ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 рокуСправа № 923/820/17
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя: В.В.Лашин

судді: О.Ю. Аленін

Т.А. Величко

При секретарі: А.В. Безпалюку

За участю представників сторін:

Від Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" - Кришталевич Е.Г.

Від Фізичної особи-підприємця Тена М.А. - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

Представник ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна " в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце його проведення повідолмений належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами"

на рішення господарського суду Херсонської області

від 07.11.2017

у справі № 923/820/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" в особі Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами"

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Тена Максима Аліковича,

про стягнення 64000грн.

суддя суду першої інстанції: Павленко Н.А.

час та місце ухвалення рішення: 07.11.2017 р., вул.Театральна,18, м. Херсон, 73000,Господарський суд Херсонської області, зал судових засідань №2

В судовому засіданні о 12:52 оголошено ступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено 13.11.2017.

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2017 року Приватна організація" Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна", звернулась до господарського суду Херсонської області з позовом до Фізичної особи підприємця Тена Максима Аліковича про стягнення 64000грн. компенсації у зв'язку із порушенням майнових прав суб'єкта авторського права.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 07.01.2017 (суддя Н.А. Павленко) у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з винесеним рішенням суду першої інстанції, Приватна організація "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись порушення норм матеріального та процесуального права, що полягає в невідповідності висновків викладених в оскаржуваному рішенні господарського суду обставинам справи та неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для страви.

В відзиві на апеляційну скаргу Тен М.А. просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Клопотання Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" про відкладення розгляду справи та проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції судом відхилено , у зв'язку з недоведеністю обставин викладених в клопотанні та, крім того, в даному судовому засіданні присутній представник організації.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального і процесуального права, Одеський апеляційний господарський суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Статтею 443 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до статті 440 ЦК України та частини третьої статті 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон) майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Частиною другою статті 32 Закону встановлено, що використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків правомірного використання, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 5 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" (далі - Постанова № 5) зазначено, що відповідно до статті 45 Закону суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

Згідно з підпунктом "г" частини першої статті 49 Закону організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень, зокрема, таку функцію: звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів. При цьому окреме доручення для представництва в суді не є обов'язковим.

Разом з тим така організація, пред'явивши позов, не є позивачем, оскільки вона звертається до суду за захистом прав суб'єктів авторського і (або) суміжних прав, а не своїх прав. Позивачем у таких випадках буде суб'єкт авторського права і (або) суміжних прав, на захист інтересів якого звернулася організація.

У пункті 49 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" (чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) наведено, що організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб. Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб'єктів авторського права суд повинен з'ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб'єктом авторського права. Якщо у організації колективного управління відсутні повноваження на управління майновими правами суб'єкта авторського права, зокрема, щодо конкретного твору, судам слід відмовляти у задоволенні позову цієї організації.

Документами, що підтверджують право організації на звернення до суду із заявою про захист авторського права та/або суміжних прав, є: видане Міністерством освіти і науки України свідоцтво про облік організацій колективного управління, свідоцтво про визначення організації уповноваженою організацією колективного управління згідно із статтями 42, 43 названого Закону; статут організації, що управляє майновими правами на колективній основі; в інших випадках, ніж передбачені згаданими статтями Закону України "Про авторське право і суміжні права" - договір з особою, якій належать відповідні права, на управління майновими правами на колективній основі, та/або договір з іноземною організацією, що управляє аналогічними правами, і документи, що підтверджують наявність у неї відповідних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" в особі Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" до Фізичної особи-підприємця Тена Максима Аліковича про стягнення компенсації за порушення авторських прав у розмірі 6 4 000 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем майнових авторських прав ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" шляхом незаконного використання у господарській діяльності відповідача музичних творів, а саме: твору "Dangerous" (виконавець -David Guetta feat/ Sam Marth) та твору "Twist in my sobriety" (виконавець - Chester Pege) у приміщенні кафе - суши "Banzaу" за адресою: м. Херсон, вул. Суворова, 10-Д, в якому здійснює господарську діяльність ФОП Тен М.А. шляхом публічного виконання без дозволу правовласника та без сплати авторської винагороди, чим порушено авторські права позивача, передбачені вимогами п. "а" статті 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права".

Позивач посилається на те, що майнові авторські права на використання вказаних музичних творів належать позивачу, що підтверджується Ліцензійним договором від 01.11.2014 №ВЧ-01112014/02-д, укладеним між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер/Чаппел" та Додатками № 1, № 1/2 до нього, Декларацією музичних творів № 1.

Відмовляючи у задоволенні позову місцевий господарський суд дійшов висновку відсутності у позивача майнового права на захист якого подано позов, а також відсутність підстави у заявника позову заявляти вимогу про стягнення компенсації.

Однак з такими висновками господарського суду погодитися не можна, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватна організація "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується наявним у матеріалах справисвідоцтвом про облік організації колективного управління від 24.01.2011 № 18/2011 виданим Державним департаментом інтелектуальної власності (а.с. 44).

24.01.2014 між Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" укладено Договір №АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами .

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору видавник надає організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори та субвидані твори, що належать або протягом дії даного договору будуть належати видавнику, а саме: дозволяти або забороняти від імені видавника використання об'єктів авторського права третіми особами, відповідно до умов цього договору.

У випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює організація, остання, з метою захисту прав видавника та реалізації своїх повноважень по управлінню цими правами, має право: пред'являти заяви, претензії, здійснювати фіксацію фактів використання об`єктів авторського права без дозволу організації; вчиняти будь-які інші дії (вживати заходи), направлені на захист авторських прав видавника, за умов отримання попередньої згоди видавника (п. 9.2 Договору №АВ-24012014/01);

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє безстроково (п. 12.1 Договору №АВ-24012014/01).

Поряд з тим, позивачем до матеріалів справи додано заяву під назвою «До відома всіх зацікавлених осіб», якою ТОВ «Ворнер Мьюзік Україна» підтвердило, що в положеннях пунктів 9.2.2, 9.5 договору № АВ-24012014/01 від 24.01.2014 не йдеться про отримання попередньої згоди щодо судового захисту в кожному окремому випадку, оскільки відповідно до чинного в Україні законодавства, в разі отримання за договором саме виключних майнових прав, - не вимагається додаткового дозволу чи погодження на судовий захист цих прав, заборона про це прямо встановлена законом і будь-яка домовленість сторін про це є нікчемною відповідно до закону. Також, ТОВ «Ворнер Мьюзік Україна» підтвердило, що обізнане щодо кожного випадку звернення Організації із заявами (в тому числі і до суду) в інтересах і щодо захисту порушених прав ТОВ «Ворнер Мьюзік Україна», погоджує і згодне з кожним таким зверненням. Аналогічні роз'яснення містяться у п. 30 постанови пленуму ВГСУ № 12 від 17.10.2012.

Водночас, 01.11.2014 між ТОВ „Ворнер/Чаппел та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" було укладено ліцензійний договір № ВЧ-01112014/02 , згідно п. 2.1 якого Видавник надає Субвидавнику право на використання протягом строку на території способами, вказаними в договорі, всіх творів, що входять в каталог Видавника, за виключенням Продакшн Музики.

Згідно з п. 2.3 п.п. 2.3.1 договору, Субвидавник має право використовувати твори протягом строку на території на умовах виключної ліцензії шляхом публічного виконання творів, тобто представлення творів в живому виконанні чи за допомогою технічних засобів, за виключенням права на здійснення постановки твору, яке надається на умовах виключної ліцензії при умові попередньої згоди з Видавником і права виконання в цифровому форматі, яке надається на умовах невиключної ліцензії при умові попередньої згоди з Видавником (з дотриманням правил місцевих організацій з управління виконавчими правами).

Відповідно до п. 2.7 договору, Субвиданик має право надавати права використання творів Користувачем в межах території та на протязі строку договору в межах прав і способів використання, передбачених діючим договором.

Пунктом 8.1 Ліцензійного договору встановлено, що у разі коли субвидавнику стає відомо про будь-який випадок неавторизованого або порушуючого права використання тих чи інших творів, субвидавник зобов'язаний негайно повідомити про це видавника, а видавник має право самостійно визначити, чи використовувати заходи судового захисту і якщо використовувати, то які; в додаток до зазначеного, субвидавник зобов'язується негайно повідомити видавника про будь-які судові позови і інші вимоги, пред'явлені третіми особами на території відносно субвидавника.

Разом з тим, відповідно до додатку №1 і додатку №1/2 до Ліцензійного договору Товариство наділене правом звернення до суду згідно з чинним законодавством України з метою захисту порушеного права.

Вказаними додатками встановлено, що ТОВ «Ворнер/Чаппелл» погоджується з правом Товариства доручати судове представництво Організації на підставі договору про управління майновими авторськими правами.

З огляду на викладене, наявними у справі доказами підтверджується що позивач набув права вимагати і одержувати від третіх осіб будь-які види винагород і компенсацій за використання творів, а Організація звертатися до суду із відповідними позовами в інтересах позивача.

При цьому колегія суддів враховує, що статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За наведених обставин питання правомірності укладення ТОВ "Ворнер/Чаппел" договору про передачу прав на користь ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" перебуває поза межами даного судового провадження та з огляду на чинність договору №АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами , згідно з яким ПО "ОКУАСП" набула повноважень здійснювати колективне управління майновими правами на музичні твори "Dangerous" (виконавець -David Guetta feat/ Sam Marth) та "Twist in my sobriety" (виконавець - Chester Pege, який у встановленому порядку недійсним не визнано, так як і додатки до вказаних договорів..

Так само не стосується предмету даного вказаного спору дослідження свідоцтва про реєстрацію права на твір, оскільки воно має першочерговий та правовстановлюючий характер у спорах про авторство. Презумпція авторства стосується немайнових авторських прав і знаходиться поза межами предмету судового розгляду у спорах про стягнення компенсації за порушення авторських (суміжних) прав.

29.09.2016 року представник ПО "ОКУАСП" Гавзінський Е.І. склав акт № 29/09/2016 фіксації фактів прямого чи опосередкованого комерційного використання музичних творів, опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань, в якому зазначено, що у у приміщенні кафе - суши "Banzaу", за адресою: м. Херсон, вул. Суворова, 10-Д,, в якому здійснює господарську діяльність відповідач, відбулося публічне виконання музичних творів у тому числі "Dangerous" (виконавець -David Guetta feat/ Sam Marth) та твору "Twist in my sobriety" (виконавець - Chester Pege) для фонового озвучення приміщення за допомогою наявного в закладі обладнання. На підтвердження зазначених обставин суду надано копії фіскальних чеків № та №, відповідний диск СD-R із аудіо та відеофіксацією факту виконання музичного твору. Відповідач вказаних обставин не спростував.

Використання музичних творів безпосередньо у публічному закладі (а не шляхом здійснення користувачем передачі таких творів в ефір чи по кабелях) є публічним виконанням.

Матеріали справи не містять доказів наявності у відповідача необхідного дозволу на використання (публічне виконання) спірних творів.

Посилання відповідача що Ліцензійним договором № ВЧ-01112014/02 передбачено що всі спори які виникають на підставі даного договору мають бути вирішені за законодавством Англії в арбітражному суді м. Донон є помилковими, оскільки даний спір не виник між сторонами Ліцензійного договору , та, крім того, як зазначалося вище, згідно додатку №1/2 до вказаного Ліцензійного договору, Товариство наділене правом звернення до суду згідно з чинним законодавством України з метою захисту порушеного права.

В абзаці 9 ч. 2 ст. 52 Закону зазначено, що при визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених пп. "г" п. 2 ст. 52 Закону межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону об'єктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва, зокрема музичні твори з текстом і без тексту.

Зі змісту ч.2 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" вбачається, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу, крім того, при визначенні компенсації слід враховувати обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

У визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік" розмір мінімальної заробітної плати у на 1 січня 2018 року становить 3723 грн.

Згідно з частиною першою статті 74 ГПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною першою статті 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

При цьому колегія суддів враховує, що саме відповідач є особою, яка несе відповідальність за додержання вимог закону у належному йому закладі, у тому числі у сфері інтелектуальної власності.

Крім того, частиною 2 ст. 8 Закону встановлено, що охороні за цим Законом підлягають всі твори, зазначені у частині першій цієї статті, як оприлюднені, так і не оприлюднені, як завершені, так і не завершені, незалежно від їх призначення, жанру, обсягу, мети (освіта, інформація, реклама, пропаганда, розваги тощо).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дослідивши обставини справи на підставі ретельної правової оцінки поданих сторонами доказів, встановивши наявність у ПО "ОКУАСП" права на звернення до господарського суду з даним позовом, належність виключних майнових авторських прав на спірні музичні твори позивачу, відсутність у ФОП Тена М.А. необхідного дозволу на використання (публічне виконання) спірних творів, використання відповідачем спірних музичних творів у власній господарській діяльності та без сплати авторської винагороди, встановивши фактичні обставини порушення і виходячи з встановленого п.п. "г" п. 2 ст. 52 Закону розміру компенсації, приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача компенсації в розмірі 37 230 грн.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення місцевого суду з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи та неправильного застосування норм матеріального і процесуального права підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 240, 242, 267-282 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" задовольнити частково, а рішення господарського суду Херсонської області від 07.11.2017 у справі № 923/820/17 скасувати.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Тена Максима Аліковича (АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (01024, м.Київ, вул.. Лютеранська, 15, А,) шляхом зарахування коштів на рахунок Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" № 2453 в АТ "Укрексімбанк" м. Києва, МФО 322313, (02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 2-Б, оф.287, ) компенсацію в сумі 37 230 грн.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Тена Максима Аліковича (АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_2) на користь Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" (02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 2-Б, оф.287, ) судовий збір в сумі 1023,80 грн.

Повний текст складено 15.01.2018.

Головуючий суддя В.В. Лашин

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя Т.А. Величко