ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.01.2018 справа № 908/108/18

м. Запоріжжя

Суддя господарського суду Запорізької області Носівець Вікторія Вікторівна, розглянувши заяву від 17.01.2018 № 01 фізичної особи-підприємця Дегтярьової Оксани Петрівни (02081, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з громадянина України фізичної особи ОСОБА_2 (72202, АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) 2500,00 грн. грошової заборгованості за договором доручення № 01 від 07.03.2017

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Дегтярьова Оксана Петрівна звернулась до господарського суду Запорізької області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з громадянина України фізичної особи ОСОБА_2 2500,00 грн. грошової заборгованості, яка виникла за договором доручення № 01 від 07.03.2017.

Заява обґрунтована невиконанням з боку боржника умов договору доручення № 01 від 07.03.2017 в частині оплати юридичних послуг з підготовки необхідного пакету документів з метою подачі його до Державної служби України з лікарських засобів для отримання ліцензії на роздрібну торгівлю лікарськими засобами у сумі 2500,00 грн., на підставі рахунку на оплату № 47 від 21.03.2017 та акту надання послуг № 68 від 15.05.2017, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. та судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Згідно із Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017 "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" який набрав чинності 15.12.2017, внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України та викладено його в новій редакції.

Положеннями ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Також як зазначено у ч. 3 ст. 147 ГПК України заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

У пункті 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України передбачено, що у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вказівку на статус фізичної особи-підприємця (для фізичних осіб-підприємців).

У поданій заяві про видачу судового наказу боржником зазначено громадянина України фізичну особу ОСОБА_2. У прохальній частині заяви заявник також просить стягнути з громадянина України фізичної особи ОСОБА_2 відповідну суму. Стороною (довірителем) у договорі доручення № 01 від 07.03.2017 зазначено громадянина України фізичну особу ОСОБА_2.

Враховуючи, що нормами Господарського процесуального кодексу України передбачено, що боржником у наказному провадженні можуть бути саме фізичні особи-підприємці, а не фізичні особи, подана заява про видачу судового наказу не відноситься до суб'єктної юрисдикції господарського суду, отже суд в задоволенні заяви фізичної особи-підприємця Дегтярьової Оксани Петрівни про видачу судового наказу відмовляє.

За правилами ч. 2 ст. 152 ГПК України суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 147, ст. 150, п. 4 ч. 1 ст.152, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити фізичній особі-підприємцю Дегтярьовій Оксані Петрівні у видачі судового наказу про стягнення з громадянина України фізичної особи ОСОБА_2 2500,00 грн. грошової заборгованості.

Додаток: заява про видачу судового наказу та документи, зазначені в ній як додатки, на 102 аркушах, в т. ч.: платіжне доручення № 7 від 17.01.2018 (судовий збір), а також акт від 18.01.2018 № 908/108/18.

Звернути увагу учасників судового процесу, що з судовим рішенням можливо ознайомитися в Єдиному державному реєстрі судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади: http://court.gov.ua/fair/sud5009/. Електронна адреса господарського суду Запорізької області: inbох@zp.arbitr.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання (ст.ст. 235, 255, 256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалу підписано 23.01.2018.

Суддя В.В. Носівець