-В)у місті Харкові, договір на право тимчасового користування землею за №1892, що був зареєстрований 17.03.1999 року.

Від 2-го Відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №1476 від 18.01.2018 р.), де просить суд розглянути вищезазначений позов.

Сторони в підготовчому засіданні, яке було призначено на 18 січня 2018 року, надали письмову згоду щодо початку судового розгляду справи по суті.

Приймаючи до уваги, що під час підготовчого засідання судом вирішено всі питання та вчинено всі дії, зазначені у ч. 2 статті 182 ГПК України, зясувавши, що сторони надали всі наявні докази, на які вони посилаються, за письмовою згодою учасників справи (вхідні №№ 1478, 1474, 1475 від 18.01.2018 р.), керуючись ч. 6 статті 183, п. 3 ч. 2 статті 185 ГПК України суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та початок розгляду справи по суті відразу після закриття підготовчого провадження.

Судом відкрито судове засідання по розгляду справи по суті 18.01.2018.

Повноважний представник Позивача позовні вимоги підтримав та просив визнати таким, що припинив дію з 26.09.2012 р., а саме з моменту винесення Рішення Харківської міської ради за № 840/12 від 26.09.2012р. про припинення права користування земельною ділянкою Державному підприємству ім. Будьоного по вул. Плитковій, 29 (на теперішній час просп. Московський, 299-В) у місті Харкові, договір на право тимчасового користування землею за № 1892, що був зареєстрований 17.03.1999 року.

Повноважний представник 2-го Відповідача просив суд розглянути позов згідно діючого законодавства.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши промови представників сторін у судових дебатах, суд встановив наступне.

На земельній ділянці площею 1,1848 га, кадастровий номер :02:007:0053 знаходиться нежитлова будівляя літ. В-1, площею 232,6 кв.м та літ. Д-1, площею 463,0 кв.м. що розташовані за адресою: м. Харків, просп. Московський, буд. 299-В, що перебувала у власності ТОВ МЕГАТРАНС (нині ліквідований).

Зі зверненням ТОВ МЕГАТРАНС до Харківської міської ради про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною її цільового призначення за адресою: просп. Московський, 299-В (колишня назва вул. Плиткова, 29) у місті Харкові загальною площею 1,1848 га, кадастровий номер :02:007:0053 із земель сільськогосподарського призначення до земель промисловості для оформлення права користування земельною ділянкою, на якій розташовані належні йому обєкти нерухомого майна

Рішенням 38 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 25.11.2009 р. за № 280/09 року ТОВ МЕГАТРАНС було надано згоду на розробку проекту відведення земельної ділянки по просп. Московському, 299-В у місті Харкові для експлуатації та обслуговування адміністративних, складських будівель та споруд.

На виконання вищевказаного рішення Харківської міської ради ТОВ МЕГАТРАНС замовив у ТОВ Харківземінформ (ліцензія Держкомзему України від 16.03.2005р. №5) розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки було розроблено та погоджено у встановленому порядку на протязі 2010-2012 років.

На підставі Рішення Харківської міської ради від 22.06.2012 року за № 757/12 (п. 33 зазначеного рішення) земельна ділянка загальною площею 1,1848 га, кадастровий номер :02:007:0053 була переведена із земель сільськогосподарського призначення до земель промисловості, де на підставі п. 33.2 було надано ТОВ МЕГАТРАНС в оренду земельну ділянку загальною площею 1,1848 га, кадастровий номер :02:007:0053 за адресою: просп. Московський, 299-В у місті Харкові строком до 01.06.2017 року за рахунок земель промисловості для експлуатації та обслуговування адміністративних, складських будівель і споруд.

ТОВ МЕГАТРАНС звернувся до Державного сільськогосподарського підприємства ім. Будьоного з заявою щодо добровільної відмови від права користування вищезазначеної земельної ділянки, що було посвідчене договором на право тимчасового користування землею за № 1892 та зареєстрований 17.03.1999 року. (а.с. 25-26).

Листом, на імя Харківського міського голови, 1-й Відповідач добровільно відмовився від права користування земельною ділянкою в звязку із переходом права власності на нерухоме майно, що розташоване на вказаній земельній ділянці.

Рішенням Харківської міської ради від 26.09.2012 року за № 840/12 (а саме п. 10.1. цього Рішення) було доповнено п. 33 додатку 1 до рішення 16 сесії Харківської міської ради 6 зїзду від 22.06.2012 року за № 757/12 абзацами наступного змісту, а саме: було припинено Державному сільськогосподарському підприємству ім. Будьоного право користування земельною ділянкою площею 1,1825 га по вул. Плитковій, 29 у місті Харкові за його добровільною відмовою, а також було зазначено п. 10.2. цього Рішення, що договір на право тимчасового користування землею за № 1892, що був зареєстрований 17.03.1999 року припиняє свою дію із дня державної реєстрації угоди про його розірвання.

На підставі договорів купівлі-продажу нежитлових будівель № № 5515, 5519 від 26.12.2012 р., посвідчених ПН ХМНО ОСОБА_3, Товариство з обмеженою відповідальністю "АЗІМУТ-ГІД" () набув права власника нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі літ. В-1, площею 232,6 кв.м. та літ. Д-1, площею 463,0 кв.м. що розташовані за адресою: м. Харків, просп. Московський, буд. 299-В на земельній ділянці площею 1,1848 га, кадастровий номер :02:007:0053.

Подальше здійснення державної реєстрації земельної ділянки та подальше оформлення права користування цією земельною ділянкою за Позивачем унеможливлюється у звязку із тим, що дія договору на право тимчасового користування землею за № 1892, що був зареєстрований 17.03.1999 року на теперішній час не припинена, що підтверджується листом № 19-20-0.23,08-2919/116-17 від 21.11.2017р. Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Відділу у м. Харкові. (а.с. 27).

Листом Державного сільськогосподарського підприємства ім. Будьоного № б/н від 23.11.2017р., який був направлений на адресу ТОВ "АЗІМУТ-ГІД", зазначено, що у звязку із браком часу працівників підприємства, не має можливості укласти угоду про розірвання договору на право тимчасового користування землею за № 1892, що був зареєстрований 17.03.1999 року та повідомлено, що Державне сільськогосподарське підприємство ім. Будьоного відмовляється від права користування земельною ділянкою площею 1,1848 га, кадастровий номер :02:007:0053 та ніяких прав на цю земельну ділянку не заявляє. (а.с. 28).

Згідно частин 1-3 статті 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши промови представників сторін у судових дебатах, суд встановив наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 120 Земельного Кодексу України (в редакції, що діяла під час спірних взаємовідносин) встановлюється, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до статті 31 Закону України Про оренду землі встановлюється, що договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Після внесення змін до діючого земельного законодавства, а саме в звязку із набуттям чинності з 07.07.2011 року змін до Земельного Кодексу України в частині доповнення цього Кодексу статтею 79-1, відповідно до якої земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера, сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі, Закону України Про Державний земельний кадастр та Постанови Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 року Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру.

Пунктами "а", "е" частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є, між іншим, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою та набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Договір оренди землі припиняється в разі, між іншим, набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом (частини 1, 3 ст. 31 Закону України "Про оренду землі").

Разом із тим, статтею 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено такий спосіб припинення договору оренди землі як його дострокове розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору.

Крім того, згідно частини другої статті 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частиною першої статті 377 ЦК України також передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Отже, виходячи із вищенаведених норм законодавства, у разі переходу права власності на об'єкт нерухомого майна до набувача цього майна відбувається перехід тих прав на відповідну земельну ділянку, на яких вона належала відчужувачу - права власності або права користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЗК України та ст. 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

У зв'язку з тим, що фактичне користування земельною ділянкою та зведеною на ній будівлею здійснює її новий власник, 2-й Відповідач добровільно відмовився від права користування зазначеною земельною ділянкою, законодавством передбачено можливість дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Таке відображення правові позиції деяких норм процесуального права суд знайшов в Постановах Верховного суду України №3-53гс11, 3-30гс12, 3-15гс13.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт господарювання (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язків.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Суд, відповідно до ч. 4 ст. 238 ГПК України також зазначає, що права Позивача за відповідними позовами були порушені безпосередньо Відповідачами внаслідок невиконання Рішення Харківської міської ради за № 840/12 від 26.09.2012р. про припинення права користування земельною ділянкою Державному підприємству ім. Будьоного по вул. Плитковій,29 (на теперішній час просп. Московський, 299-В) у місті Харкові, щодо визнання договору на право тимчасового користування землею за № 1892, що був зареєстрований 17.03.1999 року таким, що припинив дію з 26.09.2012р.

Відносно застосування норм права та відповідних мотивів, суд зазначає, що на підставі останніх здійснено врегулювання правовідносин, які є предметом спору.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ч. 9 статті 129 ГПК України, відповідно до якої у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Беручи до уваги те, що Позивачем не заявлено відшкодування судового збору за подання позову витрати по сплаті судового збору, згідно із положеннями ч. 9 статті 129 ГПК України покладаються на Позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 233 ГК України, 4, 13-15, 41-46, 80, 86, 129, 233, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що припинив дію з 26.09.2012 р., а саме з моменту винесення Рішення Харківської міської ради за № 840/12 від 26.09.2012р. про припинення права користування земельною ділянкою Державному підприємству ім. Будьоного по вул. Плитковій,29 (на теперішній час просп. Московський, 299-В) у місті Харкові, договір на право тимчасового користування землею за № 1892, що був зареєстрований 17.03.1999 року.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 238 ГПК України, 25 січня 2018.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_4