ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.01.2018 р. Справа № 914/99/18

Суддя господарського суду Львівської області Крупник Р.В., розглянувши матеріали справи

за заявою:Приватного акціонерного товариства «Автотранспортник», Київська обл., м. Фастів
до боржника:Державного підприємства «Буське лісове господарство», Львівська обл., м. Буськ
про:видачу судового наказу про стягнення 30151,05 грн. заборгованості за роботи з технічного обслуговування, 3224,10 грн. пені, 1382,13 грн. 3% річних які виникли згідно договору, оформленого шляхом підписання наряду-замовлення №НЗ-0000059 від 04.07.2017р. та акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000404 від 04.07.2017р.

ВСТАНОВИВ:

16.01.2018р. на адресу господарського суду Львівської області від ПрАТ «Автотранспортник» про видачу судового наказу про стягнення з ДП «Буське лісове господарство» 30151,05 грн. заборгованості за роботи з технічного обслуговування, 3224,10 грн. пені, 1382,13 грн. 3% річних які виникли згідно договору, оформленого шляхом підписання наряду-замовлення №НЗ-0000059 від 04.07.2017р. та акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000404 від 04.07.2017р.

Подана заява обґрунтована невиконанням боржником взятих на себе зобовязань по сплаті наданих послуг з технічного обслуговування транспортного засобу державний номер НОМЕР_1.

Ознайомившись зі змістом заяви та долучених до неї матеріалів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу приписів ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Нормами ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Таким чином, пеня за своєю правовою природою не є заборгованістю за договором, а являється видом штрафних санкцій, яку сторона зобовязання повинна сплатити у разі невиконання/неналежного виконання зобовязань та у випадку, якщо відповідальність у вигляді пені була передбачена договором. Оскільки право на стягнення пені у випадку неналежного виконання зобовязання сторонами у договорі, оформленого шляхом підписання наряду-замовлення №НЗ-0000059 від 04.07.2017р. та акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000404 від 04.07.2017р. не передбачено, враховуючи те, що пеня не є заборгованістю, а являється неустойкою, що забезпечує виконання грошового зобов'язання, відтак заявлення вимоги про стягнення пені не відповідає вимогам ст.148 ГПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 ГПК України.

Беручи до уваги викладене, керуючись 12, 147, 148, 152, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ПрАТ «Автотранспортник» про видачу судового наказу про стягнення з ДП «Буське лісове господарство» 3224,10 грн. пені, яка виникла згідно договору, оформленого шляхом підписання наряду-замовлення №НЗ-0000059 від 04.07.2017р. та акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000404 від 04.07.2017р. відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Суддя Крупник Р.В.