ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30 січня 2018 р. Справа № 903/798/17

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О. за участю секретаря судового засідання Хомич О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №903/798/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Максітранс", м. Рівне

до товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехніка", м. Луцьк

про стягнення 11 891 грн.,

у присутності:

від позивача: н/з

від відповідача: н/з,

в с т а н о в и в:

17.10.2017р. позивач звернувся з позовною заявою до господарського суду Волинської області, в якій просив стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Агротехніка" 11 891 грн. згідно з договором № ТВ-ТП-2-47 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та міжміському сполученні.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору №ТВ-ТП-2-47 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному і міжміському сполученні щодо повного та своєчасного розрахунку за надані послуги.

15.12.2017р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. № 2147-VIII Про внесення змін до господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів, яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 розділу XI Перехідні положення ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017р. № 2147-VIII, чинної з 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією кодексу.

Відповідно ч. 3 ст. 12 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017р. № 2147-VIII, чинної з 15.12.2017р. загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою суду від 02.01.2018р. постановлено справу № 903/798/17 розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження. Розгляд справи по суті призначено на 30.01.2018р.

02.01.2018р. на адресу суду від позивача надійшов розрахунок заборгованості № 55 від 26.12.2017р., заперечення на відзив відповідача № 53 від 26.12.2017р. в яких зазначає, що письмові пояснення (заперечення) відповідача є необґрунтованими, посилаючись на приписи ст.ст. 92, 179, 207, 241, 627 Цивільного кодексу України, Постанову Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013р.

В судове засідання представники сторін не зявились, хоча належним чином були повідомлені про дату і час розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень № 106 від 25.01.2018р. № 979 від 15.01.2018р.

Враховуючи те, що неявка сторін не перешкоджає розгляду справи, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в судовому засіданні 29.01.2018р., судом було вирішено спір за відсутності представників сторін, зважаючи на те, що сторони належним чином були повідомлені про судовий розгляд, за наявними у справі матеріалами згідно з положеннями статті 202 Господарського процесуального кодексу України.

Вимога позивача про стягнення з відповідача 11 891 грн. згідно з договором № ТВ-ТП-2-47 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та міжміському сполученні підлягає до задоволення з огляду на таке.

26.08.2016р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Максітранс" та товариством з обмеженою відповідальністю "Агротехніка" було укладено договір № ТВ-ТП-2-47 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та міжміському сполученні.

Згідно з р. 1 договору він регулює та визначає порядок взаємовідносин замовника (ТзОВ «Агротехніка») та виконавця (ТзОВ «Максітранс») по організації перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та міжміському сполученні з наданням інших послуг, повязаних з даним договором.

Виконавець зобовязується протягом дії цього договору надавати замовнику транспортно експедиторські послуги по організації перевезення вантажів і інших матеріальних цінностей автомобільним транспортом у міжнародному та міжміському сполученні в порядку та на умовах, передбачених даним договором. Надання передбачених даним договором послуг здійснюється у відповідності до поданих замовником письмових заявок про надання транспортно-експедиторських послуг і досягнення згоди по всіх викладених в них обовязкових пунктах.

Згідно з п. 2.2.1. замовник зобовязаний своєчасно та у передбаченому договором порядку подавати заявки про надання транспортно-експедиторських послуг.

Згідно з п. 4.1. договору письмова заявка направляється замовником виконавцю не пізніше ніж за 2 доби до запланованої дати завантаження вантажу за допомогою факсимільного або електронного звязку.

Згідно з п. 3.1. договору вартість послуг встановлюється за погодженням сторін та вказується у підписаних обома сторонами заявках на надання послуг, які є невідмною частиною договору.

Згідно з п. 4.2. договору заявка вважається прийнятою виконавцем в разі наявності на ній відбитку печатки та підпису уповноваженою особи виконавця.

Згідно з р. 3 договору № 43 від 13.10.2017р. вартість послуг встановлюється за погодженням сторін та вказується у підписаних обома сторонами заявках на надання послуг, які є невідємною частиною даного договору. Оплата вартості кожного перевезення проводиться замовником в національній грошовій одиниці України, у безготівковій формі на розрахунковий рахунок, який вказаний у рахунках-фактурах. Розрахунки за виконані послуги проводяться протягом 10 (десяти) банківських днів з дати підписання сторонами актів приймання-передачі наданих послуг. Акт приймання-передачі наданих послуг підписується замовником лише після отримання від виконавця наступних належним чином оформлених документів: належним чином оформлених оригіналів ТТН або CMR; належним чином оформлених документів, які підтверджують факт отримання вантажу вантажоотримувачем (видаткові накладні, доручення на отримання вантажу, акти приймання-передачі та інші передбачені договором та/або законом супровідні документи).

Між сторонами було укладено заявку на перевезення вантажу №1 від 18.05.2017р., згідно з якою замовник-ТзОВ «Агротехніка» та перевізник-ТзОВ «Максітранс» узгодили перевезення вантажу: дата завантаження-18.05.2017р., розвантаження-15.08.2017р., сума фрахту та вид розрахунку-550 грн. за тонну. Умови оплати - по оригіналу ТТН до 10 робочих днів.

Заявка підписана менеджером з логістики ОСОБА_1 та скріплена печаткою ТзОВ «Агротехніка».

На виконання умов заявки позивач надав послуги з перевезення вантажу відповідачу. Згідно з розрахунком позивача № 55 від 26.12.2017р. вартість наданих послуг становить 11 891,00 грн. (згідно з товарно-транспортною накладною № 83 від 18.05.2017р. вага вантажу становить 21 т 620 кг., відповідно до заявки на перевезення сума фрахту становить 550 грн. за тонну, отже вартість перевезення становить 11 891грн.).

Факт надання послуг з перевезення підтверджується товарно-транспортною накладною № 83 від 18.05.2017р., згідно з якою вантаж було отримано відповідальною особою ТзОВ «Агротехніка» (а.с. 14). Накладна містить відомості про замовника перевезення, яким виступає відповідач, відомості про вантаж, а також підпис уповноваженої особи та відтиск печатки ТОВ «Агротехніка». Факт перевезення не заперечувався відповідачем і в процесі розгляду справи.

Згідно з п. 2.2.8. замовник зобовязаний на протязі 3-х робочих днів з моменту отримання від виконавця акту приймання-передачі виконаних робіт та документів, що підтверджують отримання вантажу уповноваженою особою вантажоодержувача, підписати акт виконаних робіт та один примірник акту виконаних робіт повернути виконавцю або вказані строки надати вмотивовану письмову відмову від підписання акту.

Розрахунки за виконані послуги проводяться протягом 10 банківських днів з дати підписання сторонами актів приймання-передачі наданих послуг.

Акт приймання-передачі наданих послуг підписується замовником лише після отримання від виконавця оригіналів ТТН або CMR, належним чином оформлених документів, які підтверджують факт отримання вантажу вантажоодержувачем.

Акт надання послуг № 15 від 18.05.2017р., рахунок на оплату № 16 від 18.05.2017р. на суму 11 891,00 грн., товарно-транспортна накладна № 83 від 18.05.2017р. були надіслані відповідачу 27.09.2017р., що підтверджується описом вкладення у цінний лист, квитанцією пошти № 55 від 27.09.2017р.

Документи вручено відповідачу 28.09.2017р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 1505 від 28.09.2017р. (а.с. 17-19).

Підпункт 2.2.8 договору №ТВ-ТП-2-47 від 26.08.2016р. передбачає обовязок замовника перед виконавцем на протязі 3 робочих днів з моменту отримання від виконавця акту приймання-передачі виконаних робіт та документів, що підтверджують факт отримання вантажу уповноваженою особою вантажоодержувача, підписати акт виконаних робіт та один примірник акту повернути виконавцю або у вказані строки надати мотивовану відмову від підписання акту.

Акт надання послуг № 15 від 18.05.2017р. та акт приймання-передачі товару від 18.05.2017р. підписано відповідачем не було.

06.10.2017р. позивач на адресу відповідача направив претензію № 44 на суму 11 891,00 грн. з вимогою сплатити борг, відповіді на претензію надано не було, що спричинило звернення позивача з позовом до суду.

У відповідності із ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Судом не беруться заперечення відповідача про те, що заявка на перевезення вантажу підписана не уповноваженою особою з огляду на вимоги ст. 207 Цивільного кодексу України, оскільки відповідно до статті 241 ЦК України правочин, вчинений представником юридичної особи із перевищенням повноважень, створює юридичні наслідки для цієї юридичної особи лише у разі наступного схвалення нею цього правочину. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Вказана позиція підтверджується постановою судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 19.08.2014 року №3-68гс14.

Відповідно до п.п. 3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», письмовий правочин може бути вчинений від імені юридичної особи її представником на підставі довіреності, закону або адміністративного акта. Припис абзацу першого частини третьої статті 92 ЦК України зобов'язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. Водночас саме лише порушення даного обов'язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (абзац другий частини третьої статті 92 ЦК України).

Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють).

Також в підпункті 3.4. зазначеної постанови Пленуму розяснено, що наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати повязані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Підписаний сторонами договір №ТВ- ТП-2-47 про надання транспортно-експедиторський послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та міжміському сполученні не містить вказівки, хто саме повинен підписувати та направляти заявки для позивача. Заявка №1 посвідчена відтиском печатки відповідача, жодних відомостей про втрату печатки ТОВ «Агротехніка» чи відомостей про факти зловживання посадовими обовязками ОСОБА_1 матеріали справи не містять, відповідач товар отримав, доказів, які б спростовували заборгованість або доказів її оплати, відповідач суду не надав, доводів позивача про надання послуг не спростував.

Щодо тверджень ТОВ «Агротехніка» про розрахунок провізної плати, то цей розрахунок не може застосовуватись до господарських відносин між ТОВ «Максітранс» та ТОВ «Агротехніка», оскільки сторони у відповідності до заявки на перевезення вантажу №1 погодили всі істотні умови такого перевезення.

Настання строків оплати наданих послуг обґрунтовується пунктами 3.3. та 3.4. договору №ТВ-ТП-2-47 від 26.08.2016р. про надання транспортно-експедиторський послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та міжміському сполученні, відповідно до яких розрахунки проводяться протягом 10 банківських днів з дати підписання сторонами актів приймання-передачі наданих послуг, які в свою чергу підписуються після отримання замовником від виконавця належним чином оформлених оригіналів ТТН та документів, які підтверджують факт отримання вантажу вантажоодержувачем.

Товарно-транспортна накладна №83 від 18.05.2017 року підтверджує факт здійснення перевезення та факт отримання вантажу вантажоодержувачем, яким виступало ТОВ «Агротехніка», про що свідчить підпис уповноваженої особи та відтиск печатки ТОВ «Агротехніка».

Крім цього, заявка на перевезення вантажу №1 містить п.17 «Умови оплати», в якому сторони погодили, що оплата здійснюється по оригіналу ТТН до 10 банківських днів, що по своїй суті не суперечить умовам договору №ТВ-ТП-2-47 від 26.08.2016р. про надання транспортно - експедиторський послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та міжміському сполученні.

Оригінал товарно-транспортної накладна №83 від 18.05.2017 року та акт надання послуг №15 від 18.05.2017 року, які були додатком до листа №43 від 26.09.2017 року, отримані відповідачем 28.09.2017 року, про що свідчать опис поштового відправлення від 27.09.2017 року, квитанція про відправлення від 27.09.2017 року та повідомлення про вручення поштового відправлення копії яких містяться в матеріалах справи.

Згідно з підпунктом 2.2.8 договору №ТВ-ТП-2-47 від 26.08.2016р. замовник зобовязаний на протязі 3 робочих днів з моменту отримання від виконавця акту приймання-передачі виконаних робіт та документів, що підтверджують факт отримання вантажу уповноваженою особою вантажоодержувача підписати акт виконаних робіт та один примірник акту повернути виконавцю або у вказані строки надати мотивовану відмову від підписання акту.

Станом на день розгляду справи відповідач не надав ні позивачу, ні суду пояснень, вмотивованої відмови про те, чому він не підписав акт № 15 від 18.05.2017р. Разом з цим, позивач в процесі розгляду справи не заперечував факту перевезення.

За таких обставин , суд вважає доведеним факт здійснення перевезення та настання строку з оплати заборгованості.

Оскільки відповідач не виконав належним чином взятих на себе зобовязань за договором надання послуг ТВ-ТП-2-47 від 26.08.2016р., не перерахував у повному обсязі плати за надані послуги, позовна вимога про стягнення з нього 11 891 грн. заборгованості обгрунтована і підлягає до задоволення.

Також в позовній заяві позивач просить стягнути із відповідача 1000 грн. витрат, повязаних із наданням послуг адвокатом ОСОБА_2

Згідно із ч.ч. 5, 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Суд враховує розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Із доданих позивачем до матеріалів справи угоди № 0608/17 про надання правової допомоги від 08.08.2017р., платіжного доручення № 179 від 09.08.2017р. на суму 1 000 грн. (призначення платежу: за надання юридичної допомоги згідно угоди про надання правової допомоги № 0608/17 від 08.08.2017р.), акту приймання-передачі наданих послуг №1 від 13.10.2017р. вбачається, що витрати, повязані із наданням послуг на адвоката, становлять 1000 грн.

Відповідно до п. 6.3. постанови Пленуму «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

В матеріалах справи відсутні копії свідоцтва адвоката ОСОБА_2 чи оригінал ордеру цього адвоката, а тому підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 1000 грн. витрат на оплату послуг адвоката до задоволення не підлягають.

У звязку із задоволенням позову на відповідача відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судові витрати по справі в розмірі 1600 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 92, 207, 241, 526, 599 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехніка» (вул. Єршова, 11, м. Луцьк, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Максітранс» (вул. У. Самчука, 30а, м. Рівне, ) 11 891 грн. заборгованості за надані транспортно-експедиторські послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та міжміському сполученні, 1 600 грн. витрат повязаних з оплатою судового збору

3. В задоволенні вимоги про стягнення із товариства з обмеженою відповідальністю «Агротехніка» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Максітранс» 1 000 грн. витрат, повязаних з оплатою послуг адвоката, відмовити.

Повне рішення складено: 02.02.2018р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя І. О. Якушева