номер провадження справи 28/102/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2018 Справа № 908/2309/17

Суддя Федорова Олена Владиславівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до відповідача приватного підприємства "КОЛОС" (71504, Запорізька область, місто Енергодар, вул. Воїнів-Інтернаціоналістів, буд. 20, кв. 58)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 (АДРЕСА_3)

про 1. визнання недійсним рішення загальних зборів, що оформлено протоколом від 17.03.2017р. №02/2017, в частині передачі майна у власність ОСОБА_2;

2. визнання недійсним Додатку №1 до протоколу загальних зборів №02/2017 від 17.03.2017р. (акт приймання-передачі нерухомого майна від 17.03.2017р.)

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_3, договір б/н від 02.10.2017р.;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: ОСОБА_4, договір б/н від 28.12.2017р.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 20.11.2017 року звернувся позивач - ОСОБА_1 з позовною заявою до відповідача - приватного підприємства «КОЛОС», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників ПП «КОЛОС», що оформлене протоколом від 17.03.2017р. №02/2017, в частині передачі майна у власність ОСОБА_2; про визнання недійсним додатку №1 до протоколу загальних зборів засновників ПП «КОЛОС» №02/2017 від 17.03.2017р. (акт приймання-передачі нерухомого майна від 17.03.2017р.).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2017р. позовну заяву передано на розгляд судді Федоровій О.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.11.2017 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №908/2309/17, присвоєно справі номер провадження 28/102/17, розгляд справи призначено на 05.12.2017р. За клопотанням третьої особи розгляд справи відкладався на 17.01.2018 р.

Судове засідання 17.01.2018р. відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювалось з застосуванням звукозаписувального технічного засобу. Фіксування судового процесу за допомогою відеозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось у зв'язку з відсутністю у суду такої технічної можливості.

В судовому засіданні суддею оголошено, що з 15.12.2017р. господарськими судами здійснено перехід на нову редакцію Господарського процесуального кодексу України, а тому, суд продовжує розгляд справи по суті за правилами загального позовного провадження відповідно до норм чинного ГПК України.

Представник позивача в судовому засіданні 17.01.2018 р. підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, що викладені у позові, просив суд позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування своєї правової позиції позивач зазначає, що з рішенням загальних засновників ПП «Колос», що оформлене протоколом № 02/2017 від 17.03.2017 р. він не згодний в частині передачі майна у власність ОСОБА_2, що вийшла зі складу засновників ПП «Колос» та затвердженого акту приймання-передачі нерухомого майна. Позивач вважає дане рішення в частині передачі майна у власність ОСОБА_2 та затвердженого акту приймання-передачі нерухомого майна незаконним та таким, що порушує його права та законні інтереси. В результаті внесених ОСОБА_2 змін 14.02.2017 року до установчих документів підприємства змінилась пропорційність голосів учасників, внаслідок якої один учасник підприємства ОСОБА_2 отримала переважне право на прийняття рішень стосовно діяльності підприємства, що є порушенням прав позивача на управління підприємством, участь у його господарській діяльності, призвела до отримання позивачем меншої частки прибутку (дивідендів) та активів у разі ліквідації ПП «КОЛОС» відповідно до закону. Також позивач посилався на порушення ст. 67 ГК України та положення п. 7.1 Статуту ПП «Колос» в новій редакції 2017 року щодо належного повідомлення про намір виходу зі складу засновників підприємства. Всі дії, які передбачали організацію, підготовку документів, порядок скликання загальних зборів засновників ПП «Колос», реєстрацію в державних органах, відбувались під керівництвом ОСОБА_2, якій щодо зазначених дій загальними зборами засновників повноваження не надавалися. Посилався на те, що у зв'язку з входом до складу засновників від ОСОБА_2 внески у формі майна, речей та матеріалів до статутного капіталу не надходили, а лише були відображені в установчих документах, як внесок грошових коштів у розмірі 900,00 грн. Таким чином, відчуження майна (кафе-офіс, магазинів) на користь ОСОБА_2 завдало позивачу майнових втрат внаслідок прийняття незаконного рішення, оскільки предметом діяльності підприємства є торгівельна діяльність у сфері оптової та роздрібною торгівлі щодо реалізації продовольчих і непродовольчих товарів.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, відзив на позов суду не надав, представник відповідача в судове засідання за викликом не з'явився. Про час та місце судового засідання відповідача повідомлено належним чином, в порядку ст. 64 ГПК України. Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.10.2017р. місцезнаходженням приватного підприємства «КОЛОС» є: 71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Воїнів-Інтернаціоналістів, буд. 20 кв. 58. Ухвали про порушення провадження у справі, відкладання розгляду справи надіслані за належною адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Інших адрес відповідача в матеріалах справи не зазначено. В зв'язку з викладеним, адресат вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи судом.

Матеріали справи містять примірник ухвали суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання, який повернуто на адресу суду з довідкою Укрпошти з зазначенням причини повернення «за закінченням встановленого строку зберігання».

Представник третьої особи підтримав заперечення, що викладені в поясненнях від 28.12.2017 р. (арк.с. 77-87), просила в позові відмовити. В поясненнях зазначено, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту порушення його прав та законних інтересів. Також суду надано клопотання про підтримання заперечень та розгляд справи без особистої участі ОСОБА_2 (третьої особи у справі), за участю її представника ОСОБА_5

В судому засіданні 17.01.2018 р. судом, в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 10 днів.

Заслухавши представників позивача та третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 18.03.1993 року №71 здійснено реєстрацію ПП «КОЛОС» як юридичної особи за реєстраційним номером 1 000286.

Розмір статутного внеску до статутного фонду на час реєстрації ПП «КОЛОС» складав - 100,00 грн. (сто гривень 00 копійок).

01.12.2005 року виконавчим комітетом Енергодарської міської ради було прийнято рішення про внесення ПП «КОЛОС» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.81 ЦК України юридична особа може бути створена шляхом об'єднання осіб та (або) майна.

В силу ст. 62 ГК України підприємство - самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами. Підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту або модельного статуту.

Статтею ст. 63 ГК України залежно від форм власності, передбачених законом, визначені види підприємств, що можуть діяти в Україні, зокрема, приватне підприємство - підприємство, що діє на основі приватної власності громадян чи суб'єкта господарювання (юридичної особи).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про господарські товариства» та ст. 113 Цивільного кодексу України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Такі саме положення передбачені частинами 1 та 2 ст. 79 ГК України, згідно яких господарськими товариствами визнаються підприємства або інші суб'єкти господарювання, створені юридичними особами та/або громадянами шляхом об'єднання їх майна і участі в підприємницькій діяльності товариства з метою одержання прибутку.

Засновниками і учасниками товариства можуть бути суб'єкти господарювання, інші учасники господарських відносин, зазначені у ст. 2 цього Кодексу, а також громадяни, які не є суб'єктами господарювання.

В силу ст. 65 ГК України управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про господарські товариства» визначено, що до установчих документів включаються відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства.

Як зазначає позивач, з дати державної реєстрації (18.03.1993р.) ПП «КОЛОС» ОСОБА_1 був єдиним засновником та власником даного підприємства.

09.02.2017 року відповідачем по справі було вчинено ряд змін до установчих документів ПП «КОЛОС», які передбачали, зокрема, збільшення статутного капіталу підприємства у зв'язку з входом ОСОБА_2 до складу засновників ПП «КОЛОС» з часткою статутного капіталу у розмірі 900,00 грн. (дев'ятсот гривень 00 копійок).

Зазначені зміни зареєстровано державним реєстратором 10.02.2017 року, про що міститься відповідна відмітка на Статуті.

Статутний фонд у розмірі 1000,00 грн. перерозподілився між засновниками наступним чином:

- за ОСОБА_1 рахується 10% частки статутного капіталу підприємства у розмірі 100,00 грн. (сто гривень 00 копійок);

- за ОСОБА_2 рахується 90% частки статутного капіталу підприємства у розмірі 900,00 грн. (дев'ятсот гривень 00 копійок).

Пунктом 7.1 статуту визначено, що кожний засновник має право в установленому законом порядку вийти зі складу засновників, повідомивши про це іншого засновника не пізніше ніж за один місць.

15.02.2017 року засновником ПП «КОЛОС» ОСОБА_2 було подано заяву про її вихід зі складу засновників ПП «КОЛОС», яку зареєстровано у приватного нотаріуса Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області Кошкіної Валентини Василівни за реєстраційним номером 342 та передачу належної частки у статутному капіталі Підприємства у її приватну власність, а саме наступного майна:

1. кафе-офіс літ А-2, сторожка літ.В-2, вбиральня літ.В, адреса об'єкта: АДРЕСА_4.

2. будівля магазину літ.А, адреса об'єкта: АДРЕСА_5.

3. побутова будівля літ.А, будівля магазину літ.Б, будівля складу літ.В, будівля складу літ.Г, будівля магазину літ.Д, душова літ.Ж, адреса об'єкта: АДРЕСА_6.

4. магазин продовольчих товарів з баром, адреса об'єкта: АДРЕСА_7

5. магазин літ.А, навіс літ.Б, адреса об'єкта: АДРЕСА_8.

6. будівля магазину літ.А, вбиральня літ Б, адреса об'єкта: АДРЕСА_9.

7. будівля магазину літ.А, адреса об'єкта: АДРЕСА_10.

Статтею 98 Цивільного кодексу України встановлено, що загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, в тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

Зазначена норма відображена у п.4.1 статуту (в редакції статуту затвердженого рішенням засновників № 1/2017 від 09.02.2017р.) підприємства.

Так, відповідно до п. 4.1 статуту вищим керівним органом підприємства є збори засновників. До виключної компетенції загальних зборів відноситься, зокрема, прийняття рішення про передачу майна підприємства у власність фізичним особам, що вийшла зі складу засновників юридичної особи.

17.03.2017 року відбулись загальні збори засновників, оформлені протоколом загальних зборів засновників ПП «КОЛОС» №02/2017 від 17.03.2017 року, на яких порядок денний передбачав наступні питанні:

1. про зміну складу засновників ПП «КОЛОС»;

2. про передачу майна у власність ОСОБА_2, що вийшла із складу засновників ПП «КОЛОС»;

3. про затвердження акту приймання-передачі нерухомого майна;

4. про затвердження Статуту ПП «КОЛОС» в новій редакції;

5. про затвердження державної реєстрації змін до установчих документів.

Ухвалили:

1. вивести ОСОБА_2, зі складу засновників ПП «КОЛОС»;

2. у зв'язку із виходом із складу засновників ПП «КОЛОС» ОСОБА_2, передати у приватну власність ОСОБА_2 частину майна ПП «КОЛОС» (), пропорційно її частці в статутному капіталі в натуральній формі, а саме наступні об'єкти нерухомого майна:

- кафе-офіс літ. А-2, вбиральня літ.В, адреса об'єкта: АДРЕСА_4.

- будівля магазину літ.А, адреса об'єкта: АДРЕСА_5.

- побутова будівля літ.А, будівля магазину літ.Б, будівля складу літ.В, будівля складу літ.Г, будівля магазину літ.Д, душова літ.Ж, адреса об'єкта: АДРЕСА_6.

- магазин продовольчих товарів з баром, адреса об'єкта: АДРЕСА_7

- магазин літ.А, навіс літ.Б, адреса об'єкта: АДРЕСА_8.

- будівля магазину літ.А, вбиральня літ Б, адреса об'єкта: АДРЕСА_9.

- будівля магазину літ.А, адреса об'єкта: АДРЕСА_10.

Частку статутного капіталу ПП «КОЛОС» в розмірі 90% вартістю 900,00 грн. передати засновнику підприємства - ОСОБА_1.

3. Затвердити Акт приймання-передачі нерухомого майна.

4. Внести зміни до Статуту підприємства, пов'язані зі зміною складу засновників, статутного капіталу шляхом затвердження Статуту ПП «КОЛОС» в новій редакції, Для забезпечення діяльності Підприємства, за рахунок внеску засновника залишити Статутний фонд у розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 копійок). Джерелом формування статутного капіталу Підприємства є власні грошові кошти засновника ОСОБА_1.

5. Покласти обов'язки по проведенню державної реєстрації змін до установчих документів та інших пов'язаних з цим необхідних дій в державних органах на директора підприємства.

Предметом розгляду справи є визнання недійсним рішення загальних зборів засновників ПП «КОЛОС» в частині передачі майна у власність ОСОБА_2, що вийшла зі складу засновників ПП «КОЛОС» та про визнання недійсним Додатку № 1 до протоколу загальних зборів - акт приймання-передачі нерухомого майна від 17.03.2017 р.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до ст.167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави дійти висновку, що приватне підприємство засноване на приватній власності двох або більше осіб, статутний капітал якого поділений на частки між засновниками є господарським підприємством (товариством), а отже його засновники наділені корпоративними правами, які включають в себе правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, а також інші правомочності, передбачені законом та статутом.

З огляду на викладене, суд вважає, що ПП «КОЛОС» є господарським товариством, що даний спір виник з корпоративних відносин і при його вирішенні слід застосовувати правові норми, що регулюють діяльність господарських товариств.

Підтвердженням даного висновку є також позиція викладена у абзаці 5 частини 3.1. рішення Конституційного Суду України від 05.02.2013 № 1-рп/2013, відповідно до якого «статутний (складений) капітал є однією з юридичних ознак господарського товариства».

Відповідно до п. 1.1., ч. 2 п. 1.2., п. п. 2.12., 2.13, 2.14. Постанови Пленуму Вищого господарського суд України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» № 4 від 25.02.2016р.: «Господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

При визначенні підвідомчості справ цієї категорії судам слід враховувати, що з огляду на системний аналіз положень статті 84 ЦК України, частини п'ятої статті 63, частин першої та третьої статті 167 ГК України, Закону України «Про господарські товариства», Закону України «Про акціонерні товариства», статей 1, 19 і частин першої, шостої статті 20 Закону України «Про фермерське господарство», статей 6, 8, 19 та 21 Закону України «Про кооперацію» корпоративні відносини виникають, зокрема, у господарських товариствах, виробничих кооперативах, фермерських господарствах, приватних підприємствах, заснованих на власності двох або більше осіб.

Учасник, який вибув зі складу юридичної особи, може бути стороною корпоративного спору щодо визначення та стягнення належної йому до сплати вартості частки майна юридичної особи, про визнання недійсними рішень про виключення його зі складу юридичної особи, а також про визнання недійсними інших рішень юридичної особи, якщо ці рішення прийняті в період до виходу (виключення) учасника, а відповідні вимоги обґрунтовуються порушенням його корпоративних прав на момент прийняття такого рішення.

Рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами у розумінні статті 202 ЦК України. До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 ЦК України, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за статтею 216 ЦК України.

Зазначені рішення є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути:

- невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства;

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів;

- позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Під час розгляду відповідних справ господарські суди мають враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України «Про господарські товариства», статті 41 та 42 Закону України «Про акціонерні товариства», стаття 15 Закону України «Про кооперацію»);

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина шоста статті 42 Закону України «Про акціонерні товариства»);

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах (частина п'ята статті 61 Закону України «Про господарські товариства»);

- відсутність протоколу загальних зборів ТОВ (частина шоста статті 60 Закону України «Про господарські товариства»);

- відсутність протоколу загальних зборів АТ, підписаного головою і секретарем зборів (стаття 46 Закону України «Про акціонерні товариства»).

Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої статтею 61 Закону України «Про господарські товариства», статтею 35 Закону України «Про акціонерні товариства», статтею 15 Закону України «Про кооперацію».

Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо».

Відповідно до частини третьої ст.62 ГК України підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту або модельного статуту.

За змістом положень частини першої статті 10 Закону України «Про господарські товариства» учасники товариства мають право: брати участь в управлінні товариством в порядку, визначеному установчими зборами; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди); вийти в установленому порядку з товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства; здійснити відчуження часток у статутному капіталі або цінних паперів.

Отже, одним із гарантованих прав учасника товариства є його участь в управлінні товариством через діяльність у вищому органі товариства - загальних зборах.

Порядок організації, скликання та проведення зборів учасників даного приватного підприємства, Статутом ПП «КОЛОС» не врегульовано.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується позивачем, останній був присутнім на загальних зборах засновників підприємства 17.03.2017 р., на яких прийнято рішення, зокрема, про зміну складу учасників підприємства у зв'язку з виходом ОСОБА_2 із складу засновників підприємства та про передачу майна підприємства у власність ОСОБА_2

В оскаржуваному рішенні зазначено, що рішення з усіх питань прийнято одноголосно. Позивач доказів непогодження або заперечення щодо одного з питань порядку денного суду не надав. Оскаржуване рішення підписано обома його засновниками та посвідчено приватним нотаріусом Кам'янсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області.

Доказів оскарження або визнання недійсним підпису позивача як на протоколі загальних зборів так і на акті приймання-передачі нерухомого майна суду не надано.

Суд звертає увагу позивача на наступне: Пунктом 3.11 статуту встановлено, що майно підприємства може бути передано у власність фізичним особам, що вийшли зі складу засновників юридичної особи - Підприємства, на підставі рішення Загальних зборів засновників, що засвідчуються актом приймання-передачі майна або іншим документом, що підтверджує факт передачі такого майна.

Як вже зазначалося судом, в п. 4.1 статуту учасниками підприємства узгоджено, зокрема, що до виключної компетенції загальних зборів засновників відноситься прийняття рішення про передачу майна підприємства у власність фізичним особам, що вийшли зі складу засновників юридичної особи.

Засновники, приймаючи до уваги наведене, враховуючи заяву учасника підприємства ОСОБА_2 прийняли рішення про передачу у власність майно підприємства, про що склали акт приймання-передачі.

Пунктом 7.2 статуту встановлено, що при виході засновника йому може бути передано майно підприємства, на підставі рішення загальних зборів засновників.

З аналізу вказаного пункту статуту слідує, що передача майна підприємства особі (засновнику, учаснику підприємства), який виходить зі складу засновників є правом підприємства, а не його обов'язком.

Таким чином, суд зауважує, що збори від 17.03.2017р., на яких прийнято оскаржуване рішення є правомочними, оскільки на них були присутні всі учасники (засновники) підприємства, тобто є наявність кворуму. Позивач був належним чином повідомлений про дату проведення загальних зборів та про порядок денний цих зборів; скористався наданим правом на виявлення свого голосу під час проведення голосування. Вищий керівний орган за наслідками голосування прийняв рішення про передачу статутного майна на користь учасника засновника підприємства у зв'язку з її виходом зі складу засновників підприємства, що також входить до компетенції загальних зборів засновників.

Отже, під час проведення загальних зборів учасниками підприємства були дотриманні правила скликання та проведення зборів, як то передбаченого чинним законодавством та статутом підприємства. Порушень прав та законних інтересів позивача у справі судом не встановлено.

З огляду на викладені обставини справи, надані документальні докази та пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання рішення загальних зборів ПП «КОЛОС» від 17.03.2017 р., яке оформлене протоколом №02/2017 недійсним в частині передачі майна у власність ОСОБА_2.

За таких обставин суд відмовляє і в задоволені позовних вимог про визнання недійсним додатку №1 до протоколу загальних зборів №02/2017 від 17.03.2017р. (акт приймання-передачі нерухомого майна від 17.03.2017р.).

Крім того, суд звертає увагу, що оскаржуваний акт приймання-передачі нерухомого майна від 17.03.2017р. є лише додатком до рішення загальних зборів, тобто цей акт не носить характеру обов'язкового до виконання ненормативного акту, а лише посвідчує факт приймання-передачі сторонами майна, перелік якого затверджений рішенням загальних зборів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 46, 74, 80, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХI Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 26 січня 2018 року.

Суддя О.В. Федорова