ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" січня 2018 р.Справа № 924/1035/17

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладія С.В., при секретарі судового засідання Маєвській Н. В. розглянувши матеріали справи

за позовом Зарічанської сільської ради с. Зарічанка, Чемеровецького району, Хмельницької області

до 1. Чемеровецького райнного споживчого товариства смт. Чемерівці, Хмельницткої області

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсалінвестцентр" м. Славута, Хмельницької області

про 1. Визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно;

2. Визнання недійсним договору купівлі-продажу від 12.06.2009р.;

3. Витребування з незаконного володіння нерухомого майна

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_1 сільський голова

відповідача 1: ОСОБА_2 голова правління

ОСОБА_3 за довіреністю №138 від 20.11.2017р.

відповідача 2: ОСОБА_4 за довіреністю від 23.11.2017р.

У судовому засіданні 17.01.2018 справу розглянуто, прийнято та оголошено, на підставі ст. ст. 233, 240, 241 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся із позовом до суду в якому просить визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії АА №63502 від 02.12.2003р. в частині, яка посвідчує право власності Чемеровецького РСТ на об'єкти нерухомості, визнати недійсним договір купівлі - продажу, укладений між відповідачами 12.06.2009р. а також просить витребувати з незаконного володіння ТОВ "Універсалінвестцентр" на користь позивача нежитлові будівлі та споруди ринку, які знаходяться в с. Зарічанка Чемеровецького району Хмельницької області. В обґрунтування позовних вимог вказує, що рішенням виконавчого комітету Зарічанської сільської ради Чемеровецького району №4 від 30.11.02р. було надано дозвіл на оформлення права власності на магазин "Продтовари", м'ясо-молочний павільйон, адміністративне приміщення, складське приміщення ринку в с. Зарічанка по вул. Леніна, 90. Ухвалою Чемеровецького районного суду від 25.07.2014р. встановлено факт підроблення секретарем Зарічанської сільради ОСОБА_5 вищевказаного рішення виконавчого комітету. Вказує, що на підставі підробленого рішення Чемеровецькому РСТ 02.12.03р. було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії АА №632502, яке посвідчувало право власності останнього на об'єкти нерухомості. В подальшому, 12.06.09р. між відповідачами було укладено договір купівлі-продажу, у відповідності до якого у власність відповідача 2 перейшло 17/25 частки нежитлових будівель та споруд ринку в с. Зарічанка по вул. Леніна, 90. Позивач зазначає, що оскільки рішення Зарічанської сільської ради щодо відчуження на користь позивача 1 такого майна як: лабораторія площею 9,5 кв.м., склад шкір площею 51,1 кв.м., склад площею 7,5 кв.м., вбиральня площею 21,8 кв.м., огорожа, тверде покриття площею 407,9 кв.м. не приймалося (оскільки факт підроблення рішення ради встановлено ухвалою суду), то зазначене майно вибуло з комунальної власності незаконно поза волею власника вказаного майна в результаті вчинення кримінального правопорушення. Враховуючи вищевикладене позивач звернувся із даним позовом до суду.

Також представник позивача у відповіді на відзив від 15.01.2018р. вказує, що саме на належній позивачу земельній ділянці, площею 2,6861 га для будівництва і обслуговування будівель ринкової інфраструктури у с. Зарічанка з кадастровим номером :01:010:003 розташовані спірні будівлі, споруди та тверде покриття, що підтверджується рішенням господарського суду Хмельницької області від 11.08.16р. у справі №924/1438/14 про визнання недійсним рішення сесії Зарічанської сільської ради від 31.03.2014р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі вважаючи їх правомірними та обґрунтованими наявними в матеріалах справи доказами. Крім того подав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

При розгляді даного клопотання судом враховується, що порядок подання доказів регулюється ст.80 ГПК України. Так, у відповідності до ч.9 ст. 80 ГПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем не підтверджено належними доказами надсилання (надання) вищевказаних додаткових доказів по справі відповідачам, суд не бере до уваги додаткові докази.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні а також у відзиві на позовну заяву вказує, що спірний договір жодним чином не порушує права та інтереси позивача, оскільки він не є його стороною. Зазначає, що правом витребування майна з чужого незаконного володіння наділений лише власник такого майна. Проте, позивач не є власником спірного майна. Крім того відповідач 1 подав заяву про застосування строку позовної давності у відповідності до якої вказує, що Зарічанська сільська рада дізналася про можливе порушення своїх прав ще 05.08.2004р. І саме з цієї дати має вираховуватись строк позовної давності, який закінчився в серпні 2017р.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні а також у відзиві на позовну заяву зазначає, що ТОВ "Універсалінвестцентр" придбало 17/25 частки нежитлових будівель та споруд ринку в с. Зарічанка Чемеровецького р-ну за відплатним договором. Вказує, що правом витребування майна з чужого незаконного володіння наділений лише власник такого майна. Однак, позивач не є власником, тому і позовні вимоги є безпідставними. Крім того, зазначає, що сама ж Зарічанська сільська рада 02.12.2003р. видала свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке складається з консультативного пункту, молочного павільйону, м'ясного павільйону, лабораторії, магазину, складу шкір, складу, вбиральні, огорожі. Даним свідоцтвом позивач висловив волевиявлення на передачу вказаних будівель Чемеровецькому РСТ. При цьому, як вбачається з рішення виконкому Зарічанської сільської ради від 30.11.02р. ним оформлялось право власності на м'ясо - молочний павільйон (при видачі свідоцтва від 02.12.03р. та укладенні договору купівлі - продажу будівля розділена окремо на молочний та м'ясний павільйон), адміністративне приміщення (позначене як консультативний пункт в свідоцтві та договорі купівлі - продажу) та складське приміщення. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Крім того, представник відповідача 2 подав заяву про застосування строку позовної давності.

Суд під час розгляду матеріалів справи встановив наступне.

Рішенням № 4 Зарічанської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області від 30.11.2002р. вирішено оформити право колективної власності на магазин "Продтовари", м'ясо-молочний павільйон, адміністративне приміщення та складське приміщення ринку в с. Зарічанка по вул. Леніна, 90 за ринком Чемеровецького районного споживчого товариства.

02.12.2003р. Чемеровецькому РСТ виконавчим комітетом Зарічанської сільської ради видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САА №632502. Загальна площа майна становить 1365 кв.м.: консультативний пункт А-1 - 26,8 кв.м., молочний павільйон В-1 - 81,6 кв.м., м'ясний павільйон В-1 - 209,6 кв.м., лабораторія Г-1 - 9,5 кв.м., магазин Д-1 - 191,3 кв.м., склад шкір Е-1 - 51,1 кв.м., склад Ж-1 - 7,5 кв.м., вбиральня З - 21,8 кв.м., огорожу.

12.06.2009р. між Чемеровецьким районним споживчим товариством (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Універсалінвестцентр" (далі - покупець) було укладено договір купівлі - продажу (далі договір).

ОСОБА_6 п. 2 договору у власність покупця переходять 16/25 частки нежитлових будівель та споруд ринку, які знаходяться в селі Зарічанка, Чемеровецького району Хмельницької області по вул. Леніна, 90, яка складається з консультативного пункту літ. "А-1" площею 26,8 кв. м. залишковою вартістю 221,00грн.; молочний павільйон площею 81,6 кв.м., вартістю 13949,00грн.; м'ясний павільйон літ "В-1", площею 209,6 кв.м., вартістю 14201,00грн.; лабораторії літ. "Г-1" площею 9,5 кв. м., вартістю 1447,00грн., складу шкір літ. "Е-1" площею 51,1 кв.м., вартістю 1272,00грн.; складу літ. "Ж-1", площею 7,5 кв.м. вартістю 795,00грн.; вбиральні літ. "З", площею 21,8 кв.м., вартістю 1762,00грн.; частини огорожі 1-4, вартістю 3525,00грн.; частини твердого покриття вартістю 197112,00грн., загальною площею 407,9 кв.м.

Договір підписано та скріплено печатками сторін а також посвідчено приватним нотаріусом Чемеровецького районного нотаріального округу ОСОБА_7

У відповідності до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно виданого Чемеровецьким районним БТІ 17.02.2012р. за ТОВ "Універсалінвестцентр" на праві приватної власності закріплені нежитлові будівлі та споруди ринку по вул. Леніна, 90/1, що в с. Зарічанка Чемеровецького району Хмельницької області, серед яких консультативний пункт, молочний павільйон, м'ясний павільйон, лабораторія, склад шкір, склад, вбиральня, огорожа, тверде покриття. Загальна площа об'єктів 407,9 кв.м.

ОСОБА_6 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 20.10.2017р. земельна ділянка площею 2.6861 га, кадастровий номер якої :01:010:003, що знаходиться в с. Зарічанка Чемеровецького району Хмельницької області та цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури, перебуває у власності територіальної громади с. Зарічанка в особі Зарічанської сільської ради.

Позивач в обгрунтування позовних вимог подав в матеріали справи ухвалу Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 25.07.2014р. у справі №687/1399/14-к №1-кп/687/79/2014 згідно якої встановлено, що в період часу з 30.11.2002р. по 30.12.2002р. секретар сільської ради ОСОБА_5 перебуваючи на своєму робочому місці, в приміщенні Зарічанської сільської ради за допомогою друкарської машинки виготовила Рішення засідання виконавчого комітету Зарічанської сільської ради за № 4 від 30.11.2002 року "Про оформлення права колективної власності на об'єкти нерухомого майна - нежитлові приміщення районного споживчого товариства (ринок), по вул. Леніна, 90 в с. Зарічанка, будучи обізнаною про фактичний перелік майна, яке було передано Чемеровецькому РСТ за підсумками вищеописаного засідання виконавчого комітету, внесла при цьому, завідомо неправдиві відомості за вищевказаним рішенням, безпідставно додавши в перелік майна, яке зазначалось в Протоколі засідання виконавчого комітету Зарічанської сільської ради від 30.11.2002 року та Рішенні виконавчого комітету Зарічанської сільської ради за № 4 від 30.11.2002 року "Про оформлення власності на магазин "Продтовари", м'ясо-молочний павільйон, адміністративне приміщення, складське приміщення ринку в селі Зарічанка по вул. Леніна, 90 - лабораторію, вбиральню, склад шкір, огорожу (ворота), після чого, під вказаним рішенням рукописно, підробила підпис тодішнього голови Зарічанської сільської ради ОСОБА_8, засвідчивши при цьому вказаний підпис та документ, печаткоюЗарічанської сільської ради, видавши таким чином, завідомо неправдивий офіційний документ, на підставі якого в подальшому, було передано вищевказане в підробленому офіційному документі - Рішенні засідання виконавчого комітету Зарічанської сільської ради під № 4 від 30.11.2002 "Про оформлення права колективної власності на об'єкти нерухомого майна - нежитлові приміщення районного споживчого товариства (ринок), по вул. Леніна 90 в селі Зарічанка, майна Чемеровецькому РСТ.

Крім того, позивачем подано висновок експертів за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №401/402/16-21 від 25.07.2016р. а також план - схеми фактичного розташування будівель та споруд по вул. Леніна, 90/1 в с. Зарічанка Чемеровецького району, повідомлення прокуратури Хмельницької області про підозру ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, ухвалу Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 10.03.2017р. у відповідності до якої ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності,

Крім того, матеріали справи містять Рішення виконавчого комітету Хмельницької обласної ради народних депутатів від 19.05.1987р., постанову правління Хмельницького облспоживсоюзу №252 від 22.06.1987р. з додатками, акт прийому - передачі Чемеровецького ринку Хмельницького управління ринками при обласному управлінні торгівлі Хмельницького облвиконкому від 25.06.1987р. та розписку, а також протокол звітно - виборчих зборів уповноважених пайовиків Чемеровецького РСТ від 05.11.2013р.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності суд враховує наступне:

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Як вбачається із змісту вищевказаної статті, а також ст. 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

За статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

ОСОБА_6 із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Можна погодитись із позицією, що відновленням становища, яке існувало до порушення, є також визнання недійсними свідоцтв про право власності, державного акта про право власності на земельну ділянку (Аналіз Верховного Суду України практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України від 01.04.2014р.).

Як вбачається із змісту позовної заяви, позовні вимоги Зарічанської сільської ради направлені на визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору купівлі-продажу від 12.06.2009р. та витребування з незаконного володіння нерухомого майна.

Позивач обґрунтовує видачу спірного свідоцтва та укладення договору купівлі - продажу від 12.06.2009р. між Чемеровецьким РСТ та ТОВ "Універсалінвестцентр" порушенням його прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки на момент видачі свідоцтва та укладення договору, право власності на вищевказані приміщення належало йому.

Відповідно до норм чинного законодавства, а саме ст. ст. 316, 317, 319 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Приписами ст. 328 Цивільного кодексу України унормовано, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької обласної ради народних депутатів від 19.05.1987р., постанови правління Хмельницької облспоживспілки № 252 від 22.06.1987р. з додатками, акту прийому-передачі Чемеровецького ринку Хмельницького управління ринками при обласному управлінні торгівлі Хмельницького облвиконкому від 25.06.1987р. та розписок, а також протоколу звітно-виборчих зборів уповноважених пайовиків Чемеровецького РСТ від 05.11.2013р. Чемеровецький ринок та майно, яке на ньому розташоване передано Хмельницькій облспоживспілці, структурним підрозділом якої є Чемеровецьке районне споживче товариство.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії АА №632502 від 02.12.2003р. за Чемеровецьким районним споживчим товариством зареєстровано право власності на нежитлові будівлі та споруди ринку, зокрема консультативний пункт, молочний павільйон, м'ясний павільйон, лабораторію, магазин, склад шкір, склад, вбиральню та огорожу, що знаходяться в с. Зарічанка Чемеровецького району по вул. Леніна, 90.

12.06.2009р. між Чемеровецьким районним споживчим товариством та Товариством з обмеженою відповідальністю "Універсалінвестцентр" укладено договір купівлі - продажу, згідно із п. 2 якого у власність покупця (ТОВ „Універсалінвест центр) переходять 16/25 частки нежитлових будівель та споруд ринку, які знаходяться в селі Зарічанка, Чемеровецького району Хмельницької області по вул. Леніна, 90, яка складається з консультативного пункту; молочного павільйону; м'ясного павільйону; лабораторії, складу шкір; складу; вбиральні; частини огорожі та частини твердого покриття.

Вищезазначеними матеріалами підтверджується лише наявність правомірного набуття права власності на спірне майно відповідачами і ніяким чином не встановлюється набуття позивачем права власності на спірне майно.

До матеріалів справи позивачем не надано будь-яких інших належних правоустановчих документів, що підтверджували б право власності позивача безпосередньо на нежитлові будівлі та споруди ринку, зокрема консультативний пункт, молочний павільйон, м'ясний павільйон, лабораторію, магазин, склад шкір, склад, вбиральню та огорожу, що знаходяться в с. Зарічанка Чемеровецького району по вул. Леніна, 90.

Інші посилання позивача в позові та додаткових поясненнях та надані докази до матеріалів справи стосуються лише правомірності набуття позивачем права власності на земельну ділянку та ніяким чином не підтверджують виникнення права власності у позивача на нежитлові будівлі та споруди які є предметом спірного договору купівлі-продажу 12.06.2009 року.

Судом враховується, що у відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України, визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільнихправ та інтересів. Загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлено статтею 215 Цивільного кодексу України.

Так, частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У разі вирішення позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права, За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, а й зясовано, чи було порушено цивільне право особи, за захистом якого позивач-звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права.

Виходячи із змісту ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного субєктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Як вже зазначалось, підставою заявлених вимог позивача є належність Зарічанській сільській раді на праві власності нежитлових будівель та споруд ринку, зокрема консультативного пункту, молочного павільйону, м'ясного павільйону, лабораторії, магазину, складу шкір, складу, вбиральні та огорожі, що знаходяться в с. Зарічанка Чемеровецького району по вул. Леніна, 90, які є предметом спірного договору купівлі-продажу від 12.06.2009 року.

При цьому, жодних доказів, які б підтверджували набуття позивачем права власності на спірне майно до матеріалів справи останнім не додано.

Таким чином, позивачем не доведено набуття права власності на окремо визначене майно, що є предметом спірного договору купівлі-продажу від 12.06.2009 року, у звязку з чим в задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору купівлі-продажу від 12.06.2009р. суд відмовляє.

Відповідно до статей 386, 387 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

ОСОБА_6 із приписами ч. 1 ст. 388 цього ж кодексу, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Дослідивши у сукупності правовідносини, які склались між сторонами, судом встановлено, що у даному випадку такі правові підстави відсутні, виходячи з наступного.

Нежитлові будівлі та споруди ринку, що знаходяться в с. Зарічанка по вул. Леніна, 90/1 вибули із володіння власника - Чемеровецького районного споживчого товариства (що підтверджується свідоцтвом про право власності № 632502 від 02.12.2003р.) та продані на підставі договору купівлі-продажу від 12.06.2009р. товариству з обмеженою відповідальністю "Універсалінвестцентр".

ОСОБА_6 з реєстру прав власності на нерухоме майно виданого Чемеровецьким районним БТІ 17.02.2012р. за ТОВ "Універсалінвестцентр" на праві приватної власності рахуються нежитлові будівлі та споруди ринку по вул. Леніна, 90/1, що в с. Зарічанка Чемеровецького району Хмельницької області.

Судом враховується, що з вимогами, які заявлені позивачем в позовній заяві може звертатися лише особа, яка є власником майна, чи належним його володільцем, відтак до кола предмету доказування в даному випадку входить доведення належності позивачу на праві власності або володінні, за законом чи договором, спірного нерухомого майна.

Судом приймається до уваги, що жодних доказів, які б підтверджували право власності позивача на лабораторію, склад шкір, вбиральню, огорожу, що знаходиться в Чемеровецькому районі, с. Зарічанка по вул. Леніна, 90/1 позивачем не надано, матеріали справи таких доказів не містять.

Доводи позивача викладені у позовній заяві щодо обставин встановлених в ухвалі Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 25.07.2014р. у справі №687/1399/14-к №1-кп/687/79/2014 (внесення секретарем сільської ради в рішення сільської ради неправдивих відомостей) судом до уваги не приймаються, оскільки вищевказана ухвала суду не є належним та допустимим доказом права власності позивача на спірні обєкти нерухомості.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Враховуючи відмову у позові з підстав його безпідставності, позовна давність до спірних правовідносин не підлягає застосуванню (аналогічна позиція викладена у п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013р. "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів").

У відповідності до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У позові Зарічанської сільської ради с. Зарічанка, Чемеровецького району, Хмельницької області до Чемеровецького райнного споживчого товариства смт. Чемерівці, Хмельницткої області, товариства з обмеженою відповідальністю "Універсалінвестцентр" м. Славута, Хмельницької області про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно; визнання недійсним договору купівлі-продажу від 12.06.2009р.; витребування з незаконного володіння нерухомого майна відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржена протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України та підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI Перехідні положення ГПК України.

Повний текст рішення складено 22.01.2018р.

Суддя С.В. Гладій

Віддрук. 4 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу (31652, с. Зарічанка, Чемеровецького р-ну, Хмельницької обл., вул. Кам'нецька,31/1)

3 - відповідачу (смт. Чемерівці, Хмельницької обл., вул. Центральна,45)

4 - відповідачу (АДРЕСА_1)

Надіслати усім рекомендованим листом з повідомленням про вручення.