донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

10.01.2018 року справа №908/1471/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді: за участю представників сторін: від позивача (апелянта) від відповідача від третьої особи на стороні позивача від третіх осіб на стороні відповідача Мартюхіна Н.О. Будко Н.В., Чернота Л.Ф. Салімонова А.А. (адвокат) - на підставі ордеру ЗП№000756; Нікогосян Л.В. - за довіреністю №3 від 02.01.2018 року; Зіменко О.В. - за довіреністю №01-40/0001 від 02.01.2018 року; Мажара О.О. - на підставі ордеру АА№026002;
розглянувши апеляційну скаргуСелянського (фермерського) господарсьтва "Лещенко В.М.", с. Михайлівка, Вільлянський район Запорізької області
на рішення Господарського суду Запорізької області
від28.09.2017 року
у справі№ 908/1471/17 (суддя Зінченко Н.Г.)
за позовом до відповідача за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачаСелянського (фермерського) господарсьтва "Лещенко В.М.", с. Михайлівка, Вільлянського району Запорізька область Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, м. Запоріжжя Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області, м. Вільнянськ Запорізької області ОСОБА_9, м. Запоріжжя ОСОБА_10, Запорізька область Вільнянський район, с. Скелювате ОСОБА_11, Запорізька область, Вільнянський район, с. Грізне 4.ОСОБА_12, Запорізька область, Вільнянський район, с. Гнаровське ОСОБА_13, Запорізька область, Вільнянський район, с. Гнаровське ОСОБА_14, Запорізька область, Вільнянський район, с. Гнаровське ОСОБА_15, Запорізька обл. Вільнянський район, с.Гнаровське 8.Невмиваки ОСОБА_16, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське ОСОБА_17, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське 10.ОСОБА_18, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське ОСОБА_19, Запорізька область Вільнянський район, с.Михалівка, ОСОБА_20, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське 13.ОСОБА_21, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське ОСОБА_22, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське ОСОБА_23, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське ОСОБА_24, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське ОСОБА_25, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське 18.ОСОБА_26, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське ОСОБА_27, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське ОСОБА_28, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське 21.ОСОБА_29, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське ОСОБА_30, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське ОСОБА_31, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське ОСОБА_32, м. Запоріжжя ОСОБА_33, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське ОСОБА_34, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське 27.ОСОБА_35, м. Запоріжжя ОСОБА_36, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське 29.ОСОБА_37, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське ОСОБА_38, Запорізька область Вільнянський район, с. Михайлівка, ОСОБА_39, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське 32.ОСОБА_40, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське ОСОБА_41, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське ОСОБА_42, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське ОСОБА_43, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське 36.Рибалко ОСОБА_44, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське ОСОБА_45, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське ОСОБА_46, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське 39.Горбатко ОСОБА_47, Запорізька область Вільнянський район, с.Петро-Михайлівка ОСОБА_48, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське 41.Онопко ОСОБА_49, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське 42.ОСОБА_44, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське 43.ОСОБА_50, Запорізька область Куйбишевський район, с. Сміле ОСОБА_51, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровськ 45.ОСОБА_52, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське 46.ОСОБА_53, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське ОСОБА_54, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське 48.ОСОБА_55, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське 48.ОСОБА_56, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське 50.ОСОБА_57, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське 51.ОСОБА_58, Запорізька область Вільнянський район, с. Гнаровське
провизнання незаконними дій, зобов'язання скасування наказів та відновлення державної реєстрації земельних ділянок

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року до Господарського суду Запорізької області звернулось Селянське (фермерське) господарство "Лещенко В.М." з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Запорізької області, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви за вих. №610, позивач просив суд:

1) визнати незаконними дії Головного управління Держгеокадастру у Запорізької області щодо фактичного поділу земельних ділянок: площею 15,2006 га з кадастровим номером :02:005:0005; площею 73,4000 га з кадастровим номером :02:005:0011; площею 15,0001 га з кадастровим номером :02:005:0006, що розташовані на території Гнаровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, підставою якого стало надання відповідачем Дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок;

2) скасувати накази про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі яких виготовлені проекти землеустрою, що стали підставою поділу земельних ділянок з кадастровими номерами :02:005:0005; :02:005:0011; :02:005:0006, а саме:

- накази "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" від 07.03.2017 року №№ 8-1138/15-17-Сг, 8-1134/15-17- СГ, 8-1127/15-17-Сг, 8-1137/15-17-СГ, 8-1128/15-17-СГ, 8-1139/15-17-СГ, 8-1142/15-17-СГ, 8-1146/15-17-СГ, 8-1126/15-17-СГ, 8-1123/15-17-СГ, 8-1125/15-17-СГ, 8-1148/15-17-СГ, 8-1124/15-17-СГ, 8-1130/15-17-СГ, 8-1131/15-17-СГ, 8-1147/15-17-СГ, 8-1140/15-17-СГ, 8-1133/15-17-СГ, 8-1136/15-17-СГ, 8-1145/15-17-СГ, 8-1135/15-17-СГ, 8-1141/15-17-СГ, 8-1132/15-17-СГ, 8-1129/15-17-СГ;

- накази "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" від 09.03.2017 року №№ 8-159/15-17-СГ, 8-1155/15-17-СГ, 8-1151/15-17-СГ, 8-1154/15-17-СГ, 8-1160/15-17-СГ, 8-1157/15-17-СГ, 8-1153/15-17-СГ, 8-1152/15-17-СГ, 8-1150/15-17-СГ, 8-1164/15-17-СГ, 8-1156/15-17-СГ, 8-1149/15-17-СГ, 8-1167/15-17-СГ, 8-1158/15-17-СГ, 8-1165/15-17-СГ, 8-1166/15-17-СГ;

- накази "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" від 13.03.2017 року №№ 8-1182/15-17-СГ, 8-1181/15-17-СГ, 8-1180/15-17-СГ, 8-1183/15-17-СГ, 8-1177/15-17-СГ, 8-1178/15-17-СГ, 8-1168/15-17-СГ, 8-1170/15-17-СГ;

3) відновити державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :02:005:0005; :02:005:0011; :02:005:0006, розташовані на території Гнаровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 28.09.2017 року у справі №908/1471/17 у задоволенні позовних вимог Селянського (фермерського) господарства "Лещенко В.М." до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням місцевого господарського суду, до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Селянське (фермерське) господарства "Лещенко В.М.", яке просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 28.09.2017 року у справі №908/1471/17 та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апелянт вважає рішення місцевого господарського суду незаконним та таким, що прийнято з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а також з неповним встановленням обставин, що мають значення для правильного вирішення спору. Зазначає, що місцевим господарським судом не було надано належної юридичної оцінки обставинам, встановленим у рішенні Господарського суду Запорізької області від 19.04.2017 року у справі 908/454/17, яким було задоволено позовні вимоги С(Ф)Г "Лещенко В.М." про визнання незаконною відмову Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 06.02.2017 року №27-8-0.62-665/2-17 у поновленні договору оренди землі, укладеного 29.04.2006 року Вільнянською районною державною адміністрацією та С(Ф)Г "Лещенко В.М." та визнано додаткову угоду до договору оренди землі від 29.04.2006 року укладеною на умовах поданого проекту цієї додаткової угоди, згідно з п. 1 якої термін дії договору поновлений на 10 років.

Як зазначає апелянт, Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області в період розгляду справи №908/454/17 фактично розпорядилось земельним ділянками, які знаходяться в оренді С(Ф)Г "Лещенко В.М.", і незаконні дії відповідача щодо поділу земельних ділянок :02:005:0005;:02:005:0011; :02:005:0006 між фізичними особами унеможливили виконання рішення суду відносно проведення державної реєстрації Додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди землі від 29.04.2006 року, що є порушення права позивача на користування орендованими земельними ділянками.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2017 року для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів, яку визначено у наступному складі: Мартюхіна Н.О. - головуючий (суддя-доповідач), судді Будко Н.В., Дучал Н.М.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 26.10.2017 року апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 29.11.2017 року об 11:10 год.

Розгляд справи неодноразово відкладався ухвалами Донецького апеляційного господарського суду, а також змінювався склад колегії суддів.

На підставі розпорядження керівника апарату суду №13/2018 від 10.01.2018 року, з метою дотримання встановлених законом строків розгляду справи, у зв'язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії ОСОБА_60 на дату розгляду апеляційної скарги, призначено повторний автоматизований розподіл справи №908/1471/17.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 10.01.2018 року для розгляду апеляційної скарги сформовано нову колегію, яку визначено у наступному складі: Мартюхіна Н.О. - головуючий (суддя-доповідач), судді Будко Н.В., Чернота Л.Ф.

Колегія суддів зазначає, що Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України), Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 року №2147-19 були внесені зміни та викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, п. 9 Перехідних положень якого передбачає, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За таких обставин, зазначена справа розглядається апеляційним судом за правилами, викладеними у ГПК України, в редакції, яка набула чинності 15.12.2017 року.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов через канцелярію суду 28.11.2017 року від третіх осіб на стороні відповідача (2-51), уповноважений представник заперечував проти доводів викладених в апеляційній скарзі, вказав про їх безпідставність. Зазначив, що наказами Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (від 07.03.2017 року, від 09.03.2017 року, від 13.03.2017 року) "Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою" було правомірно надано дозвіл громадянам, що є третіми особами у даній справі, які звернулись із відповідними клопотаннями, на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, розташованих на території Гнаровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, оскільки станом на час їх винесення, - 07.03.2017 року, від 09.03.2017 року, від 13.03.2017 року, Договір оренди землі з С(Ф)Г "Лещенко В.М." не було поновлено, рішення суду у справі №908/454/17 набрало законної сили лише 12.06.2017 року, тобто майже через 3 місяці після прийняття наказів. Треті особи на стороні відповідача вважають дії Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області та прийняті ним рішення такими, що узгоджуються з положеннями Земельного кодексу України та інших діючих нормативно-правових актів.

Уповноважений представник позивача (апелянта) та представник третьої особи на стороні позивача у судовому засіданні апеляційної інстанції 10.01.2018 року підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі, просили суду скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 28.09.2017 року у справі №908/1471/17 та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Присутні в судовому засіданні апеляційної інстанції 10.01.2018 року представники відповідача та третіх осіб на стороні відповідача (2-51) заперечували проти доводів викладених в апеляційній скарзі, вказали про їх безпідставність з мотивів викладених у відзиві, просили суд залишити рішення Господарського суду Запорізької області від 28.09.2017 року у справі №908/1471/17 без змін.

Представники третьої особи на стороні відповідача-1 у судове засідання 10.01.2018 року не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили, своїм правом на участь у суді апеляційної інстанції не скористались, відзив на апеляційну скаргу не надали.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов'язковою, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути її за відсутності сторін, у зв'язку з чим переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом, не оспорюється сторонами та підтверджується матеріалами справи, 29.04.2006 року між Вільнянською районною державною адміністрацією (далі за текстом - Орендодавцем) та Селянським (фермерським) господарством "Лещенко В.М." (далі за текстом - Орендар) 29.04.2006 року укладено Договір оренди землі, зареєстрований у Запорізькій регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру" 07.02.2007 року за №01.

Предметом даного Договору є надання в строкове платне користування земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 297,4017 га, з них: контур (поля) №87 рілля земельного запасу площею - 23,1004 га; контур (поля) №95 рілля земельного запасу площею - 81,4000 га; контур (поля) №98 рілля земельного запасу площею 82,1001 га; контур (поля) №90 рілля земельного запасу площею 7,2005 га; контур (поля) №93 рілля земельного запасу площею 15,2006 га; контур (поля) №101 рілля земельного запасу площею 73,4000 га; контур (поля) №100 рілля земельного запасу площею 15,0001 га; на території Гнаровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, яка знаходиться за адресою: землі запасу Гнаровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області.

Актом приймання-передачі об'єкта оренди земельної ділянки від 29.04.2006 року Селянському (фермерському) господарству "Лещенко В.М." було передано земельну ділянку загальною площею 297,4017 га.

Договір 07.02.2007 року зареєстрований у Запорізькій регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру" за № 01.

Згідно з Розділом 8 вказаного договору цей договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 10 (десять) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Приймаючи до уваги вищенаведене, дата закінчення строку договору оренди спливає 07.02.2017 року.

З метою реалізації свого переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області з листом-повідомленням №95 від 06.04.2016 року, в якому просив поновити термін дії договору строком на 10 років для вирощування товарної сільськогосподарської продукції.

Листом-повідомленням №27-8-0.41-3798/2-16 від 10.05.2016 року Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області надало відповідь на лист-повідомлення орендаря та зазначило, що лист-повідомлення від 06.04.2016 року № 95 та документи, які надані С(Ф)Г "Лещенко В.М.", не містять відомостей щодо належного виконання орендарем своїх обов'язків за умовами договору, також не надано документів на підтвердження проведення агрохімічної паспортизації земельної ділянки. Таким чином, відповідач не має правових підстав для поновлення (продовження) договору оренди землі від 29.04.2006 року, зареєстрованого 07.02.2007 року № 01, та укладання додаткової угоди до нього, переважне право на поновлення (продовження) договору вважається втраченим, договір буде вважатися припиненим 08.02.2017 року.

Позивач повторно звернувся до відповідача з листом від 28.07.2016 року №124 про укладання додаткової угоди до договору оренди землі від 29.04.2006 року, у відповідь на який Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області листом від 15.08.2016 року №27-8-0.4-6220/2-16 зазначило, що лист-повідомлення №95 від 06.04.2016 року про поновлення договору оренди землі був розглянутий ним та за результатами надана обґрунтована відповідь.

27.12.2016 року листом-повідомленням № 334 від 27.12.2016 року С(Ф)Г "Лещенко В.М." звернулося до Головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області та просило поновити термін дії договору оренди землі від 29.04.2006 року, зареєстрованого 07.02.2007 року №01, строком на 10 років для вирощування товарної сільськогосподарської продукції та укладення додаткової угоди.

Листом №27-8-0.62-665/2-17 від 06.02.2017 року Головне управління Держгеокадастру в Запорізькій області повідомило С(Ф)Г "Лещенко В.М.", що не погоджується із запропонованими умовами, викладеними в листі-повідомленні та в проекті додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 29.04.2006 року, у зв'язку з чим договір оренди землі буде вважатися припиненим 08.02.2017 року, також повідомило про необхідність виконати умови договору та Закону України "Про оренду землі" щодо повернення земельної ділянки.

Таким чином, С(Ф)Г "Лещенко В.М." було заздалегіть обізнане про прийняте уповноваженим органом (розпорядником земельних ділянок) рішення щодо припинення з 08.02.2017 року орендних відносин та про необхідність повернення земельної ділянки власнику у визначений строк.

В подальшому, оскаржуючи дії Орендодавця та питання поновлення строку дії договору оренди землі з укладенням додаткової угоди до нього, рішенням Господарського суду Запорізької області від 19.04.2017 року у справі №908/454/17, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12.06.2017 року визнано незаконною відмову Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 06.02.2017 року №27-8-0.62-665/2-17 в поновленні договору оренди землі, укладеного 29.04.2006 року Вільнянською районною державною адміністрацією та С(Ф)Г "Лещенко В.М.", зареєстрованого у Запорізькій регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.02.2007 року за №01, визнано додаткову угоду до договору оренди землі від 29.04.2006 року, зареєстрованого у Запорізькій регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.02.2007 року за №01, укладеною на умовах поданого С(Ф)Г "Лещенко В.М." проекту цієї додаткової угоди, тобто на 10 років.

19.06.2017 року С(Ф)Г "Лещенко В.М." звернулося до Центру надання адміністративних послуг при Вільнянській районній державній адміністрації Запорізької області з заявами №№ 124, 125, 126 щодо надання відомостей з Державного земельного кадастру у формі Витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянки з кадастровими номерами :02:005:0005; :02:005:0011; :02:005:0006.

Листом від 23.06.2017 року вих. №27-8-0.26-849/205-17 Державним реєстратором відмовлено позивачу у наданні запитуваних відомостей у зв'язку з відсутністю даних у Державному земельному кадастрі.

Відділом у Вільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області листом №29-8-0.26-300/165-7 від 07.07.2017 року позивача повідомлено, що державна реєстрація земельних ділянок з кадастровими номерами :02:005:0005; :02:005:0011; :02:005:0006 скасована шляхом поділу вказаних земельних ділянок, підставою для чого виявилися проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, дозвіл на розроблення яких було надано Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області, зокрема:

- наказами "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" від 07.03.2017р. №№ 8-1138/15-17-СР, 8-1134/15-17- СГ, 8-1127/15-17-Сг, 8-1137/15-17-СГ, 8-1128/15-17-СГ, 8-1139/15-17-СГ, 8-1142/15-17-СГ, 8-1146/15-17-СГ, 8-1126/15-17-СГ, 8-1123/15-17-СГ, 8-1125/15-17-СГ, 8-1148/15-17-СГ, 8-1124/15-17-СГ, 8-1130/15-17-СГ, 8-1131/15-17-СГ, 8-1147/15-17-СГ, 8-1140/15-17-СГ, 8-1133/15-17-СГ, 8-1136/15-17-СГ, 8-1145/15-17-СГ, 8-1135/15-17-СГ, 8-1141/15-17-СГ, 8-1132/15-17-СГ, 8-1129/15-17-СГ;

- наказами "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" від 09.03.2017 року №№ 8-159/15-17-СГ, 8-1155/15-17-СГ, 8-1151/15-17-СГ, 8-1154/15-17-СГ, 8-1160/15-17-СГ, 8-1157/15-17-СГ, 8-1153/15-17-СГ, 8-1152/15-17-СГ, 8-1150/15-17-СГ, 8-1164/15-17-СГ, 8-1156/15-17-СГ, 8-1149/15-17-СГ, 8-1167/15-17-СГ, 8-1158/15-17-СГ, 8-1165/15-17-СГ, 8-1166/15-17-СГ;

- наказами "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" від 13.03.2017 року №№ 8-1182/15-17-СГ, 8-1181/15-17-СГ, 8-1180/15-17-СГ, 8-1183/15-17-СГ, 8-1177/15-17-СГ, 8-1178/15-17-СГ, 8-1168/15-17-СГ, 8-1170/15-17-СГ;

надано дозвіл громадянам, які звернулися з відповідним клопотанням, на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, розташованих на території Гнаровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області.

Позивач - С(Ф)Г "Лещенко В.М." вважає вказані накази про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою, які на його думку стали підставою поділу земельних ділянок з кадастровими номерами :02:005:0005; :02:005:0011; :02:005:0006 незаконними, оскільки відповідач, в період розгляду судової справи №908/454/17 фактично розпорядився земельним ділянками, які знаходяться в орендному користуванні С(Ф)Г "Лещенко В.М.", і незаконні дії відповідача унеможливили виконання рішення суду відносно проведення державної реєстрації Додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди землі від 29.04.2006 року, що є порушенням права позивача на користування орендованими земельними ділянками.

Предметом позову у даній справі є визнання незаконними дії відповідача щодо фактичного поділу земельних ділянок: площею 15,2006 га з кадастровим номером :02:005:0005; площею 73,4000 га з кадастровим номером :02:005:0011; площею 15,0001 га з кадастровим номером :02:005:0006, що розташовані на території Гнаровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, підставою якого стало надання відповідачем Дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок; скасування наказів про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі яких виготовлені проекти землеустрою, що стали підставою поділу земельних ділянок з кадастровими номерами :02:005:0005; :02:005:0011; :02:005:0006, а також відновлення державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :02:005:0005; :02:005:0011; :02:005:0006, що розташовані на території Гнаровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (з урахуванням прийнятої судом заяви про зміну предмету позову), що стало підставою позову С(Ф)Г "Лещенко В.М." до Господарського суду Запорізької області.

Як вже зазначалось, у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Приймаючи оскаржуване рішення місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не було доведено порушення відповідачем цивільного та земельного законодавства при прийнятті оспорюваних наказів, якими надано дозволи громадянам на виготовлення проектів землеустрою та не підтверджено яким чином надання цих дозволів порушує права позивача, як користувача земельними ділянками.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, з урахуванням меж перегляду справи визначених у ч. 1 ст. 269 ГПК України , колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає наведені висновки судом першої інстанції законними, обґрунтованими та погоджується з ними, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До 2013 року земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності надавалися в оренду за рішенням районних державних адміністрацій (ст. 122 Земельного кодексу України в редакції до 2013 року). Законом України від 06.09.2012 року №5245-УІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" (який набрав чинності 01.01.2013 року) внесено зміни до Земельного кодексу України відповідно до яких з 01.01.2013 року повноваження щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності перейшли до Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів (Держземагентство України). Таким чином, з 01.01.2013 року від імені та в інтересах держави України право власності земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності здійснював центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів та його територіальні органи, а отже, районні державні адміністрації з 2013 року позбавлені таких повноважень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року №442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" останній постановив (…) утворити Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру реорганізувавши Державне агентство земельних ресурсів України (…).

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року №5 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" постановлено утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 1. Реорганізувати територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 2 (п. 2). Установити, що територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів, які реорганізуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру (п. 3).

Враховуючи наведене, після укладення між Вільнянською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та Селянським (фермерським) господарством "Лещенко В.М." (Орендар) Договору оренди землі та станом на час закінчення терміну, на який його було укладено, відбулись зміни в чинному законодавстві, які регламентують порядок укладення договорів оренди землі із земель державної та комунальної власності.

Як наслідок, через таку зміну законодавчих та інших підзаконних нормативно-правових актів (у т.ч. наведених вище), змінився і Орендодавець земельної ділянки за договором оренди землі яким є Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Правовідносини щодо оренди земельних ділянок, які виникли між позивачем та відповідачем, регулюються насамперед Законом України "Про оренду землі", Земельним кодексом України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В апеляційній скарзі позивач посилається на неправомірність прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області наказів про надання фізичним особам, які залучені у даній справі та є третіми особами (2-51) у даній справі, дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність.

Земельні ділянки розташовані на території Гнаровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (за межами населених пунктів), за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності. Орієнтовний розмір земельних ділянок - 2,0000 га. цільове призначення земельних ділянок - для ведення особистого селянського господарства.

За змістом 1 ст. 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, підставами для визнання акта недійним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Частиною 5 ст. 116 Земельного кодексу України земельні визначено, що ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян чи юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішеннями органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства).

Встановлено, не оспорюється сторонами та підтверджується матеріалами справи, що Головним управління Держгеокадастру у Запорізькій області, як місцевим органом виконавчої влади у сфері земельних відносин, спірними наказами було надано дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення громадянам земельних ділянок після закінчення строку дії договору оренди.

Обставини справи свідчать про те, що на момент видачі оскаржуваних наказів від 07.03.2017 року, від 09.03.2017 року та від 13.03.2017 року термін дії договору оренди землі, на підставі якого у користуванні С(Ф)Г "Лещенко В.М." знаходились земельні ділянки, закінчився та не був поновлений.

В подальшому, рішенням Господарського суду Запорізької області від 19.04.2017 року у справі №908/454/17, в обґрунтування якого покладено доводи апеляційної скарги, було визнано незаконною відмову С(Ф)Г "Лещенко В.М." у поновленні терміну дії договору та визнано додаткову угоду до договору оренди землі від 29.04.2006 року укладеною на умовах поданого позивачем проекту цієї додаткової угоди (на 10 років).

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12.06.2017 року у справі №908/454/17 рішення Господарського суду Запорізької області залишено без змін.

Отже, рішення Господарського суду Запорізької області у справі №908/454/17, зважаючи на апеляційне оскарження, набрало законної сили 12.06.2017 року.

Апеляційний господарський суд зазначає, що накази Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" від 07.03.2017 року, від 09.03.2017 року та від 13.03.2017 року є актами індивідуальної дії та вичерпують свою дію фактом виконанням.

Вирішуючи спір у даній справі про визнання недійсними наказів Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", господарський суд повинен виходити з оцінки дій державного органу, вчинених останнім на момент прийняття оскаржуваних наказів.

За змістом положень ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 вказаної статті Кодексу встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто, для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в ст. 118 Земельного кодексу України органи приймають одне з відповідних рішень.

На підставі викладеного, в силу вищенаведених вимог Земельного кодексу України, Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області повинно було розглянути клопотання громадян та надати їм відповідний дозвіл.

Підстав для відмови у надані такого дозволу саме станом на момент розгляду вказаних клопотань громадян (третіх осіб 2-51 у даній справі) у Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області не було, будь-яких доказів протилежного позивачем не доведено.

В апеляційній скарзі позивач порушує питання щодо незаконного поділу відповідачем земельних ділянок, якими С(Ф)Г "Лещенко В.М." фактично продовжує користуватись на підставі поновлення терміну договору оренди, сплачує орендну плату та іншим особам право користування цими земельними ділянками не передавалось.

Разом з цим, позивачем жодними належними та допустимими доказами не підтверджено, що відповідачем приймались рішення саме щодо поділу земельних ділянок з кадастровими номерами :02:005:0005; :02:005:0011; :02:005:0006 та в наказах Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області відсутні посилання на поділ, об'єднання чи інші дії Держгеокадастру відносно земельних ділянок :02:005:0005; :02:005:0011; :02:005:0006, які перебувають в користуванні С(Ф)Г "Лещенко В.М.".

Підстав для відмови у видачі оспорюваних наказів у відповідача станом на 07.03.2017 року, 09.03.2017 року та 13.03.2017 року не існувало, оскільки сторони орендних правовідносин вважажли та були обізнані про припинення з 08.02.2017 року терміну дії, укладеного 29.04.2006 року Вільнянською районною державною адміністрацією та селянським (фермерським) господарством "Лещенко В.М.", договору оренди землі.

До того ж, саме лише отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, рішення про що було прийнято відповідачем, ще не означає прийняття позитивного рішення про надання її у власність.

У відповідності до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 393 Цивільного кодексу України закоріплено, що правовий акт органу державної влади, органу влади АР Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Тобто підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства і визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, а також порушення у зв'язку з цим прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Отже, позивач повинен довести, яким чином прийняття відповідачем наказів про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою має наслідком порушення його прав, свобод та інтересів, що в даному випадку позивачем не здійснено.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо порушення права позивача на користування орендованими земельними ділянками, оскільки за своєю правовою природою оскаржувані накази Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про надання дозволів на виготовлення проектів відведення земельних ділянок третім особам по справі (2 - 51), є індивідуальними актами застосування норм права, тобто, породжують лише право на реалізацію тих чи інших прав, а не обов'язок їх виконання, останні є також правозастосовними актами індивідуальної дії, які за юридичними наслідками відносяться до правоконстатуючих актів (констатують факт надання згоди), та є виконаними в силу самого факту прийняття. Крім того, отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ще не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Як встановлено місцевим судом та підтверджується наявними у справі доказами на момент розгляду справи в суді апеляційній інстанції, інформація про затвердження третім особам (2-51) проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки відсутня.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено, що прийняті відповідачем накази про надання дозволів громадянам на виготовлення проектів землеустрою суперечили вимогам чинного законодавства та не підтверджено яким чином надання цих дозволів порушує права позивача, як користувача земельними ділянками.

До того ж, надання дозволу на розроблення технічної документації (третім особам 2-51), яке відбулось в силу закону, існуючих повноважень Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області та діючих на той час обставин припинення орендних відносин з позивачем, не свідчать про позбавлення С(Ф)Г "Лещенко В.М." права користування фактично орендованою земельною ділянкою, а лише дає підстави вважати вчиненими передумови (підготовку) для зміни власників земельних ділянок, які будь-яких дій чи заяв направлених на відмову від продовження орендних правовідносин з позивачем не здійснювали.

Прийнявши спірні накази Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області не позбавило орендаря права користування на належні йому земельні ділянки, на які було надано дозволи громадянам на виготовлення проектів землеустрою, оскільки останні в силу ст. 121 Земельного кодексу України мають безумовне право на безоплатне отримання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство.

Судова колегія апеляційної інстанції приймає до уваги, що надання права власності на спірні земельні ділянки для громадян, які є третіми осібами 2-51, є джерелом забезпечення єдиного виду діяльності - сільського господарства, яке забезпечує отримання прибутку, враховуючи специфіку яка зумовлена їх місцезнаходженням та родом діяльності.

Вимоги про скасування державної реєстрації кадастрових номерів земельних ділянок, за якими громадянам (третім особам 2-51) надано дозволи на розроблення проектів технічної документації позивачем не заявлялось та судом першої інстанції не розглядалось по суті, відповідно суд апеляційної інстанції переглядає справу у встановлених межах.

В свою чергу, навіть ймовірне задоволення заявлених позивачем вимог про визнання дій Головного Держгеокадастру у Запорізькій області із поділу земельних ділянок з кадастровими номерами :02:005:0005, :02:005:0011, :02:005:0006 незаконними та скасування наказів на розроблення документації із землеустрою не призвиде до відновлення державної реєстрації кадастрових номерів ділянок :02:005:0005, :02:005:0011, :02:005:0006.

Громадяни у будь-якому випадку мають право та не можуть бути обмежені в отриманні у власність земельних ділянок шляхом їх безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності для ведення сільськогосподарського господарства (п. б ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України).

Право користування С(Ф)Г "Лещенко В.М." спірними земельними ділянками не може позбавити громадян у їх законному праві на отримання земельних діляноки у власність.

Позивач належними доказами не довів яким чином надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою, на момент припинення орендних відносин, порушує чи обмежує його право на користування земельною ділянкою. Також позивач не довів яким саме чином зміна кадастрових номерів, ідентифікуючих ознак спірних земельних ділянок може позбавити чи обмежити його право користування, яке встановлено судом та не скасовано.

Можлива (при даних обставинах) зміна власників земельних ділянок не призводить до припинення права користування земельними ділянками, право на користування якими надано С(Ф)Г "Лещенко В.М." згідно рішення Господарського суду Запорізької області від 19.04.2017 року у справі 908/454/17, яким було, серед іншого, визнано додаткову угоду до договору оренди землі від 29.04.2006 року укладеною на умовах додаткової угоди, згідно з п. 1 якої термін дії договору поновлено на 10 років.

При цьому, як встановлено судом апеляційної інстанції з електронної бази даних "Діловодство спеціалізованого суду" розгляд касаційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі №908/454/17 на даний час не завершений, справа направлена на розгляд колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. Отже у вказаній справі про поновлення договору оренди остаточного рішення судом касаційної інстанції не прийнято, розгляд касаційної скарги по суті на даний час не завершено.

Прийнявши спірні накази, Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області не позбавило орендаря - С(Ф)Г "Лещенко В.М." права користування на надані йому земельні ділянки. Наданням громадянам дозволів на розроблення технічної документації із землеустрою для подальшого отримання землі у власність, право на яке встановлено ст. 121 Земельного кодексу України, Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області ніяким чином не зачипило наявне право землекористувача, не змінило землекористувача та не передало спірні земельні ділянки в користування іншим особам. Але таке право користування позивача не може, в свою чергу, позбавити громадян в процедурі реалізації своїх законних прав на отримання земельних ділянок у власність для сільськогосподарських потреб та ведення господарства.

На підставі викладеного, судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позовної вимоги про скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 07.03.2017 року, від 09.03.2017 року та від 13.03.2017 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою. як таких ані що прийняті всупереч вимогам чинного законодавства, ані таких, що порушують права позивача.

Господарським судом першої інстанції також обґрунтовано відмовлено у задоволенні вимоги С(Ф)Г "Лещенко В.М." про визнання незаконними дій відповідача по поділу земельних ділянок з кадастровими номерами :02:005:0005, :02:005:0011, :02:005:0006, оскільки за встановлених вище обставин справи та наявних доказів позивачем не доведено факту вчинення відповідачем дій саме щодо поділу земельних ділянок, що знаходяться у користування С(Ф)Г "Лещенко В.М.", а також прийняття відповідних рішень з цього приводу.

У задоволенні вимог позивача відновити державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :02:005:0005, :02:005:0011, :02:005:0006 також обґрунтовано відмовлено з тих підстав що, зазначені дії до компетенції суду не входять і, в силу Закону України "Про державний земельний кадастр", відносяться до повноважень Державного кадастрового реєстратора, у разі незгоди з діями якого, позивач не позбавлений права звернення до суду за захистом свої прав.

З огляду на вищезазначене, доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Звертаючись з апеляційною скаргою С(Ф)Г "Лещенко В.М." було заявлено клопотання про витребування доказів у справі №908/1471/17, за змістом якого позивач посилається на неможливість самостійного зібрання необхідних документів, які мають значення для правильного вирішення спору, та просить суд витребувати у Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області:

- оригінал наказів про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою;

- проекти землеустрою на підставі яких здійснено поділ земельних ділянок з кадастровими номерами :02:005:0005; :02:005:0011; :02:005:0006;

- накази про затвердження проектів землеустрою.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

При цьому, у вказаному клопотанні позивач не обґрунтував та не довів суду яке саме значення вказані докази мають для справи, яким саме чином вони будуть впливати на правильне вирішення спору та не підтвердив неможливості самостійного їх подання до суду першої інстанції. Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться належні докази в обґрунтування позовних вимог, судова колегія не вбачає необхідності у витребуванні додаткових, зазначених позивачем документів, а відтак і підстав для задоволення клопотання про витребування доказів.

Суд апеляційної інстанції вважає, що місцевим господарським судом було повно та всебічно з'ясовано всі обставини справи та здійснені дії з витребування документації на які наполягав позивач у своєму клопотанні.

Разом з апеляційною скаргою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в обґрунтування якої заявник вказав, що підставою для формування нових земельних ділянок шляхом поділу земельних ділянок :02:005:0005; :02:005:0011; :02:005:0006; виявилися проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, дозвіл на розробку яких був наданий Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області. Невжиття заходів забезпечення позову, а саме: заборони відповідачу затверджувати проекти землеустрою, присвоювати кадастрові номери земельним ділянкам, які утворилися внаслідок поділу орендованих позивачем земельних ділянок та їх подальша державна реєстрація зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі. Заявник просив забезпечити позов шляхом заборони відповідачу:

- затверджувати проекти землеустрою, виготовлені відповідно до Наказів відповідача "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", що стали підставою для поділу земельних ділянок з кадастровими номерами :02:005:0005; :02:005:0011; :02:005:0006; - орендованих позивачем;

- присвоювати кадастрові номери земельним ділянкам, які утворилися в результаті поділу вищезазначених земельних ділянок з кадастровими номерами :02:005:0005; :02:005:0011; :02:005:0006;

- проводити державну реєстрацію поділених земельних ділянок та права власності на них за третіми особами.

Розгляд заяви про забезпечення позову було відкладено судом апеляційної інстанції до розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема: забороною відповідачу вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до роз'яснень викладених у п. 2.6 постанови Пленуму ВГСУ №6 від 17.05.2011 року "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" забезпечення позову шляхом заборони реєструвати право власності на спірну земельну ділянку, відчужувати її будь-яким способом, передавати в іпотеку, користування, а також використовувати спірну земельну ділянку або її частину допускається за наявності відомостей про можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. При цьому суд повинен визначити, чи перебувають заходи забезпечення позову, про вжиття яких заявляє клопотання сторона, у зв'язку із заявленими позовними вимогами та предметом спору, чи є ймовірність утруднення виконання або невиконання в майбутньому рішення суду про задоволення позову в разі невжиття таких заходів.

Заява про забезпечення позову ґрунтується на тому, що невжиття заходів забезпечення позову надасть відповідачу можливість затвердити проекти землеустрою, виготовлені відповідно до наказів відповідача, на підставі яких поділені земельні ділянки, присвоїти кадастрові номери земельним ділянкам, які утворилися в результаті поділу та зареєструвати право власності на земельні ділянки за третіми особами, що на думку заявника, свідчить про реальну загрозу невиконання рішення суду щодо відновлення державної реєстрації земельних ділянок.

Надаючи оцінку обґрунтованість доводів позивача щодо заборони відповідачу вчиняти певні дії, з урахуванням розумності і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів сторін, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені позивачем види забезпечення позову є не співвідносними з заявленими вимогами.

Водночас, заявником не доведено, яким чином невжиття зазначених ним заходів по забезпеченню позову можуть утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду в майбутньому саме із зазначеного спору. Заявлені заходи забезпечення позову спрямовані на захист прав позивача в майбутньому, а не на існування ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду про задоволення позову у разі невжиття таких заходів.

За таких обставин, судова колегія не вбачає підстав для забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, а відтак відмовляє С(Ф)Г "Лещенко В.М." у задоволенні вказаних вимог.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оспорюваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв'язку із чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Запорізької області від 28.09.2017 року у справі №908/1471/17 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Лещенко В.М.", с. Михайлівка, Вільнянського району Запорізької області на рішення Господарського суду Запорізької області від 28.09.2017 року у справі №908/1471/17 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 28.09.2017 року у справі №908/1471/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Судді: Н.В. Будко

Л.Ф. Чернота

(У судовому засіданні 10.01.2018 року було оголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 15.01.2018 року).