Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" січня 2018 р. Справа № 906/236/17.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Сікорської Н.А., розглянувши скаргу суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Гамрецької Людмили Йосипівни на дії ДВС у справі

За позовом: Керівника Коростенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Овруцької міської ради Житомирської області

До: Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Гамрецької Людмили Йосипівни

про стягнення 62636,13 грн.

за участю: прокурора: Прус А.П., ( посвідчення №036455 від 30.11.2015);

скаржника: ФОП Гамрецька Л. Й.

ВСТАНОВИВ:

25.05.2017 господарським судом Житомирської області прийнято рішення про стягнення з ФОП Гамрецької Л.Й. на користь Овруцької міської ради Житомирської області 62636,13 грн. збитків, нанесених внаслідок недоодержання доходів за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

21.07.2017 на виконання рішення господарського суду від 25.05.2017 господарським судом видано наказ.

25.09.2017 на адресу господарського суду Житомирської області від ФОП Гамрецької Людмили Йосипівни надійшла скарга на дії ДВС про:

- скасування постанови державного виконавця Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про арешт майна боржника від 06.09.2017 з виконання судового наказу № 906/236/17, виданого господарським судом Житомирської області по справі № 906/236/17.

Ухвалою господарського суду від 26.09.2017 вирішення питання про прийняття скарги ФОП Гамрецької Л.Й. відкладено до повернення з суду касаційної інстанції матеріалів справи № 906/236/17.

Ухвалою від 14.12.2017 скаргу ФОП Гамрецької Людмили Йосипівни на дії ДВС суд призначив до розгляду на 16.01.2018.

16.01.2018 на адресу суду від Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області надійшли письмові заперечення на скаргу та копії матеріалів виконавчого провадження № 54492807 (а.с.93-101).

Відповідно до поданих заперечень державний виконавець просить відмовити у задоволені скарги, оскільки арешт за оскаржуваною постановою було знято державним виконавцем у порядку ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, у запереченнях від 16.01.2016 Овруцький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області виклав клопотння про розгляд скарги без участі представника ДВС.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти доводів скарги, дії органу ДВС вважає правомірними.

Як на підставу звернення до суду зі скаргою боржник посилається на порушення державним виконавцем норм Закону України "Про виконавче провадження" при винесені постанови про арешт всього майна боржника.

На думку скаржника порушення норм Закону України "Про виконавче провадження" полягає в тому, що державний виконавець протягом 10 днів з дня відкриття виконавчого провадження повинен був провести перевірку майнового стану боржника, проте постанова державного виконавця про накладення арешту на майно не містить відомостей про таку перевірку, як і не містить інформації щодо перевірки та виявлення майна, належного боржнику.

Вказує, що відсутність у постанові державного виконавця конкретно визначеного переліку майна та рахунків, на яке накладено арешт, позбавляє боржника можливості здійснювати підприємницьку діяльність.

В судовому засіданні боржник вказала, що доводи скарги на час розгляду її в суді є неактуальними, оскільки виконавче провадження з примусового виконання наказу закінчено з тих підстав, що рішення суду від 25.05.2017 у справі № 906/236/17, на виконання якого видано наказ суду, скасовано відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 15.11.2017.

Стягувач - Овруцька міська рада представника в судове засідання не направив, про причини його неявки суд не повідомив. Про час та місце розгляду скарги повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 91).

Відповідно до ч.2 ст. 342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення скаржника та прокурора, господарський суд дійшов висновку, що скаргу слід відхилити з наступних підстав.

У відповідності до ст. 129 -1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження", який є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Цим Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

За умовами ч.1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

З аналізу вищевказаних норм випливає, що учасник виконавчого провадження має право звернутися до господарського суду з відповідною скаргою тільки на дії чи бездіяльність органів виконавчої служби, вчинені ними під час, у зв'язку та щодо примусового виконання останніми відповідних рішень господарських судів.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник - ФОП Гамрецька Людмила Йосипівна звернулась до господарського суду Житомирської області зі скаргою на дії державного виконавця Овруцького районного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Житомирській області щодо винесення постанови про арешт майна боржника від 06.09.2017.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 11.08.2017 державним виконавцем Овруцького районного відділу державної виконавчої служби винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання судового наказу № 906/236/17 від 21.07.2017 (ВП №54492807) про стягнення з ФОП Гамрецької Л.Й. на користь Овруцької міської ради Житомирської області 62636,13 грн. збитків, нанесених внаслідок недоодержання доходів за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, (а.с 97 т.2).

Копію даної постанови направлено сторонами виконавчого провадження 11.08.2017 (а.с. 96 т.2)

06.09.2017 державним виконавцем Овруцького РВ ДВС винесено постанову про про арешт майна боржника, відповідно до якої постановлено накласти арешт на все майно, що належить боржнику Гамрецькій Людмилі Йосипівні у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження - 70879,74 грн.

Копію даної постанови направлено боржнику 06.09.2017 (а.с. 99, 98 т.2).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 вищезазначеної статті визначено, що виконавець зобов'язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Приписами ч.3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, у тому числі, має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника.

Частина 1 ст 48 Закону України "Про виконавче провадження передбачає, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Приписами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 56 ЗУ "Про виконавче провадження" визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Частиною 4 даної статті передбачено, що копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

При цьому суд зауважує, що Закон України "Про виконавче провадження" не містить норм, які б вказувати, що арешт накладається на конкретно визначене майно чи рахунки.

Таким чином, дії державного виконавця по винесенню постанови про арешт майна боржника в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження - 70879,74 грн. у виконавчому провадженні № 54492807 не суперечить нормам Закону України "Про виконавче провадження", тому дії державного виконавця є правомірними.

Відсутність в постанові інформації щодо перевірки майна та переліку майна, на яке накладено арешт, не є свідченням неправомірності дій державного виконавця.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Статтею 40 ЗУ "Про виконавче провадження", у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), припинення виконавчого провадження у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.01.2018 державним виконавцем Овруцького районного відділу ДВС Головного управління юстиції у Житомирській області на підстав п.5 ч.1 ст.39 ЗУ "Про виконавче провадження" винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, якою припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження (а.с. 101,100 т.2).

Зі змісту даної постанови вбачається, що підставою для її винесення стало те, що постановою Вищого господарського суду України скасовано постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 у справі № 906/236/17 та рішення господарського суду Житомирської області від 25.05.2017.

Таким чином, на день вирішення скарги, державним виконавцем у відповідності до вимог чинного законодавства вчинено дії направлені на скасування оскаржуваної постанови від 06.09.2017 про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 54492807 по виконанню наказу господарського суду Житомирської області № 906/236/17 виданого 21.07.2017.

Згідно ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи, що в діях державного виконавця Овруцького районного ВДВС по винесенню постанови від 06.09.2017 не встановлено порушень норм чинного законодавства, а також враховуючи, що на день вирішення скарги в суді, постанова втратила чинність, суд дійшов висновку про відмову в задоволені скарги на дії державного виконавця Овруцького районного ВДВС.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 223, 234, 339-343 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволені скарги суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Гамрецької Людмили Йосипівни на дії державного виконавця Овруцького районного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Житомирській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текс ухвали буде виготовлено протягом п'яти днів.

Повний текст ухвали складено: 22 січня 2018 року.

Суддя Сікорська Н.А.

Друк:

1 - в справу

2- прокурору (рек. з повід)

3- стягувачу(рек. з повід)

4- боржнику (рек. з повід.)

5- Овруцький районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ( м. Овруч, вул. Героїв Майдану, 1/21) (рек. з пов.)