ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2018 року Справа № 923/1058/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Остапенко Т.А. при секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державної екологічної інспекції у Херсонській області, місцезнаходження: 73000, м. Херсон, пров. Козацький, 10, ідентифікаційний код: 38044149

до Комунального виробничого управління «Каховський водоканал», місцезнаходження:74800, Херсонська область, м. Каховка, вул. Мелітопольська, 87, ідентифікаційний код: 19236260

про стягнення збитків, заподіяних державі порушенням законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів у розмірі 292298,14 грн.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, представник за довіреністю від 29.12.2017 року

від відповідача ОСОБА_2, представник за довіреністю № 39/1-4-07 від 16.01.2018 року, ОСОБА_3, представник за довіреністю № 40/1-4/07 від 16.01.2016 року

Державна екологічна інспекція у Херсонській області (далі Позивач) звернулася до суду із позовом до Комунального виробничого управління Каховський водоканал (далі Відповідач), в якому просила стягнути збитки у сумі 292298,14 грн., заподіяні державі, внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач зазначив, що в порушення п. 9 ст. 44, п. 1 ст. 111 Водного кодексу України, ч. 1, п. «з» ч. 2, ч. 4 ст. 68, ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Відповідач у період часу з 01.01.2015 року по 03.02.2015 року здійснював забір підземних вод без дозволу на спеціальне водокористування, чим державі були завдані збитки на вищевказану суму, які Відповідач, на підставі ст. 1166 ЦК України повинен відшкодувати.

Провадження у справі порушено ухвалою Господарського суду Херсонської області від 20.11.2017 року.

У звязку із набранням 15.12.2017 року чинності Законом України від 03.10.2017 р. № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції, у відповідності до положень п. 9 Розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України, якою передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, враховуючи, що ухвалою про порушення справи фактично було відкрито позовне провадження, розгляд справи здійснювався у порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання.

Відповідно до ухвали від 21.12.2017 року, справа була призначена до судового розгляду по суті на 17.01.2018 року.

В судовому засідання Представник Позивача позовні вимоги підтримав з підстав, що зазначені у позові, просив позов задовольнити.

Представник Відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та просив відмовити у його задоволенні, про що надав відзив на позовну заяву. Свої доводи обґрунтовує відсутністю у діях Комунального виробничого управління «Каховський водоканал» вини, яка є однією із необхідних складових для покладення на особу обовязку відшкодувати завдані збитки. Зазначив, що із відповідною заявою про видачу дозволу на спеціальне водокористування, звернувся у встановлені Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та Водним кодексом України, строки, а саме 04.12.2014 року, однак через бездіяльність Державної служби геології та надр України, дозвіл на спеціальне водокористування, був отриманий ними лише 04.02.2015 року. Таким чином, враховуючи їх обовязок щодо безперебійного забезпечення населення питною водою, водокористування, відповідно до положень ч. 6 ст. 41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 77 від 27.01.2010 року «Про деякі питання застосування принципу мовчазної згоди», протягом 01.01.2015 04.02.2015 рр. здійснювалося ними без наявності спеціального дозволу.

У відповідь на відзив Позивач зазначив, що із заявою про видачу дозволу на спеціальне водокористування, Відповідач, зважаючи на те, що питання щодо видачі дозволу вирішується державними органами у місячний строк, та враховуючи що строк дії дозволу закінчувався 01.01.2015 року, повинен був звернутися за 30 днів. Вказав, що здійснення водокористування після закінчення строку дії дозволу на спеціальне водокористування у будь-якому випадку не допускається, з огляду на що, підприємства, установи та організації, які здійснюють водокористування без відповідного дозволу мають відшкодувати збитки, що були нанесені державі, внаслідок такого водокористування.

В судовому засіданні, 17.01.2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повідомлено про дату підготовки повного судового рішення. Розяснено строки та порядок оскарження судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд

в с т а н о в и в:

З 17.03.2016 року по 29.03.2016 року інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області, відповідно до п. «а» ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», проводилася планова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства Комунальним управлінням водного господарства «Каховський водоканал», основним видом діяльності якого, зокрема, є каналізація, відведення і очищення стічних вод, забір, очищення та постачання води.

Перевіркою встановлено, що забір підземної води здійснюється Відповідачем на підставі дозволу на спеціальне водокористування № Укр12.158-Хрс, виданого Департаментом екології та природних ресурсів Херсонської обласної державної адміністрації 04.02.2015 року, терміном дії до 04.02.2018 року на свердловини № 12-1, 12-2, 12-3, 12-5, 12-6, 12-7, 12-8, 12-9, 12-260, 12-261, 12-262, 12-315, 12-327, 12-328, 12-336, 12-337, 12-356, 12-399 та шахтний колодязь 12-357к.

Термін дії попереднього дозволу на спеціальне водокористування № Укр 7853-ХРС закінчився 01.01.2015 року.

Таким чином, в період з 01.01.2015 року по 03.02.2015 року Відповідач здійснював забір підземних вод без дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням п. 9 ст. 44, ст. 48, 49 Водного кодексу України.

За результатами перевірки Державною екологічною інспекцією України у Херсонській області складений акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № 02-11/119, в якому зафіксовані виявлені під час перевірки порушення (а.с. 7-19).

Згідно довідки, підписаної та завіреної в.о. начальника КВУ «Каховський водоканал» - обсяг видобутку підземних вод зі свердловини КВУ «Каховський водоканал» за період з 01.01.2015 року по 03.02.2015 року склав 288092 куб.м. (а.с. 20).

За фактом виявлених порушень, в результаті яких державі була завдана шкода, Позивач звернувся до Відповідача із претензією за вих. № 09-12/14 від 07.04.2016 року на суму 292298,14 грн., яка була розрахована відповідно до п. 9.1. «Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі, внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів», затвердженої Наказом Мінприроди України № 389 від 20.07.2008 року (а.с. 6).

Проте, на претензію Позивача про відшкодування збитків у розмірі 292298,14 грн., Відповідачем надано відповідь за вих. № 390/1-4-00 від 17.05.2016 року, щодо безпідставності вказаних вимог, у звязку із відсутністю вини останнього у простроченні отримання дозволу на спеціальне водокористування (а.с. 22).

Вищевказані обставини, стали підставою для звернення Позивача до суду із цим позовом.

Відповідно до ст. 44, 49 Водного кодексу України, водокористувачі зобов'язані, зокрема, здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Згідно із ст. 49 Водного кодексу України, в редакції чинній на дату звернення для отримання дозволу відповідачем, дозвіл на спеціальне водокористування видається: органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за погодженням із Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями - у разі використання води водних об'єктів місцевого значення.

Строк видачі дозволу на спеціальне водокористування або надання письмового повідомлення про відмову в його видачі становить не більше тридцяти календарних днів з дня надходження на розгляд заяви та відповідних документів.

Органи, зазначені у частині другій цієї статті, зобов'язані протягом п'яти календарних днів з дня надходження заяви на отримання дозволу на спеціальне водокористування надіслати завірені ними копії відповідних документів до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, у разі використання підземних вод - до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, у разі використання водних об'єктів, віднесених до категорії лікувальних, - до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Центральні органи виконавчої влади, зазначені у частині п'ятій цієї статті, зобов'язані протягом п'ятнадцяти календарних днів з дня одержання копій документів надати безоплатно органам, що приймають рішення про видачу дозволу на спеціальне водокористування, свої висновки щодо можливості його видачі.

Органи, визначені частиною другою цієї статті, при прийнятті рішення про видачу дозволу на спеціальне водокористування або відмову в його видачі обов'язково враховують відповідні висновки центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Порядок погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування затверджується Кабінетом Міністрів України.

Зазначений порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 № 321, відповідно до п. 3 якої, у редакції станом на момент звернення відповідача із заявою про отримання погодження, дозволи видаються за клопотанням водокористувачів з обґрунтуванням потреби у воді, яке погоджується у разі використання підземних вод - з Держгеонадрами або дочірніми підприємствами НАК "ОСОБА_3 України" за переліком, який затверджує Мінприроди. За п. 4 Порядку, строк видачі дозволу на спеціальне водокористування або надання письмового повідомлення про відмову в його видачі становить не більше тридцяти календарних днів з дня надходження на розгляд заяви та відповідних документів.

Так, Відповідач, після отримання висновку Південно-Української гідрогеологічної експедиції щодо можливості погодження умов та отримання дозволу на спеціальне водокористування за вих. № 811/03 від 13.11.2014 року, 04.12.2014 року звернувся до Департаменту екології та природних ресурсів Херсонської обласної державної адміністрації із відповідною заявою про видачу дозволу на спеціальне водокористування (а.с. 43-45).

Листом за вих. № 03-10/7-2958 від 05.01.2015 року Департамент екології та природних ресурсів повідомив Відповідача про направлення 09.12.2014 року за вих. № 03-10/1028 заяви останнього, разом із завіреними копіями необхідних документів для погодження до Державної служби геології та надр України (а.с. 46). Однак, станом на 05.01.2015 р., висновок щодо можливості видачі дозволу на спеціальне водокористування не надійшов.

Цей висновок надійшов до Департаменту екології та природних ресурсів Херсонської обласної державної адміністрації лише 27.01.2015 року, про що свідчить відмітка Департаменту про його отримання 27.01.2015 року, вх. 7-185 (а.с. 57-58). На підставі зазначеного документа, Департаментом екології та природних ресурсів 04.02.2015 року Відповідачу виданий дозвіл на спеціальне водокористування.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Частинами 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення. При цьому, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків (шкоди), потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків (шкоди); 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини, але з урахуванням визначених принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована особою, яка заподіяла таку шкоду, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Таким чином, Відповідач, звернувшись 04.12.2014 року, зробив це завчасно і мав обґрунтовані сподівання отримати дозвіл на спеціальне водокористування до закінчення строку дії попереднього дозволу у визначений Законом строк, який становить не більше 30 календарних днів. Таке визначення строку видачі дозволу на спеціальне водокористування спростовує посилання Позивача про порушення Відповідачем 30-денного строку звернення за його отриманням.

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», у редакції, що діяла на момент звернення відповідачем за отриманням дозволу, принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб'єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

Частиною 6 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», у редакції, що діяла на момент звернення відповідачем за отриманням дозволу, передбачено, якщо у встановлений законом строк суб'єкту господарювання не видано або не направлено документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі, то через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб'єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Копія заяви (опису прийнятих документів) з відміткою про дату їх прийняття є підтвердженням подачі заяви та документів державному адміністратору або дозвільному органу. Днем видачі документа дозвільного характеру вважається останній день строку розгляду заяви дозвільним органом, передбаченого законом.

Аналогічне положення міститься і в п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.2010 р. №77 «Про деякі питання застосування принципу мовчазної згоди».

Однак, процедура видачі дозволу тривала з 05.12.2014 р. по 04.02.2015 р., при чому строки видачі дозволу та погоджувальної процедури дозвільними органами не дотримувались, що підтверджено датами реєстрації на штампах вхідної та вихідної кореспонденції на заяві Відповідача та листах (а.с. 40-41, 66-70).

Таким чином, Відповідачем доведена відсутність в його діях вини, як одного із елементів цивільного правопорушення, а отже і підстав для покладення на нього обовязку відшкодувати шкоду, завдану державі внаслідок здійснення спеціального водокористування без відповідного дозволу.

Також, судом взято до уваги доводи Відповідача щодо неможливості припинення водокористування, що повязано з особливостями діяльності Відповідача, та, відповідно, спростовуються заперечення Позивача, щодо безумовного припинення здійснення водокористування в разі закінчення строку дії дозволу, що передбачено нормами Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», яким закріплені принципи гарантованого першочергового забезпечення питною водою населення для забезпечення питних, фізіологічних, санітарно-гігієнічних та побутових потреб, пріоритетності питного водопостачання перед іншими видами спеціального водокористування, заборони відключення обєктів питного водопостачання та водовідведення від системи енерго-, газо-, теплопостачання як обєктів життєзабезпечення і стратегічного значення (ст. 6 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», держава гарантує захист прав споживачів у сфері питної води та питного водопостачання шляхом забезпечення кожної людини питною водою нормативної якості в межах науково обґрунтованих нормативів питного водопостачання залежно від району та умов проживання.

Враховуючи зазначене, відсутні підстави для задоволення позову.

Згідно із ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог Державної екологічної інспекції у Херсонській області відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області. У разі якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.01.2018 р.

Суддя Т.А. Остапенко