ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2018м. ДніпроСправа № 904/9802/17
За позовом Приватного акціонерного товариства "Ізмаїльський завод таропакувальних виробів "Дунай-Пак", м. Ізмаїл Одеської області

до Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Дніпропетровський втормет", м. Дніпро

про стягнення 474 580,38 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання: Колісник О.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №19/12 від 19 грудня 2017 року, представник

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №35 від 16 листопада 2017 року, представник

С У Т Ь С П О Р У:

Приватне акціонерне товариство "Ізмаїльський завод таропакувальних виробів "Дунай-Пак" звернулося до господарського суду із позовом, яким з урахуванням заяви про зміну суми позову (вх. №70142/17 від 26.12.2017) просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Дніпропетровський втормет" заборгованість у розмірі 474 580,38 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем п. 2.3., п. 3.9. договору оренди № 19/03/327 від 19 березня 2012 року. Так, відповідно до п.2.3 договору оренди відповідач протягом строку дії договору оренди повинен був здійснити поліпшення об'єктів оренди на суму не менше ніж 250 000,00 грн., які після завершення строку дії договору оренди мали переходити у власність позивача. Зазначена умова була передбачена для пристосування об'єкта оренди до господарської діяльності орендаря (збір та переробка металобрухту) на території, що належить підприємству орендодавця. Внаслідок цього орендна плата була погоджена сторонами в мінімальному розмірі, враховуючи майбутнє отримання орендодавцем у власність об'єктів оренди у поліпшеному стані (по закінченню терміну дії договору оренди). Відповідно до пп. "з" п. 2.3., п. 3.9 договору оренди відповідач був зобов'язаний "після закінчення терміну дії договору передати орендодавцеві всі зроблені на об'єкті перебудови, переробки та невіддільні поліпшення на загальну суму, що не перевищує 250 000 грн.". Відповідно до п. 1.2 договору оренди, строк дії договору закінчився 19 лютого 2015 року. Однак, протягом строку дії договору оренди та до цього часу відповідачем не було зроблено поліпшень орендованого майна.

Крім того, позивач зазначає, що відповідач має непогашену заборгованість з орендної плати за період з листопада 2014 по лютий 2015 року та з компенсації фактичних витрат за електропостачання. У зв'язку з допущенням прострочення оплати заборгованості з орендної плати та компенсації витрат з електропостачання, позивач на підставі ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України нарахував 3% річних та індекс інфляції.

Відповідач, Публічне акціонерне товариство "Інтерпайп Дніпропетровський втормет", просить в задоволенні позову відмовити.

Щодо позовної вимоги про стягнення грошової компенсації за невиконання поліпшень об'єкту оренди відповідач зазначає про пропуск позовної давності, про що зроблено відповідну заяву.

Стосовно заборгованості по орендній платі відповідач зазначає, що прострочення зобов'язання по сплаті орендних платежів сталося з вини позивача, шляхом невиконання останнім домовленостей, які виникли у сторін з договору оренди №19/03/327 від 19.03.2012, умовами якого передбачалось, що відповідачем (орендарем) для здійснення своєї підприємницької діяльності 10 квітня 2012 року було поставлено на орендовану територію автомобільні ваги, придбані ним від третьої особи - ТОВ "Компанія "Ваговимірювальні системи" за договором поставки № 766 від 20.10.2011 р., вартість яких складає 205 800 грн. Листами від 23.07.2014 за №2307, від 28.07.2014 за №08/2414, від 29.12.2014 за №08/4157 ПАТ "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет" повідомляв позивача про припинення своєї виробничої діяльності та заявив про дострокове припинення орендних правовідносин із направленням проекту відповідної угоди, та у зв'язку із цим просив дозволу на вивезення власного майна. У свою чергу ПрАТ ІЗТВ "Дунай-Пак" листом від 23.07.2014 за №260, не заперечуючи проти припинення орендних правовідносин, відмовилося від повернення належного позивачу майна, посилаючись на наявність невирішених фінансових питаань з приводу орендних правовідносин, а саме: необхідність сплати заборгованості у сумі 258 009,40 грн., яка складається із суми поліпшень об'єкту оренди (250 000 грн.), які позивач повинен був здійснити на підставі 2.3, 3.1 договору оренди, а також боргу зі сплати орендної плати. У зв'язку із згаданою неузгодженістю позивач вказаний акт не підписав та відповідачу не направив, чим порушив вимоги п. 2.3 п., п. 5.1. договору (обов'язок орендаря звільнити та передати орендований об'єкт за Актом здачі приміщення та майна).

Вказані обставини стали підставою для звернення ПАТ "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет" до суду з позовом до ПрАТ ІЗТВ "Дунай-Пак" відносно зобов'язання передати вищевказане майно. В результаті розгляду справи №916/4464/15 суддя Господарського суду Одеської області Петров В.С. ухвалив рішення, яким задоволено позовні вимоги ПАТ "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет" - зобов'язано ПАТ ІЗТВ "Дунай-Пак" повернути майно. На виконання цього рішення було відкрито виконавче провадження та проведені виконавчі дії, однак станом на сьогодні ПАТ ІЗТВ "Дунай-Пак" так і не повернуло майно.

Відповідач вважає, що умисні, незаконні дії посадових осіб позивача, які полягають в незаконному утриманні майна, сприяли створенню заборгованості по орендній платі, та стягненню з ПАТ "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет", окрім суми орендної плати, штрафної санкції у розмірі 56 573,78 грн.

22 грудня 2017 року до господарського суду від відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності. Заява мотивована тим, що перебіг строку позовної давності за вимогою про відшкодування вартості поліпшень орендованого майна, проведених по договору оренди №19/03/327 від 19.03.2012 починається з моменту припинення договору оренди, а саме: з 20.02.2015 і закінчується відповідно 20.02.2016. Відповідач вважає, що вимога позивача про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за період прострочення з 20.02.2015 по 27.09.2017, нарахованих на вартість поліпшень орендованого майна та заявлених позивачем на підставі ст. 625 ЦК України не має відповідної правової підстави. Згідно до ст. 266 ЦК України зі спливом строку позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової. Оскільки позивач звернувся із позовною заявою до суду 27.09.2017, він пропустив річний строк позовної давності, який закінчився - 20.02.2016.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2017 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в засіданні на 12.12.2017. З 12.12.2017 розгляд справи відкладено на 26.12.2017, з 26.12.2017 на 18.01.2018, з 18.01.2018 на 26.01.2018.

З 15.12.2017 вказана справа розглядається за правилами Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII), про що зазначено в ухвалі Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2017.

У судовому засіданні 26.01.2018 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

19 березня 2012 року між відкритим акціонерним товариством Ізмаїльський завод таропакувальних виробів "Дунай-Пак", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Ізмаїльський завод таропакувальних виробів "Дунай-Пак" (орендодавець) та відкритим акціонерним товариством "Дніпропетровський Втормет", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Інтерпайп Дніпропетровський втормет" (орендар) укладено договір оренди №19/03, відповідно до п.1.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає за плату в оренду майно, розташоване за адресою: 68600, м. Ізмаїл, Аеродромне шосе, буд., 2-Б, згідно додатка №1 "Перелік об'єктів оренди" (далі об'єкт), відповідно до акту прийому-передачі, який є невід'ємною частиною договору, для використання його в господарській діяльності орендаря.

Згідно зп.1.2 договору об'єкт надається в оренду строком на 35 календарних місяців з дати підписання даного договору. Договір набирає чинності з моменту його підписання та фактичної передачі об'єкту оренди в оренду за актом прийому-передачі, і поширює свою дію на період з моменту підписання договору і до моменту його розірвання або закінчення терміну його дії.

Протягом терміну, вказаного в п.1.2, орендар не має права передавати об'єкт, що орендується, в користування або в суборенду третім особам. (п.1.3 договору).

Відповідно до п.2.1 договору орендодавець зобов'язаний: в строк не пізніше 5 (п'яти) календарних днів з моменту підписання цього договору передати в користування, вказаний в Додатку № 1 "Перелік об'єктів оренди" до цього договору, об'єкт орендареві по акту прийому-передачі; забезпечувати безперешкодний доступ до об'єкту, що орендується, співробітникам, транспорту, замовникам орендаря, а також будь-яким іншим особам за вказівкою орендаря; у випадку аварій, пожеж, затоплень, вибухів і інших подібних надзвичайних подій, за свій рахунок негайно приймати всі необхідні заходи по усуненню наслідків цих подій. Якщо надзвичайні події сталися з вини орендаря, то обов'язок по усуненню наслідків вказаних подій лежить на Орендареві; проводити капітальний ремонт об'єкту у разі потреби; забезпечити підключення орендаря до існуючих на об'єкті мереж газо -, електро-, водопостачання та водовідведення з відповідними приладами обліку споживання.

Орендодавець має право: право доступу на об'єкт в робочий час у присутності Орендаря з метою проведення періодичних інспекцій на предмет його технічного стану і цільового використання; вимагати відшкодування збитків, понесених з вини орендаря, внаслідок невиконання або неналежного виконання орендарем зобов'язань, передбачених цим договором; вимагати від орендаря своєчасної виплати орендної плати (п.2.2 договору).

Згідно з п.2.3 договору орендар зобов'язаний, зокрема:

- здійснити протягом строку дії цього договору поліпшення об'єкту оренди на загальну суму, що дорівнює, але не перевищує 250 000,00 грн.;

- утримувати об'єкт в належному технічному санітарному стані відповідно до вимог СЕС, забезпечувати пожежну безпеку; своєчасно вносити орендну плату;

- не здійснювати реконструкції, переобладнання, інших капітальних ремонтних робіт та поліпшень об'єкту без письмової згоди орендодавця якщо їх загальна вартість перевищує 250 000,00 грн.;

- при виявленні ознак аварійного стану сантехнічного, електротехнічного і іншого устаткування негайно прийняти заходи по усуненню неполадок;

- якщо об'єкт, що орендується, в результаті дії орендаря або неприйняття ним необхідних і своєчасних заходів, прийде в аварійний стан, то орендар зобов'язаний відновити його своїми силами, за рахунок своїх коштів або відшкодувати в повному об'ємі збиток нанесений орендодавцеві;

- письмово повідомити орендодавця не пізніше, ніж за 30 днів про майбутні звільнення об'єкту оренди (у тому числі і його частини) як у зв'язку із закінченням терміну дії договору, так і при достроковому звільненні, повернути об'єкт по акту повернення і справному стані, з урахуванням природного зносу;

- після закінчення терміну дії договору передати орендодавцеві всі зроблені на об'єкті перебудови, переробки та поліпшення на загальну суму, що не перевищує 250 000,00 грн.;

- за свій рахунок проводити поточний і косметичний ремонт об'єкту, що орендується;

- після припинення терміну дії цього договору, передати об'єкт орендодавцеві по акту повернення;

- орендар компенсує орендодавцю вартість фактично спожитих орендарем послуг з газо-, електро-, водопостачання та водовідведення по окремим рахункам, виставленим орендодавцем, згідно діючих тарифів тощо.

Орендар має право: користуватися мережами газо-, електро-, водопостачання та водовідведення, що знаходяться на об'єкті; встановлювати сигналізацію та інші системи охорони за узгодженням з орендодавцем; вимагати від орендодавця не перешкоджати користуватися об'єктом за умови виконання власних зобов'язань в повному об'ємі; здійснювати реконструкції, переобладнання, інші капітальні ремонтні роботи та невіддільні поліпшення об'єкту без письмової згоди орендодавця якщо їх загальна вартість не перевищує 250 000,00 грн. (п.2.4 договору).

Пунктом 3.1 договору передбачено, що орендна плата встановлюється з розрахунку 7 857,00 грн., у тому числі ПДВ 1 309,50 грн. за один календарний місяць. Розмір орендної плати підлягає щомісячній індексації з урахуванням офіційного індексу інфляції. Розмір орендної плати, який щомісячно виставляється орендареві коригується на індекс інфляції і розраховується по зазначеній формулі.

Орендна плата за неповний календарний місяць розраховується з фактичної кількості календарних днів користування об'єктом в даному місяці (п.3.2 договору).

У відповідності з п.3.3 договору орендна плата сплачується шляхом перерахування грошових коштів на рахунок орендодавця. Датою внесення платежу вважається дата перерахування коштів банком орендаря з рахунку орендаря.

Орендна плата за кожний поточний місяць оренди здійснюється до 30-го числа місяця наступного за поточним місяцем оренди на підставі виставленого орендодавцем рахунку за умови надання орендодавцем підписаного акту приймання-передачі наданих послуг та податкової накладної за місяць оренди, що підлягає оплаті (п.3.4 договору).

Згідно з п.3.7 договору компенсація витрат орендодавця за комунальні та інші послуги здійснюється орендарем на підставі рахунків та актів виконаних робіт (наданих послуг).

За домовленістю сторін поліпшення об'єкту оренди здійснені орендарем загальною вартістю не більше 250 000,00 грн. переходять у власність орендодавця лише по завершенню строку оренди, зазначеному в п.1.2. цього договору. У випадку невиконання орендарем зобов'язання, передбаченого підпунктом а) пункту 2.3. цього договору, орендар зобов'язаний по закінченню строку дії цього договору сплатити орендодавцю 250 000,00 грн. (п.п.3.,9 3.10 договору).

Відповідно до п.5.1 договору орендар зобов'язався звільнити і передати орендований об'єкт орендодавцеві на дату закінчення терміну оренди по акту повернення і повністю виплатити вартість ремонтних робіт, якщо пошкодження, що виходять за рамки нормального зносу, виникли з вини орендаря.

02.04.2012 орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду об'єкт, розташований за адресою: 68600, м. Ізмаїл, Аеродромне шосе, буд.. 2-Б, що підтверджується актом прийому-передачі до договору оренди №19/03 від 19.03.2012.

Сторони зазначають, що відповідно до п.1.2 договору, строк дії договору закінчився 19.02.2015.

Позивач зазначає, що відповідачем не виконано п.2.3 договору, а саме не здійснено протягом строку дії цього договору поліпшення об'єкту оренди на загальну суму, що дорівнює, але не перевищує 250 000,00 грн., у зв'язку з чим, позивач на підставі п. 3.10 договору просить стягнути з відповідача 250 000,00 грн. Також позивач зазначає, що відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем з орендної плати за період з листопада 2014 по лютий 2015 у загальному розмірі 28 902,54 грн., а також з компенсації витрат за електропостачання за вересень 2014 року, жовтень 2014 року та грудень 2014 року у розмірі 2 946,33 грн., проти чого заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України та п.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 778 Цивільного кодексу України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця.

Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

У п. 2.3 договору сторони обумовили про обов'язок орендаря протягом дії договору здійснити поліпшення об'єкту оренди на загальну суму, що дорівнює, але не перевищує 250 000,00 грн.

Позивач вказує, що протягом строку дії договору орендарем не здійснено відповідних поліпшень.

Згідно з п.3.10 договору у випадку невиконання орендарем зобов'язання, передбаченого підпунктом а) пункту 2.3. цього договору, орендар зобов'язаний по закінченню строку дії цього договору сплатити орендодавцю 250 000,00 грн.

Відповідно до ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач, заперечує відсутність здійснення поліпшень та зазначає, що одним з об'єктів оренди був майданчик з твердим бетонним покриттям. Цей майданчик був використаний відповідачем для встановлення на ньому автомобільних ваг та влаштування комплексу зважування автомобілів. Для цього відповідач оплатив власними коштами виконання відповідних робіт по встановленню останніх, а саме: підготовчі будівельні роботи; роботи із забезпечення вирівнювання бетонних фундаментних плит для встановлення автомобільних ваг; роботи по встановленню ваг; монтажно-складальні і пусконалагоджувальні роботи; повірка у державних органах і проведення вимірювання.

10 квітня 2012 року на обумовлену в специфікації № 3 адресу були поставлені автомобільні ваги, придбані відповідачем у третьої особи - ТОВ "Компанія Ваговимірювальні системи" за договором поставки № 766 від 20.10.2011, вартість яких складає - 205 800,00 грн. Факт поставки автомобільних ваг "60ВА1ПМ-18 ТОВ "Компанія "Ваговимірювальні системи за адресою Одеська область, м. Ізмаїл, Аеродромне шосе, 2-Б, та набуття ПАТ "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет" у власність вказаного обладнання підтверджується видатковою накладною № 206 від 10.04.2012р. на суму 205 800,00 грн., товарно-транспортною накладною від 11.04.2012, рахунком на оплату №В-000000219 від 05.04.2012 на суму 246 792,00 грн., актом надання послуг № 284 від 25.05.2012 р. на суму 40 992,00 грн., платіжними дорученнями № 63 від 10.04.2012 на суму 2112,80 грн., № 1634 від 23.05.2012 р. на суму 246 792,00 грн.

Таким чином, протягом дії договору оренди № 19/03/327 від 19.03.2012 року внаслідок проведення суттєвого обсягу будівельно-монтажних, налагоджувальних та інших відповідних робіт відповідач за згодою позивача здійснив поліпшення об'єктів оренди на території позивача, а саме облаштування комплексу зважування вантажних автомобілів шляхом монтажу на орендованому майданчику з твердим бетонним покриттям ваг автомобільних, їх приєднання до існуючих мереж.

Відповідач зазначає, що у такий спосіб виконав у повному обсязі свої зобов'язання, зазначені у пункті 2.3. договору оренди № 19/03/327 від 19.03.2012 року, а відтак вважає, що вимога позивача щодо стягнення грошової компенсації за нездійснення поліпшень орендованого майна у розмірі 250 000,00 грн. та інфляційних нарахувань у сумі 150 686,14 грн. і 3% річних у сумі 19 520,00 грн., заявлено безпідставно та необґрунтовано.

Крім того, відповідач заявляє про пропуск позовної давності щодо вимоги про стягнення грошової компенсації за нездійснення поліпшень орендованого майна.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 257 Цивільного кодексу України визначено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Згідно зі ст.786 ЦК України до вимог про відшкодування збитків у зв'язку з пошкодженням речі, яка була передана у користування наймачеві, а також до вимог про відшкодування витрат на поліпшення речі застосовується позовна давність в один рік. Перебіг позовної давності щодо вимог наймодавця починається з моменту повернення речі наймачем, а щодо вимог наймача - з моменту припинення договору найму.

З аналізу вищенаведених норм слідує, що позовна давність в один рік застосовується до вимог наймодавця у зв'язку з пошкодженням речі, яка передана у користування наймачеві. Щодо відшкодування витрат на поліпшення речі позовна давність в один рік застосовується до вимог саме наймача - з моменту припинення договору найму.

Оскільки, позивач звернувся до відповідача з вимогою про сплату грошової суми у розмірі 250 000,00 грн., у зв'язку з нездійсненням орендарем поліпшень протягом дії договору на таку ж суму (підпункт а) п.2.3, п.п.3.9, 3. 10 договору), тобто у зв'язку із невиконанням умов договору, то до даних вимог застосується загальна позовна давність у три роки.

Разом з цим, у договорі сторони обумовили, що орендар зобов'язаний здійснити поліпшення об'єкту оренди на суму, що дорівнює, але не перевищує 250 000,00 грн., які переходять у власність орендодавця.

Як встановлено судом, що не заперечується сторонами, відповідачем здійснювалися наступні поліпшення об'єкту оренди: підготовчі будівельні роботи по встановленню ваг; роботи із забезпечення вирівнювання бетонних фундаментних плит для встановлення автомобільних ваг; роботи по встановленню ваг; монтажно-складальні і пусконалагоджувальні роботи; повірка у державних органах і проведення вимірювання. Відтак, основним поліпшенням було встановлення автомобільних ваг загальною вартістю 205 800,00 грн.

У той же час, рішенням Господарського суду Одеської області від 29 квітня 2016 у справі №916/4464/15, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 20.09.2016 позов Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет" до Публічного акціонерного товариства "Ізмаїльський завод таропакувальних виробів "Дунай-Пак" про зобов'язання передати майно задоволено та зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Ізмаїльський завод таропакувальних виробів "Дунай-Пак" передати Публічному акціонерному товариству "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет" ваги автомобільні "60ВА1ПМ-18 (заводський номер 5711), що були змонтовані за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, Аеродромне шосе, 2-б, у комплектації: вантажоприймальна платформа 1 шт., ваговимірювальні тензометричні датчики 8 шт., ваговий термінал (ВП-05А) 1 шт., кабель з'єднання 10м.

У задоволенні зустрічного позову Публічного акціонерного товариства "Ізмаїльський завод таропакувальних виробів "Дунай-Пак" до Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет" про визнання права власності на майно - відмовлено.

Частиною 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вищезазначеним рішенням встановлено, що у даному спорі не підлягає доведенню знову встановлені судом під час розгляду справи № 916/2204/15 факти того, що спірні автомобільні ваги не охоплювалися умовами договору оренди та вимоги позивача стосуються не орендованого майна, а виключно майна, яке було придбане ним за договором поставки № 766 від 20.10.2011 р. та яке знаходиться у володінні відповідача. Таким чином, враховуючи те, що спірні автомобільні ваги не були встановлені на орендованому позивачем майданчику (майні), відсутні підстави вважати, що позивач здійснив невіддільні поліпшення саме орендованого майна.

Таким чином, з урахуванням наведеного рішення суду, автомобільні ваги не можуть вважатися невід'ємним поліпшенням об'єкту оренди, а роботи, здійснені відповідачем були направлені на встановлення та використання автомобільних ваг.

Інших доказів, які свідчать про здійснення поліпшень об'єкту оренди на суму, яка дорівнює 250 000,00 грн., відповідачем не надано, доказів позивача не спростовано.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 250 000,00 грн. у зв'язку із нездійсненням поліпшень підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати та компенсації витрат з енергопостачання суд зазначає наступне.

Обовязок своєчасної сплати орендної плати орендарем передбачено п.2.3 договору, ч.5 ст. 762 Цивільного кодексу України, ч.3 ст.285 Господарського кодексу України.

Орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності (ч.1 ст. 286 Господарського кодексу України).

Згідно з п. 3.3 договору орендна плата сплачується шляхом перерахування грошових коштів на рахунок орендодавця. Датою внесення платежу вважається дата перерахування коштів банком орендаря з рахунку орендаря. Орендна плата за кожний поточний місяць оренди здійснюється до 30-го числа місяця наступного за поточним місяцем оренди на підставі виставленого орендодавцем рахунку за умови надання орендодавцем підписаного акту приймання-передачі наданих послуг та податкової накладної за місяць оренди, що підлягає оплаті (п.3.4 договору).

Відповідно до п.3.7 договору компенсація витрат орендодавця за комунальні та інші послуги здійснюється орендарем на підставі рахунків та актів виконаних робіт (наданих послуг).

Позивач зазначає, що відповідач має непогашену заборгованість з орендної плати за листопад, грудень 2014 року та січень і частина лютого 2015 року у загальному розмірі 28 902,54 грн.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, що листами від 23.07.2014 за №2307, від 28.07.2014 за №08/2414, від 29.12.2014 за №08/4157 ПАТ "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет" повідомляв позивача про припинення своєї виробничої діяльності та заявив про дострокове припинення орендних правовідносин із направленням проекту відповідної угоди, та у зв'язку із цим просив дозволу на вивезення власного майна. У свою чергу ПрАТ ІЗТВ "Дунай-Пак" листом від 23.07.2014 за №260, не заперечуючи проти припинення орендних правовідносин, відмовилося від повернення належного позивачу майна, посилаючись на наявність невирішених фінансових питань з приводу орендних правовідносин, а саме: необхідність сплати заборгованості у сумі 258 009,40 грн., яка складається із суми поліпшень об'єкту оренди (250 000 грн.), які позивач повинен був здійснити на підставі 2.3, 3.1 договору оренди, а також боргу зі сплати орендної плати. У зв'язку із згаданою неузгодженістю позивач вказаний акт не підписав та відповідачу не направив, чим порушив вимоги п. 2.3 п., п. 5.1. договору (обов'язок орендаря звільнити та передати орендований об'єкт за Актом здачі приміщення та майна).

Оскільки строк дії договору оренди №19/03 від 19.03.2012 достроково сторонами не припинено, доказів розірвання договору сторонами не додано, з урахуванням того, що орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності, беручи до уваги, що відповідачем не надано доказів сплати орендної плати за спірний період, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 28 902,54 грн.

Як зазначено вище, умовами договору передбачено обов'язок орендаря компенсувати витрати орендодавця за комунальні та інші послуги.

Як зазначає позивач, відповідачем не компенсовано витрати з електропостачання за вересень 2014 року у розмірі 414,43 грн. (рахунок на оплату №401 від 30.09.2014), у жовтні 2014 року у розмірі 710,40 грн. (рахунок на оплату №461 від 31.10.2014), у грудні 2014 року у розмірі 1 821,50 грн. (рахунок на оплату №568 від 31.12.2014).

Доказів оплати заборгованості із компенсації витрат з електропостачання відповідачем не надано, доводів позивача не спростовано, у зв'язку з чим вимога про стягнення з відповідача компенсації витрат з електропостачання у розмірі 2 946,33 грн. підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних та індекс інфляції на вимоги про стягнення заборгованості з відшкодування коштів у розмірі 250 000,00 грн. у зв'язку із нездійсненням поліпшень, про стягнення заборгованості з орендної плати та компенсації витрат з електропостачання.

Судом перевірено нарахування позивача, та встановлено допущення позивачем арифметичних помилок при нарахуванні 3% річних та індексу інфляції, у зв'язку з чим вимога про стягнення 3% річних підлягає частковому задоволенню у загальному розмірі 22 263,97 грн. (з яких 2 743,97 грн. - на заборгованість з орендної плати та компенсації витрат з електропостачання, а 19 520,00 грн. на заборгованість з відшкодування витрат за нездійснення поліпшень) та вимога про стягнення індексу інфляції у загальному розмірі 170 464,44 грн. (з яких 19 778,88 грн. - на заборгованість з орендної плати та компенсації витрат з електропостачання, а 150 685,56 грн. на заборгованість з відшкодування витрат за нездійснення поліпшень).

Відповідно до частини 1 статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини під терміном "власність" розуміє також грошові кошти, що підлягають оплаті за передане у оренду майно. Невиконанням обовязку щодо оплати орендної плати відповідач порушує права позивача, безпідставно не перераховуючи кошти (орендну плату) у власність позивача.

За викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 474 577,28 грн., з яких: 250 000,00 грн. заборгованість за нездійснення поліпшень об'єкту оренди, 28 902,54 грн. заборгованість з орендної плати, 2 946,33 грн. компенсація витрат з електропостачання, 22 263,97 грн. 3% річних та 170 464,44 грн. індекс інфляції.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 7 118,66 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Дніпропетровський втормет" (49124, м. Дніпро, вул.. Липова, 1, ідентифікаційний код 00191454) на користь Приватного акціонерного товариства "Ізмаїльський завод таропакувальних виробів "Дунай-Пак" (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, аеродромне шосе, буд. 2-б, ідентифікаційний код 00383716) заборгованість з компенсації за нездійснення поліпшень у розмірі 250 000,00 грн., заборгованість з орендної плати у розмірі 28 902,54 грн., заборгованість з компенсації витрат за електропостачання у розмірі 2 946,33 грн., 3% річних у розмірі 22 263,97 грн., інфляційні втрати у розмірі 170 464,44 грн. та витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 7 118,66, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено - 26.01.2018.

Суддя Н.М. Євстигнеєва