ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року справа № 925/10/18 м. Черкаси

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Промкабель - Електрика"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Електроклімат"

про стягнення 47516 грн. 15 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

Представники сторін:

від позивача: не зявилися;

від відповідача: не зявилися.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промкабель - Електрика" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Електроклімат" (далі відповідач) про стягнення 47516 грн. 15 коп., у тому числі: 35070 грн. 35 коп. основної суми боргу за поставлений товар, 1753 грн. 51 коп. штрафу, 8822 грн. 27 коп., інфляційних нарахувань і 1870 грн. 02 коп. три проценти річних.

Також позивач у позовній заяві просить господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача сплачену останнім суму судового збору.

Позовна заява також містить клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобовязань за укладеним між сторонами договором поставки від 25.02.2016 №20781 щодо оплати поставленого позивачем на виконання цього договору товару.

Ухвалою від 05.01.2018 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у справі, задовольнив клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, призначив її розгляд в судовому засіданні на 10 год. 30 хв. 01.02.2018 у приміщенні Господарського суду Черкаської області і визначив відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом пяти днів з дня одержання цієї ухвали.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце призначеного ухвалою від 05.01.2018 судового засідання з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення їм поштових відправлень з вищевказаною ухвалою господарського суду. Проте представники сторін у вказане судове засідання не явилися.

Представник позивач подав до господарського суду письмове клопотання про розгляд справи по суті у порядку спрощеного позовного провадження без участі представника позивача.

Відповідач заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов до господарського суду не подав і не повідомив господарський суд про причину неявки його представника у судове засідання, що не перешкоджає вирішенню спору за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження.

Розглянувши справу у судовому засіданні, яке відбулося 01.02.2018, у порядку спрощеного позовного провадження, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2016 року позивач, як постачальник, і відповідач, як покупець, уклали між собою договір поставки №20781 (а. с. 35-38, далі договір №20781), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобовязався передати у власність покупцю, а покупець прийняти та оплатити відповідно до умов цього договору провідниково кабельну і електротехнічну продукцію (далі товар).

Згідно з п. 1.2 договору №20781 номенклатура, кількість і ціна товару встановлюються в рахунках фактурах або специфікаціях або накладних постачальника, які додаються до цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору №20781 цей договір вважається укладеним та діє з моменту його підписання сторонами, скріпленими печатками сторін, і діє до 31 грудня 2016 року.

У п. 2.2 договору № 20781 його сторони передбачили, що у випадку відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього договору протягом 30 (тридцяти) календарних днів до закінчення строку його дії, договір вважається продовженим на 1 (один) рік на таких самих умовах.

Пункт 3.1 договору №20781 передбачає, що поставка товару за цим договором здійснюється на умовах EXW склад постачальника (м. Київ, вул. Пшенична, 8), у відповідності до вимог Міжнародних правил відносно тлумачення термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року, які застосовуються з урахуванням особливостей, що повязані з внутрішньодержавним характером цього договору, умовам цього договору та вимогами чинного законодавства України.

Пунктом 3.2 договору №20781 встановлено, що відвантаження (передача) товару відбувається на складі постачальника за видатковими накладними, в яких зазначається кількість, номенклатура та ціна товару, що передається, та які підписуються уповноваженими на те представниками сторін. Покупець самостійно несе витрати по транспортуванню товару зі складу постачальника.

Згідно з п. 4.1 договору №20781 загальна ціна договору становить вартість товару поставленого у порядку та на виконання цього договору. Ціна за кожним найменуванням товару вказується у рахунках фактурах постачальника та/або накладних на товар і містить у собі податок на додану вартість.

У пункті 4.2 договору №20781 його сторони вказали, що розрахунки за цим договором відбуваються наступним чином:

4.2.1. Покупець зобовязаний здійснити оплату за товар на підставі виставлених рахунків фактур та видаткових накладних протягом 14 календарних днів від дати поставки товару. Датою поставки товару вважається дата виписки (складання) відповідної видаткової накладної. При здійсненні платежу покупець обовязково повинен вказувати у платіжному дорученні номер і дату цього договору та номер і дату рахунку фактури, виписаного постачальником на оплату товару, який відвантажується.

4.2.2. Покупець має право на отримання товару з відстроченням платежу строком на десять календарних днів на суму, що не перевищує 30000 (тридцять тисяч) грн. з ПДВ.

4.2.3 При наявності заборгованості за поставлений товар, отримані кошти можуть зараховуватись постачальником в рахунок оплати за поставлений раніше, проте не оплачений, товар (заборгованість погашається в календарній черговості отримання коштів).

У відповідності до п. 4.5 договору №20781 розрахунки за цим договором здійснюються в національній грошовій одиниці України гривні, у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в установі банку. За згодою сторін, розрахунки за цим договором можуть також здійснюватись іншими, незабороненими чинним законодавством способами.

Згідно з п. 5.4 договору №20781 у випадку прострочення оплати товару, покупець сплачує на користь постачальника штраф у розмірі 5% від розміру заборгованості, такий штраф сплачується за кожен випадок несвоєчасної оплати товару.

Позивач на виконання договору №20781 за видатковими накладними від 25.02.2016 №2793 на суму 16076 грн. 75 коп. і від 02.03.2016 №3150 на суму 18993 грн. 60 коп. (а. с. 39-40) передав відповідачу, а останній прийняв через свого представника - комерційного директора ОСОБА_1, який діяв на підставі довіреностей від 25.02.2016 №13 і від 02.03.2016 №16 (а. с. 41-42) товар на загальну суму 35070 грн. 35 коп.

Відповідач в порушення своїх зобовязань за договором №20781 прийнятий ним від позивача за вказаними видатковими накладними товар у сумі 35070 грн. 35 коп. не оплатив і залишив без задоволення письмову вимогу позивача від 04.12.2017 №0412/17 про сплату заборгованості у сумі 35070 грн. 35 коп.

За порушення встановленого п. 4.2.1 договору №20781 строку оплати товару вартістю 35070 грн. 35 коп. позивач нарахував відповідачу до сплати 1753 грн. 51 коп. передбаченого п. 5.4 договору №20781 штрафу у розмірі 5% від суми заборгованості, а також передбачені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційні нарахування у сумі 8822 грн. 27 коп. і 3% річних у сумі 1870 грн. 02 коп. за період прострочення з 11.03.2016 по 22.12.2017.

На день прийняття Господарським судом Черкаської області цього рішення відповідач борг у сумі 35070 грн. 35 коп., штраф у сумі 1753 грн. 51 коп., інфляційні нарахування у сумі 8822 грн. 27 коп. та 3% річних у сумі 1870 грн. 02 коп. позивачу не сплатив.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обовязковим для виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу приписів статей 691, 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визнає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного субєкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосування штрафних санкцій.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства Господарський суд Черкаської області дійшов до таких висновків.

Відповідач не виконав грошові зобовязання за договором №20781 щодо оплати поставленого йому позивачем товару на суму 35070 грн. 35 коп., чим порушив право позивача на своєчасне одержання вказаної суми коштів.

Отже, позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати примусового виконання відповідачем грошових зобовязань за договором №20781 в натурі шляхом стягнення з нього на свою користь 35070 грн. 35 коп. основного боргу, а також передбаченого п. 5.4 договору №20781 штрафу та передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань і 3% річних.

Стягувана сума основного боргу у розмірі 35070 грн. 35 коп. відповідає його фактичній сумі.

Стягувані суми штрафу, інфляційних нарахувань та 3% річних нараховані позивачем у відповідності з умовами договору №20781, фактичними обставинами його виконання сторонами та вимогами чинного законодавства, тобто нараховані правильно.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

За подання позову позивач за платіжним дорученням від 21.12.2017 №1122 сплатив 1600 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України сплачена позивачем за подання позову сума судового збору підлягає відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Електроклімат" (провулок Космонавтів, 2А, м. Звенигородка, Звенигородський район, Черкаська область, 20200, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Промкабель - Електрика" (АДРЕСА_1, 01023, ) 35070 грн. 35 коп. основного боргу, 1753 грн. 51 коп. штрафу, 8822 грн. 27 коп., інфляційних нарахувань, 1870 грн. 02 коп. три проценти річних та 1600 грн. витрат на сплату судового збору.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 05.02.2018.

СУДДЯ М.В. Дорошенко