ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

22 січня 2018 р. Справа № 902/304/15

Господарський суд Вінницької області у складі судді Банаська О.О. розглянувши відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зодчих 36", м.Вінниця

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінторгбуд", м.Вінниця

про усунення перешкод

За участю секретаря судового засідання Василишеної Н.О.

За участю представників:

позивача (стягувача): ОСОБА_1, довіреність б/н від 09.01.2018 р. діє до 31.12.2018 р.; паспорт АТ № 062298 виданий Ленінським РВ УДМС України у Вінницькій області 30.01.2014 р.

ОСОБА_2, паспорт АА № 599825 виданий Чернівецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 17.11.1997 р. (керівник).

відповідача (заявника): ОСОБА_3, паспорт АВ № 225190 виданий Вінницьким РВ УМВС України у Вінницькій області 26.06.2001 р.; директор згідно протоколу зборів учасників № 3 від 05.10.2010 р.

ОСОБА_4, довіреність б/н від 05.06.2017 р. дійсна по 05.06.2018 р.; паспорт АВ № 316716 виданий Вінницьким РВ УМВС України у Вінницькій області 21.12.2001 р.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 30.05.2016 р. по справі № 902/30415 (суддя Білоус В.В.) позов задоволено частково, зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінторгбуд" усунути перешкоди в користуванні Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зодчих 36" водомірного вузла будинку № 36 по вул. Зодчих м. Вінниці, а саме: повністю демонтувати повітряно - продувальну систему електричного щита з напругою 380 В. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінторгбуд" на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зодчих 36" 609 грн 00 коп. для відшкодування судових витрат та 1 920 грн 00 коп. витрат на судову експертизу.

Супровідним листом № 902/304/15/1154/16 від 21.06.2016 р. матеріали справи надіслано до Рівненського апеляційного господарського суду у зв'язку з поданням 15.06.2016 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінторгбуд" апеляційної скарги на рішення Господарського суду Вінницької області від 30.05.2016 р. разом зі справою № 902/304/15.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінторгбуд" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Вінницької області від 30.05.2016 р. у справі № 902/304/15 залишено без змін. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Вінторгбуд" на користь об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зодчих 36" 7 707 грн 00 коп. витрат на оплату судової експертизи. Господарському суду Вінницької області доручено видати наказ на виконання цієї постанови.

01.06.2017 р. на виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 30.05.2016 р. та на виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 р. видано відповідні накази.

Супровідним листом № 902/304/15/1127/17 від 22.06.2017 р. матеріали справи надіслано до Рівненського апеляційного господарського суду для подальшого скерування до Вищого господарського суду України в зв'язку з надходженням касаційної скарги № 17/01 від 13.06.2017 р. Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінторгбуд" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 16.05.2017 р. разом зі справою № 902/304/15

Постановою Вищого господарського суду України 09.10.2017 р. касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінторгбуд" залишено без задоволення, постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 16.05.2017 р. та рішення Господарського суду Вінницької області залишено без змін.

10.11.2017 р. матеріали справи № 902/304/15 надійшли до Господарського суду Вінницької області.

27.12.2017 року до суду надійшла заява № 59/01 від 27.12.2017 р. Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінторгбуд" про відстрочку виконання наказів до вирішення питання по суті справи № 902/304/15.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 27.12.2017 р. вказану заяву розподілено судді Матвійчуку В.В.

Ухвалою суду від 28.12.2017 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінторгбуд" вих. № 59/01 від 27.12.2017 р. про відстрочку виконання наказів до вирішення питання по суті справи № 902/304/15 призначено до розгляду в судовому засіданні на 09.01.2018 р.

09.01.2018 р. розгляд справи не відбувся в звязку з перебуванням судді Матвійчука В.В. на лікарняному.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 10.01.2018 р. здійснено повторний автоматизований розподіл заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінторгбуд" № 59/01 від 27.12.2017 р. про відстрочку виконання рішення у справі № 902/304/15, за результатами якого заяву передано на розгляд судді Банаську О.О.

Ухвалою суду від 15.01.2018 р. справу № 902/304/15 новим складом суду прийнято до свого провадження для розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінторгбуд" № 59/01 від 27.12.2017 р. про відстрочку виконання рішення у справі № 902/304/15 та призначено у справі судове засідання на 22.01.2018 р.

19.01.2018 р. до суду від ОСББ "Зодчих, 36" надійшов відзив на заяву ТОВ "Вінторгбуд", в якому позивач (стягувач) просить залишити заяву ТОВ "Вінторгбуд" про відстрочку виконання наказів Господарського суду Вінницької області без задоволення.

22.01.2018 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінторгбуд" до суду подано клопотання вих. № 06/01 від 22.01.2018 р. про долучення до заяви копії повідомлення Верховного Суду України № 3126/0/11-17 від 26.12.2017 р.

Заява розглядається з фіксацією судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою.

Розглянувши в судовому засіданні заяву Товариству обмеженою відповідальністю "Вінторгбуд" про відстрочку виконання наказів до вирішення питання по суті справи № 902/304/15, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

Як вбачається із матеріалів справи заява відповідача (боржника) про відстрочку виконання наказів про виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 30.05.2016 р. до вирішення питання по суті справи № 902/304/15, мотивована зверненням останнього до Верховного Суду України із заявою про повторний перегляд справи № 902/304/15, яка касаційним судом отримана, однак у зв'язку з реформуванням судової системи ще не розглянута.

Такими чином, за твердженням відповідача (боржника), оскільки його права було порушено під час розгляду справи, що не вдалося довести у зв'язку з специфікою підсудності справ, враховуючи, що справа є досить складна та затягнута, виконання судових наказів спричинить до понесення дуже значних фінансових втрат та додаткової судової тяганини щодо нього.

На підтвердження своїх доводів ТОВ "Вінторгбуд" клопотанням вих. № 06/01 від 22.01.2018 р. долучено до справи копію листа Верховного Суду України вих. № 3-1399гс17 від 26.12.2017 р., в якому на звернення відповідача від 21.12.2017 р. стосовно надання інформації щодо подальшого руху заяви про перегляд Верховним Судом України судових рішень господарських судів у справі № 902/304/15 повідомлено про передачу заяви відповідача до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

З урахуванням викладеного, відповідач (боржник) просить суд відстрочити виконання наказів до вирішення по суті справи № 902/304/15.

Позивач (стягувач) у поданому до суду відзиві на заяву відповідача вх. № 06-52/469/18 від 19.01.2018 р. просить залишити заяву ТОВ "Вінторгбуд" про відстрочку виконання наказів Господарського суду Вінницької області без задоволення.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що рішення у справі № 902/304/15 Господарським судом Вінницької області прийняте 30.05.2016 р. набрало законної сили 16.05.2017 р. (постанова Рівненського апеляційного господарського суду) в зв'язку з чим у ТОВ "Вінторгбуд" було достатньо часу для усунення обставин що унеможливлювали на його думку виконання рішення суду.

При цьому наведені заявником обставини (звернення із заявою до Верховного Суду України про повторний перегляд справи) не підтверджують неможливості чи ускладнення виконання рішення суду, а даний випадок не може розцінюватися як винятковий. Посилання заявника на складний фінансовий стан, наявність значних втрат тощо, не є тими виключними обставинами, які б давали суду підстави для відстрочки виконання судового рішення, оскільки останні носять не особливий і надзвичайний характер, а свідчать про негативні явища в поточній діяльності заявника.

Суд, розглянувши заяву "Вінторгбуд" про відстрочку виконання наказів до вирішення питання по суті справи № 902/304/15, враховує наступне.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно із ч.ч. 1, 3, 4 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 р. № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", при вирішенні заяви сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Тобто, можливість відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов'язується з об'єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. При цьому рішення про відстрочку виконання рішення суду має ґрунтуватись на додержанні балансу інтересів стягувача та боржника, позаяк остання не може надаватися виключно в інтересах боржника, із посиланням на необхідність поліпшення його фінансового стану. Відстрочка, надана за відсутності виняткових обставин, негативно впливає на охоронюваний законом інтерес стягувача.

Також слід враховувати, що довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Так, у п. 40 рішення від 17.05.2005 р. у справі "Чіжов проти України" судом зазначено, що затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції. На державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці.

У рішенні Суду у справі "Савіцький проти України", no. 38773/05, від 26.07.2012 суд повторює, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов'язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення

без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов'язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов'язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню.

Рішенням Суду у справі "Глоба проти України", no. 15729/07, від 05.07.2012 суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов'язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

З підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Приписами ч.ч. 3, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Натомість наведені Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінторгбуд" в заяві обставини не є за своєю суттю об'єктивними, непереборними, винятковими обставинами у розумінні ст. 331 ГПК України, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливими, врахування яких могло б слугувати для відстрочення виконання рішення суду.

При цьому станом на момент розгляду заяви відповідача (боржника) в матеріалах справи відсутні докази здійснення Верховним Судом провадження за заявою про перегляд судових рішень по справі в касаційному порядку. Крім того, відповідачем (боржником) не вказано строк відстрочення виконання рішення суду, що не узгоджується із приписами ч. 5 ст. 331 ГПК України, якою визначено що відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Посилання відповідача (боржника) на той факт, що виконання судових наказів спричинить до понесення ним дуже значних фінансових втрат та додаткової судової тяганини також не є винятковим випадком, який зумовлював би ускладнення чи відсутність можливості виконати судове рішення, позаяк згідно із нормами ст.ст. 42, 44 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, а принципами підприємницької діяльності є комерційний розрахунок та власний комерційний ризик.

В той же час вимоги заяви відповідача за своїм змістом спрямовані фактично на відстрочення (зупинення) здійснення виконавчих дій з виконання наказу виданого на виконання рішення Господарського суду Вінницької області на період перегляду даної справи Касаційним господарським судом Верховного Суду.

Однак у такому випадку досягнення такої мети здійснюється через застування процесуального механізму передбаченого ст. 332 ГПК України.

Зокрема, ч. 1 ст. 332 ГПК України встановлено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Таким чином звертаючись до Верховного Суду із заявою про перегляд рішення у даній справі в касаційному порядку, відповідач (боржник) не позбавлений права та можливості заявити до касаційного суду клопотання про зупинення виконання судового рішення до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

При цьому відстрочення виконання рішення суду та зупинення виконання рішення не є тотожними поняттями (процесуальними інститутами), оскільки порядок та застосування яких врегульовано різними правовими нормами Господарського процесуального кодексу України (ст. 331 ГПК України - відстрочення (розстрочення) виконання рішення суду та ст. 332 ГПК України - зупинення виконання рішення), аналіз яких свідчить про те, що останні застосовуються за відмінних підстав різними суб'єктами.

Провівши аналіз викладеного вище в сукупності суд дійшов висновку про те, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінторгбуд" № 59/01 від 27.12.2017 р. про відстрочку виконання наказів задоволенню не підлягає.

Залишаючи без задоволення заяву позивача суд принагідно зазначає, що виходячи зі змісту ст. 331 ГПК України право господарського суду відстрочити чи розстрочити виконання рішення суду не обмежене певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Беручи до уваги викладене та керуючись ст.ст. 2, 5, 18, 46, 232, 233, 234, 235, 240, 242, 326, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінторгбуд" № 59/01 від 27.12.2017 р. про відстрочку виконання наказів повністю.

2. Згідно з приписами ст.235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

3. За приписами п.24 ч.1 ст.255, ч.7 ст.331 ГПК України ухвалу про відмову у відстроченні виконання судового рішення може бути оскаржено окремо від рішення суду першої інстанції до Рівненського апеляційного господарського суду.

4. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного тексту ухвали надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Дата складання повного тексту ухвали 26.01.2018 р.

Суддя О.О. Банасько

віддрук. 4 прим.:

1 - до справи;

2 - ОСББ "Зодчих, 36 " - вул. Зодчих, 36, м. Вінниця, 21037.

3, 4 - ТОВ "Вінторгбуд" - вул. Тарногродського, 21, м. Вінниця, 21022; вул.Ак.Ющенка, 16/166/, м.Вінниця, 21037.