номер провадження справи 4/27/12
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Запоріжжя

15.01.2018 Справа № 5009/1106/12

Розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Володар-Роз", м. Київ на дії Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у справі № 5009/1106/12

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Володар-Роз", (02099, м. Київ, вул. Зрошувальна, буд. 15)

до відповідача Фізичної особи - підприємця Троценко Валерія Васильовича, (АДРЕСА_1)

про стягнення 23 870,88 грн. шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

орган ВДВС - Дніпровський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69006, м. Запоріжжя, вул. Лобановського, буд. 10)

Суддя Зінченко Н.Г.

Секретар судового засідання Петриченко А.Є.

За участю представників сторін:

від позивача - (скаржника) - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

від ВДВС- не з'явився.

08.12.2017 на адресу господарського суду Запорізької області надійшла скарга № 347 від 04.12.2017 (вх. № 08-06/29292 від 08.12.2017) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Володар-Роз", м. Київ на дії Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у справі № 5009/1106/12.

Згідно з Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.12.2017, скаргу призначено до розгляду судді Зінченко Н. Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.12.2017 скаргу у справі № 908/1106/12 прийнято до розгляду, розгляд скарги призначено на 15.01.2018.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII Господарський процесуальний кодекс України викладено в новій редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017.

Відповідно до ч.1 п. 9 Перехідних положень ГПК України, який набрав чинності з 15.12.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Тому, суд проводить розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Володар-Роз", м. Київ на дії Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, за правилами ГПК України, прийнятого 03.10.2017.

Судове засідання 15.01.2018, відповідно до п. 3 ст. 222 ГПК України, здійснювалося без технічних засобів фіксації судового процесу.

Відповідач (боржник) в судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд завчасно не попереджав. Про дату, час та місце розгляду скарги у справі №5009/1106/12 відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги, у відповідності до норм Господарсько процесуального Кодексу України.

Позивач (скаржник, стягував) та орган ВДВС в судове засідання 15.01.2018 не з'явилися.

15.01.2018 від позивача судом отримана заява з процесуальних питань, в якій зокрема скаржник просив здійснити розгляд скарги на дії Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за відсутності уповноваженого представника ТОВ "Фірма "Володар-Роз".

15.01.2018 від Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області на адресу суду надійшли заперечення на скаргу, в яких зокрема орган ВДВС просив розглядати скаргу по справі №5009/1106/12 без участі уповноваженого представника Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області.

У відповідності до ч. 2 ст. 342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З урахуванням викладеного, суд вирішив задовольнити клопотання скаржника та органу ВДВС про розгляд скарги без участі уповноважених представників та розглянути скаргу по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення скарги по суті, за відсутністю в судовому засіданні представників сторінта ВДВС.

Скарга обґрунтована наступними обставинами. 12.10.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Володар-Роз" повторно пред'явлено наказ №5009/1106/12 від 10.05.2012 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на примусове виконання. 15.11.2017 головним державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області винесено повідомлення про повернення виконавчого документа - наказу №5009/1106/12 від 10.05.2012, з тих підстав, що він не відповідає вимогам ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: у виконавчому документі відсутня дата народження боржника. Вважає, що зазначене повідомлення повернуто поза межами визначених у ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження» підстав. Зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України суб'єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. Згідно з ч. 1 ст. 58 ГК України суб'єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом. За ч. 1 ст. 128 ГК України громадянин визнається суб'єктом господарювання разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації якого як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу. Також скаржник зазначає, що 21.03.2017 року старшим державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дзюбою І. В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП № 32794866 (далі - Постанова) з примусового виконання Наказу господарського суду Запорізької області справі №5009/1106/12 від 10.05.2012 року. Згідно з п. 2 резолютивної частини Постанови вказано, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений для виконання в строк до 21.03.2020. У той же час, як вбачається з відмітки старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дзюби І. В., наказ господарського суду Запорізької області справі №5009/1106/12 від 10.05.2012 року виконаний частково, а саме - борг частково стягнуто у розмірі 6300,00 грн. Проте, зазначених коштів Товариство на свій розрахунковий рахунок так і не отримувало. Також вказує, що в порушення визначеного порядку звернення стягнення на майно Боржника, Державним виконавцем ВДВС не вчинено заходів примусового виконання рішення суду визначених ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження», окрім винесення документів. Враховуючи зазначене, скаржник просить суд визнати доводи скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Володар-Роз" правомірними; - визнати дії старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дзюби І. В. такими, що унеможливлюють виконання рішення господарського суду Запорізької області від 23.04.2012 у справі № 5009/1106/12; - визнати протиправними дії старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дзюби І. В. з повернення наказу про примусове виконання рішення від 10.05.2012 у справі № 5009/1106/12 без прийняття до виконання; - зобов'язати старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дзюбу І. В. відкрити виконавче провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Володар-Роз" №288 від 11.10.2017; - зобов'язати старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дзюбу І. В. перерахувати частково стягнутий борг у розмірі 6300,00 грн. Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма "Володар-Роз".

Дніпровський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області заперечує проти скарги, просить відмовити у задоволенні скарги. У запереченні на скаргу, які надійшли на адресу суду 15.01.2018, зазначає, що 14.11.2017 до Дніпровського ВДВС м.Запоріжжя надійшов судовий наказ №5009/1106/12 від 10.05.2012 виданий Господарським судом Запорізької області про стягнення з ФОП Троценко В.В. на користь ТОВ "Фірма "Володар-Роз" суми боргу у розмірі 25480,38 грн. 15.11.2017 керуючись п.3 ч.1 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем Дніпровського ВДВС м.Запоріжжя винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання в якій зазначено, що у виконавчому документі не зазначена дата народження боржника. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувана та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи. Також, згідно ч.1 ст. 8, п.3 ч.2 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» реєстрація виконавчих документів, - документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Автоматизованою системою виконавчого провадження забезпечується виготовлення документів виконавчого провадження. У зв'язку з відсутності дати народження боржника Автоматизована система виконавчого провадження не дає змоги винести постанову про відкриття виконавчого та здійснювати подальші виконавчі дії в системі. Також, зазначає, що державним виконавцем у повідомленні про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 15.11.2017 року за вих.№50705, було зазначено, що стягувач у разі повторного пред'явлення виконавчого документу до виконання, може зазначити дату, місяць та рік народження боржника в заяві про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 вищевказаного закону, виконавчий документ повертається сгягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону. Щодо зобов'язання перерахувати частково стягнутий борг у розмірі 6300,00 грн. повідомляє про не перераховані кошти у розмірі 6300,00 грн., оскільки перевіркою державного виконавця депозитного рахунку Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя встановлено, що кошти, за ВП№ 32794866 на депозитний рахунок відділу не надходили. Зазначає, що згідно платіжних доручень які перебувають у матеріалах ВП № 32794866 встановлено, що відбувалися перерахування коштів на пряму ТОВ «Фірма»Володар-Роз» було перераховано заборгованість в розмірі 4800,00 грн. У зв'язку з тим що на виконанні перебував наказ в/л № 2а-0870/9311/11 виданий Запорізьким окружним адміністративним судом від 13.02.2012 про стягнення з ФОП Троценко В.В. на користь ДПІ у Ленінськоському районі м.Запоріжжя суму боргу 67552,74 грн., згідно платіжного доручення №192 від 16.09.2014 року та платіжного доручення №29 від 27.12.2013 було напряму перераховано кошти ДПІ у Ленінському районі м.Запоріжжя у розмірі 1500.00 грн. Таким чином державним виконавцем Дніпровського ВДВС м.Запоріжжя було помилково зазначено відмітку на зворотньому боці в/л №5009/1106/12 від 10.05.2012 року на загально стягнуту суму 6300,00 грн. Також зазначає, про порушення строку даного виконавчого документу, оскільки в скарзі оскаржуються дії державного виконавця, яке було повернуто стягувачу 21.03.2017.

Розглянувши матеріали справи № 5009/1106/12 та матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Володар-Роз", м. Київ на дії Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у справі № 5009/1106/12, представлені письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно зі ст. 339 ГПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

В силу ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Із матеріалів справи слідує, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.04.2012 у справі №5009/1106/12 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Володар-Роз", задоволено частково та стягнуто з Фізичної особи -підприємця Троценко Валерія Васильовича, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Володар-Роз" 23 870 грн. 88 коп. матеріальної шкоди та 1 609 грн. 50 коп. судового збору.

На виконання вказаного судового рішення господарським судом Запорізької області видано відповідний наказ № 5009/1106/12 від 10.05.2012.

30.05.2012 Дніпровським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 32794866 щодо примусового виконання наказу №5009/1106/12 від 10.05.2012 виданого господарським судом Запорізької області на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 23.04.2012 у справі №5009/1106/12 про стягнення з боржника Фізичної особи -підприємця Троценко Валерія Васильовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Володар-Роз" 23 870 грн. 88 коп. матеріальної шкоди та 1 609 грн. 50 коп. судового збору.

22.04.2013 ВДВС винесено постанову про зупинення виконавчого провадження у зв'язку із розшуком майна боржника.

21.03.2017 Державним виконавцем ВДВС винесено постанову про поновлення виконавчого провадження.

21.03.2017 Державним виконавцем ВДВС винесено постанову повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (боржник чи транспортний засіб боржника не виявлені протягом року з оголошення розшуку).

12.10.2017 Товариством повторно пред'явлено наказ №5009/1106/12 від 10.05.2012 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на примусове виконання.

15.11.2017 головним державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області винесено повідомлення про повернення виконавчого документа - наказу №5009/1106/12 від 10.05.2012, про стягнення з боржника Фізичної особи -підприємця Троценко Валерія Васильовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Володар-Роз" 23 870 грн. 88 коп. матеріальної шкоди та 1 609 грн. 50 коп. судового збору, з тих підстав, що він не відповідає вимогам ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: у виконавчому документі відсутня дата народження боржника.

За приписами ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII набрав чинності 05.10.2016р. Згідно з пунктом 6 частини 4 статті 4 цього Закону виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо: виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

В частині 1 статті 4 вказаного Закону встановлені вимоги до виконавчого документа. Так, відповідно до п. 3 частини 1 цієї статті, у виконавчому документі, зокрема, зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

Із аналізу зазначеної норми Закону слідує, що у виконавчому документі обов'язкове зазначення дати народження боржника - фізичної особи.

Визначення поняття фізичної особи міститься у ст. 24 Цивільного кодексу України. Так, відповідно до цієї норми, людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

Досліджені судом матеріали справи №908/6005/15 свідчать, що спір, який розглядався господарським судом в межах зазначеної справи, виник у зв'язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди, винним у якій був працівник відповідача ОСОБА_1., а саме Фізична особа - підприємець Троценко Валерій Васильович. Тобто, стороною (відповідачем) у зазначеній справі Троценко Валерій Васильович виступав як фізична особа - підприємець, а не як фізична особа (громадянин).

Згідно з ч.1 ст. 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст.58 зазначеного Кодексу, ч. 2 ст. 50, ч. 1 ст. 51 Цивільного кодексу України суб'єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом. Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. До підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Таким чином, з моменту реєстрації в порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", фізична особа набуває особливого статусу суб'єкта господарювання, здійснює господарську діяльність, реалізовуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), може мати відокремлене майно і нести відповідальність за своїми зобов'язаннями так само, як і юридична особа.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 13.12.2000 внесено запис про державну реєстрацію Троценко Валерія Васильовича як фізичної особи - підприємця; відомості про відміну державної реєстрації, припинення підприємницької діяльності та перебування в процесі припинення станом на 15.01.2017 відсутні.

Пунктом 3 ч.1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII, на підставі якої державним виконавцем Дніпровський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області винесено повідомлення від 15.11.2017 про повернення стягувачу виконавчого документа - наказу №5009/1106/12, виданого 10.05.2012, містить вимоги щодо зазначення у виконавчому документі дати народження боржника - фізичної особи, що не є тотожним фізичній особі - підприємцю. За таких обставин, доводи заявника скарги є правомірними, зазначене повідомлення прийнято державним виконавцем необґрунтовано та є незаконним.

Слід також зазначити, що на момент прийняття рішення у справі №5009/1106/12 (23.04.2012) та видачі наказу на його виконання (10.05.2012) був чинним Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. № 606-ХІV. Згідно з п. 3 ч. 1 статті 18 цього Закону було встановлено, що у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Отже, на момент видачі наказу у справі №5009/1106/12 обов'язкового зазначення у виконавчому документі дати народження боржника - фізичної особи-підприємця, також не вимагалося, передбачалася лише можливість (право, а не обов`язок) зазначення інших даних, зокрема, і дати народження (для фізичних осіб), якщо вони відомі суду. Виданий судом наказ у справі №5009/1106/12 відповідає вимогам Закону "Про виконавче провадження", як у редакціїї що діяла на момент його видачі, так і в редакції Закону, чинній на даний час, містить усі необхідні відомості, які дають змогу ідентифікувати боржника: ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові), його місце проживання, індивідуальний ідентифікаційний номер.

Отже, права та законні інтереси стягувача, щодо своєчасного та повного виконання судового рішення, порушені внаслідок незаконних дій державної виконавчої служби.

Також суд приймає до уваги доводи скаржника стосовно того, що стягувач обмежений у праві самостійно отримати конфіденційну інформацію відносно боржника, а отримання інформації судом після завершення розгляду справи й видачі виконавчого законом не передбачено.

Відповідно до частини другої статті 32 Конституції України та ч.1 статті 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків визначених законом.

Разом з тим відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів установ, організацій, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідка іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Відповідно до ч.3 ст. 343 ГПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі викладеного, суд вважає незаконними дії старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дзюби І. В. з повернення наказу про примусове виконання рішення від 10.05.2012 у справі № 5009/1106/12 без прийняття до виконання, внаслідок чого постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.11.2017 щодо примусового виконання наказу №5009/1106/12 від 10.05.2012, яка є наслідком протиправних дій державного виконавця, судом визнається недійсною.

Стосовно вимог визнання дій старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дзюби І. В. такими, що унеможливлюють виконання рішення господарського суду Запорізької області від 23.04.2012 у справі № 5009/1106/12, то вони

за своїм змістом по суті є тотожним з вимогами про визнання незаконними дії старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дзюби І. В. з повернення наказу про примусове виконання рішення.

Щодо вимог скаржника в частині зобов'язання старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дзюбу І. В. відкрити виконавче провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Володар-Роз" №288 від 11.10.2017, суд зазначає наступне.

Приписами п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" встановлено, що заяви, подання учасників виконавчого провадження вирішуються загальним і господарським судами мотивованими ухвалами відповідно до вимог статей 232 - 234 ЦПК та статей 86, 121-2 ГПК. Виходячи зі змісту ст. 248-24 ЦПК у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби (наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених ст.35 зазначеного Закону), проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність з законом або скоротити його (ч. 3 ст. 36 Закону).

Таким чином, суд не вправі зобов'язувати державного виконавця вчинити дії, вчинення яких передбачено на законодавчому рівні, що в свою чергу може призвести до порушення ст.19 Конституції України.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Згідно п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Отже, в даному випадку, зобов'язання державного виконавця відкрити виконавче провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Володар-Роз" №288 від 11.10.2017, виникає безпосередньо із Закону, тому в цій частині - скарга задоволенню не підлягає.

Стосовно вимог щодо зобов'язання старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дзюбу І. В. перерахувати частково стягнутий борг у розмірі 6300,00 грн. Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма "Володар-Роз", суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд зазначає, що скаржником не подано жодного доказу щодо викладення обставин на які він посилається, зокрема щодо того що наказ господарського суду Запорізької області справі №5009/1106/12 від 10.05.2012 року виконаний частково, про що свідчить відмітка старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дзюби І. В. Зазначеного наказу з відповідною відміткою скаржником суду не надано

Крім того, суд звертає увагу скаржника, що предметом розгляду даної скарги є дії державного виконавця щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання саме від 15.11.2017, а вимога про перерахування частково стягнутого боргу у розмірі 6300,00 грн. стосується оскарження дій державного виконавця в рамках виконавчого провадження ВП №32794866, в якому винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу 21.03.2017. Заява про поновлення пропущеного строку для звернення зі скаргою в рамках виконавчого провадження ВП №32794866 на адресу суду від скаржника не надходила, а строк для оскарження відповідних дій скаржником пропущений.

Згідно п. 9.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлений у частині першій статті 1212 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 1212 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання.

Отже, вимоги в частині зобов'язання старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дзюбу І. В. перерахувати частково стягнутий борг у розмірі 6300,00 грн. суд залишає без розгляду, що не позбавляє можливості скаржника повторному поданню скарги в цій частині вимог із заявою про відновлення строку такого подання.

Керуючись ст., ст. 233, 234, 235, 339 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Доводи скарги на дії Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у справі № 5009/1106/12 визнати правомірними частково, скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Володар-Роз", м. Київ задовольнити частково.

2.Визнати дії старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дзюби І. В. з повернення наказу про примусове виконання рішення від 10.05.2012 у справі № 5009/1106/12 Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма "Володар-Роз" без прийняття до виконання, протиправними.

3.Визнати незаконним (недійсним) повідомлення державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 15.11.2017 щодо примусового виконання наказу №5009/1106/12 від 10.05.2012 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

4. Доводи скарги в частині зобов'язання старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дзюбу І. В. перерахувати частково стягнутий борг у розмірі 6300,00 грн. залишити без розгляду.

4.В задоволенні іншої частини скарги - відмовити.

5. Копію даної ухвали направити сторонам у справі, та Дніпровському відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69006, м. Запоріжжя, вул. Лобановського, буд. 10).

Суддя Н.Г.Зінченко

Ухвалу оголошено в судовому засіданні 15.01.2018.

Відповідно до ч.1 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст ухвали складено 19.01.2018.