ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року Справа № 923/1103/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Задорожної Н.О. за участі секретаря Кудак М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Херсонгаз", м. Херсон

про стягнення 1652 грн. 83 коп.

За участі представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довір. № 14-187 від 24.11.2017

від відповідача: ОСОБА_2, довір. № 161128/1014/5431 від 28.11.2016р.

Сутність спору: Позивач (Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ, , далі - ПАТ "НАК "Нафтогаз України") звернувся з позовом, в якому просить господарський суд стягнути з відповідача (Публічне акціонерне товариство "Херсонгаз", м. Херсон, ; далі - ПАТ "Херсонгаз") 1652 грн. 83 коп. річних за прострочення боржником зобов'язання по оплаті переданого на підставі укладеного між сторонами договору купівлі-продажу № 13-418-ПР від 31.01.2013 у 2014р. природного газу.

Позов обґрунтовано порушенням відповідачем договірних зобов'язань в частині проведення повної та своєчасної оплати вартості одержаного природного газу.

У підготовчому засіданні, яке відбулось 23.01.18, відповідачем у встановлений строк надано письмовий відзив на позов, позивачем надано пояснення на позов, які залучено до матеріалів справи.

Під час підготовчого засідання вирішено питання, зазначені у ч. 2 ст. 182 ГПК України, у зв'язку з чим підготовче засідання закінчено і закрито.

На підставі ч. 6 ст. 182 ГПК України, учасниками процесу (позивач, відповідач) подано письмові заяви про розгляд справи по суті після закінчення підготовчого судового засідання, у зв'язку з чим судом відкрито і розпочато розгляд справи по суті.

Відповідач позов не визнає з огляду на пропуск позивачем позовної давності для звернення з вимогою про стягнення річних за прострочення боржником грошового зобов'язання, заявив про застосування позовної давності, що відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України є самостійною підставою для відмови у позові.

Позивач в наданій відповіді на відзив посилається на те, що у п. 9.2 договору № 13-418-ПР від 21.01.2013 між сторонами досягнуто домовленості щодо збільшення позовної давності, у тому числі й для стягнення штрафів, пені, річних та інфляційних нарахувань, та встановлення позовної давності тривалістю у 3 роки, зважаючи на що просить суд врахувати цю обставину та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач заперечує проти позову, просить суд застосувати позовну давність та відмовити в позові.

На підставі ст. 240 ГПК України в судовому засіданні, яке відбулось 23.01.18 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та надавши їм правову оцінку, суд

в с т а н о в и в:

Тридцять першого січня 2013 року між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) був укладений договір купівлі-продажу природного газу № 13-418-ПР від 31.01.2013р. відповідно до якого продавець зобов'язався передати покупцю у визначених обсягах природний газ, а покупець - здійснювати його оплату у порядку і строки, встановлені умовами цього договору. (а.с. 9-13).

Додатковими угодами № 1 від 10.07.2013р., № 2 від 31.12.2013р., № 3 від 28.04.2014р., № 4 від 15.05.2014р., № 5 від 05.09.2014р., № 6 від 10.11.2014р., № 7 від 08.12.2014р., № 8 від 22.12.2014р., № 9 від 05.02.2015р., № 10 від 10.03.2015р., № 11 від 23.03.2015р., № 12 від 03.04.2015р., № 13 від 06.04.2015р., № 14 від 12.05.2015р., № 15 від 03.06.2015р., № 16 від 19.06.2015р. сторони внесли зміни до умов договору № 13-418-ПР щодо ціни газу, кількості газу та строку дії договору. (а.с. 14-31).

Пунктом 2 додаткової угоди № 3 від 28.04.2014 сторони внесли зміни до п. 6.1 договору, виклавши його в наступній редакції "6.1. Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу, на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі газу за розрахунковий місяць".

На виконання умов договору, позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 84455194 грн. 88 коп., що підтверджується наданими в матеріали справи двосторонніми актами приймання-передачі природного газу за жовтень-грудень 2013р., січень-грудень 2014р. і свідчить про виконання позивачем договірних зобов'язань щодо передачі природного газу. (а.с. 36-65).

Поряд з цим, відповідач зобов'язання по оплаті відвантаженого станом на 08.10.2014 природного газу, вартість якого складає 940767 грн. 78 коп. виконав частково, сплативши у строк до 20.10.2014р. за одержаний газ 66442 грн. 24 коп., що стало наслідком утворення боргу в сумі 874325 грн. 54 коп. (940767,48 - 66442,24), який залишався простроченим до 11.11.2014 включно.

З урахуванням положень ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530, ст. 610, ч. 1 ст. 612, ч. 2 ст. 625 ЦК України за прострочення боржником грошового зобов'язання в сумі 874325 грн. 54 коп. за період з 20.10.14 по 11.11.14 (23 дн.) позивач нарахував відповідачу річні за ставкою 3 %, сума яких складає 1652 грн. 83 коп., стягнення яких є предметом заявленої позовної вимоги.

Відповідач в процесі судового розгляду зауважень до розрахунків не висловив і не надав.

Суд, з урахуванням вищеперелічених правових норм, вважає встановленим факт прострочення боржником зобов'язання по оплаті вартості одержаного природного газу і, відповідно, обґрунтованість позовних вимог.

Поряд з цим, пункт 9.2 договору № 13-418-ПР від 21.01.2013 встановлює позовну давність щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, річних та інфляційних втрат тривалістю у три роки.

За своєю правовою природою річні є основною заборгованістю.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. (ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України).

Згідно з п. 6.1 договору № 13-418-ПР (з урахуванням змін, внесених додатковою угодою № 3 від 28.04.2014) оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу, на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі газу за розрахунковий період.

Як вбачається з наданого в матеріали справи розрахунку 1652 грн. 83 коп. річних нараховано за прострочку оплати природного газу, вартість якого складає 874325 грн. 54 коп. за період з 20.10.2014 по 11.11.2014 (23 дн. прострочки).

Відповідно, згідно з досягнутою у п. 6.1 договору № 13-418-ПР домовленістю та припису ст. 257 ЦК України строк позовної давності за вимогою про стягнення річних встановлюється тривалістю у три роки, тобто до 11.11.2017 включно і спливає 12.11.2017.

Згідно поштового штемпеля Укрпошти позов відправлено до Господарського суду Херсонської області 28.11.2017, тобто після спливу позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем в наданому суду письмовому відзиві.

Пунктом 4 статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові.

Зважаючи на те, що позивачем позов заявлено зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, господарський суд відмовляє позивачу у позові.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. У позові відмовити.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області. (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 24.01.2018

Суддя Н.О. Задорожна