ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2018 Справа № 904/9845/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б.

за участю секретаря судового засідання Хавіна О.С.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю м'ясокомбінат "ЮВІЛЕЙНИЙ", смт. Слобожанський, Дніпропетровська область

до Фізичної особи-підприємця Дідик Єгор Степанович, м. Дніпро

про визнання договору оренди продовженим

Представники:

Від Позивача: представники Погрібняк О.О., довіреність № 02/18 від 02.01.2018 р.

Бруштець С.А., довіреність № 01/18 від 02.01.2018 р.

Від Відповідача: Лаврентьєв Є.О., довіреність № 1 від 26.12.2017 р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю м'ясокомбінат "ЮВІЛЕЙНИЙ" (далі-Позивач) звернулось з позовом до Фізичної особи-підприємця Дідик Єгор Степанович (далі-Відповідач), в якому просить господарський суд:

- визнати Договір оренди частини нежитлового приміщення № 525-14/9 від 17 грудня 201 продовженим до 01 січня 2019 року;

- стягнути з Фізичної особи-підприємця Дідика Єгора Степановича (ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю м'ясокомбінат «Ювілейний» () суму сплаченого судового збору в розмірі 1 600, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що враховуючи приписи ст. 284 ГК України та ст. 764 ЦК України, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Представник Позивача 12.12.2017р. подав до справи додаткові пояснення до позову (арк.с.32).

22.12.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю м'ясокомбінат "ЮВІЛЕЙНИЙ" 22.12.17р. подав заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2017р. в задоволенні заяви про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю м'ясокомбінат "ЮВІЛЕЙНИЙ" - відмовлено.

27.12.2017р. представник Відповідача подав до справи клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку із відсутністю предмету спору (арк.с. 116).

Відповідач позов не визнав, 05.01.2018р. подав відзив на позов (арк.с.128-130), позовні вимоги вважає необґрунтованими та безпідставними.

16.01.2018р. Позивач подав відповідь на відзив (арк.с. 138).

В судовому засіданні 18.01.2018р. проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Фізичною особою-підприємцем Дідик Єгором Степановичем (далі-Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю м'ясокомбінат "ЮВІЛЕЙНИЙ" (далі-Орендар) укладено Договір оренди частини нежитлового приміщення №525-14/9 від 17.12.2014р. (далі-Договір), відповідно до умов якого Орендодавець надає, а Оренда приймає в строкове платне користування частину нежитлового приміщення (далі-об'єкт, що орендується, об'єкт оренди тощо):

адреса: 52005, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт Ювілейне, вул.Совхозна, 44-а;

загальна площа: 100,00 кв.м;

будівля належить Орендодавцю на праві власності згідно Договору дарування (п. 1.1, пп. 1.1.1-1.1.2 Договору).

Термін оренди складає 24 місяці з моменту прийняття об'єкта, що орендується (п. 3.1 Договору).

Розмір орендної плати за весь об'єкт, що орендується, складає 11500,00 грн. за місяць. Платежі здійснюються незалежно від господарської діяльності (п. 4.1 Договору).

Орендна плата сплачується Орендарем щомісячно в безготівковому порядку Орендодавцю за поточний місяць не пізніше 5 числа кожного поточного місяця. За даним фактом Орендодавцем складається акт надання послуг, який підписується Сторонами (п. 4.2 Договору).

Пунктом 4.3 та підпунктом 4.3.1 цього пункту договору сторонами було узгоджено, що розмір орендної плати може переглядатися сторонами шляхом підписання відповідної додаткової угоди до цього договору не частіше ніж один раз протягом півріччя за згодою сторін у разі:

зростання офіційного курсу долара США до гривні більше ніж на 20% протягом 30 (тридцяти) календарних днів поспіль. Якщо сторони не дійдуть згоди щодо нового розміру орендної плати на протязі 30 днів з дати отримання пропозиції іншої сторони, то договір має бути розірваний через 30 календарних днів. На дату підписання цього Договору офіційний курс долара США до гривні становить 15,77 грн. за 1 долар США.

Відповідно до п. 10.1 Договору договір набуває чинності з 17.12.2014 року і діє до 01.01.2017 року.

Умови даного договору можуть бути змінені лише за взаємною згодою сторін з обов'язковим складанням письмового документу (п. 10.2 Договору).

Відповідно до акту приймання-передачі частини нежитлового приміщення від 01.01.2015 року Орендодавець здав, а Орендар прийняв частину нежитлового приміщення (зв.арк.с.9).

11.10.2017 року Фізична особа-підприємець Дідик Єгор Степанович на адресу ТОВ м'ясокомбінат "ЮВІЛЕЙНИЙ" направив лист (арк.с. 10), в якому вказує про те, що як убачається з Акту приймання-передачі частини нежитлового приміщення. складеного та підписаного Орендодавцем та Орендарем, прийняття об'єкта, що орендується відбулося 01.01.2015 року, а отже кінцевою датою дії Договору оренди є 01.01.2017 року. Пунктом 10.1 Договору оренди також передбачено, що Договір набуває чинності з 17.12.2014 року і діє до 01.01.2017 року. Оскільки переговори, які тривали між Орендодавцем та Орендарем щодо укладення договору оренди на новий строк не закінчилися досягненням згоди щодо істотних умов орендних, правовідносин, підприємець вважає за необхідне вимагати звільнення та передачі орендованого приміщення Орендодавцеві протягом 30 календарних днів з моменту отримання Орендарем даного листа. Так, Відповідач просив Позивача забезпечити явку уповноваженого представника Орендаря для підписання акту здачі-приймання орендованого приміщення на 30календарний день з моменту отримання даного листа.

09.11.2017 року ТОВ м'ясокомбінат "ЮВІЛЕЙНИЙ" на адресу Фізичної особи-підприємця Дідик Є.С. направив відповідь на лист щодо орендних відносин (арк.с. 11), посилаючись на ст. 764 ЦК України та ст. 284 ГК України, а також зазначивши, що права на односторонню відмову від Договору оренди або його дострокове розірвання в односторонньому порядку у Відповідача не виникало ані в силу норм закону ані в силу положень укладеного договору оренди. Позивач повідомив, що кінцевою датою дії укладеного між сторонами договору оренди №525-14/9 від 17.12.2014р. є 01.01.2019 року.

16.11.2017 року Відповідач направив Позивачу вимогу про негайне звільнення приміщення (арк.с. 42-44), в якій зазначив, що на момент припинення дії договору 01.01.2017 року Орендарем не було направлено на адресу Орендаря жодних повідомлень, в яких би були відображені: намір скористатись своїм переважним правом; істотні умови такого продовження. Так, договір оренди припинив свою дію 01.01.2017р. Таким чином, Сторони погодили, що будь-які зміни до договору, в тому числі, і зміни щодо строку його дії, можуть бути змінені лише за умови укладання окремого письмового документу. В свою чергу, сторонами не було вчинено жодних дій на укладення додаткових угод, в яких визначалась би пролонгація дії договору. А відповідно, вказаний договір не може вважатись продовженим без обов'язкового укладання письмового документу. Однак, в подальшому сторонами частково виконувались зобов'язання, які в сукупності можна вважати такими, що відповідають умовам договору найму, в розумінні положень чинного законодавства України. Відповідач звертає увагу, що чинне законодавство не пов'язує необхідність укладання окремого (певного) документу на підтвердження зобов'язань сторін. Наявність договірних відносин може бути: встановлена і за відмінними від форми класичного договору документами: актами виконаних робіт, рахунками, листами, телефонограмами, тощо. Так, щомісяця, з січня 2017 року - після закінчення дії основного договору сторонами укладались акти виконаних робіт, в яких, зокрема відображались істотні умови договору оренди: предмет - об'єкт оренди, строк - 1 місяць, і сума оплати за відповідний місяць. Зважаючи на вказане, Відповідач вважає, що кожен із цих актів можна по своїй суті вважати окремим договором оренди зі строком дії на 1 місяць. Так, 11.10.17р. Орендарю було направлено припинення дії відповідного договору - за жовтень місяць.

18.11.2017 року Відповідач направив Позивачу пропозицію про укладення нового договору оренди частини нежитлового приміщення (арк.с. 45-46), яким визначено істотні умови договору. Текст договору додається в двох примірниках, по одному екземпляру для кожної із сторін.

У відповідь на лист від 18.11.17р. Позивач направив Відповідачу лист від 22.11.17р. (арк.с. 47), в якому повідомив про те, що дійсно між Позивачем та Відповідачем укладений Договір оренди частини нежитлового приміщення №525-14/9 від 17.12.2014р. з первісним строком дії до 01.01.2017р. Проте, Відповідачем після зазначеної дати та до 22.11.17р. не вживались заходи щодо повернення орендованого майна з нашого платного користування, ним приймались платежі за оренду майна та платежі в рахунок відшкодування вартості наданих комунальних послуг. Також, Позивач повідомив про відсутність між Позивачем та Відповідачем переговорів щодо зміни існуючих або встановлення нових істотних умов орендних відносин за укладеним вище Договором оренди. Права на односторонню відмову від Договору оренди або його дострокове розірвання в односторонньому порядку у Відповідача не виникало ані в силу норм закону ані в силу положень укладеного Договору оренди. Таким чином, виходячи з вищенаведеного та керуючись прямими нормами Закону Позивач повідомив, що кінцевою датою дії укладеного між нами Договору оренди №525-14/9 від 17.12.2014р. є 01 січня 2019 року та просить Відповідача належним чином та відповідно до умов Договору оренди виконувати прийняті на себе зобов'язання. Тобто пропозиція щодо укладання нового договору оренди при наявності чинного та діючого між Сторонами Договору оренди частини нежитлового приміщення №525-14/9 від 17.12.2014р. на запропонованих Відповідачем у Додатку до листа від 18.11.17р. не є доречною та не може бути прийнята.

Позивачем надано до справи докази виконання ним грошових зобов'язань згідно з договором до 01.01.2017р., а також докази сплати орендних платежів після 01.01.2017р., зокрема, платіжні доручення №125 від 05.01.2017р., №1824 від 07.02.2017р., №3212 від 06.03.2017р., №6513 від 06.04.2017р., №8012 від 11.05.2017р., №9557 від 07.06.2017р., №11245 від 06.07.2017р., №12732 від 04.08.2017р., №14280 від 05.09.2017р., №15684 від 02.10.2017р., №17785 від 08.11.2017р., №17866 від 09.11.2017р. (арк.с. 12-23). Позивачем після 01.01.2017 року сплачено 361500,00 грн.

Зважаючи на встановлені обставини, суд керується наступним.

Орендні відносини у сфері господарювання регулюються статтею 283 ГК України, відповідно до пункту 1 якої за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Пунктом 6 цієї статті визначено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.4 ст. 284 ГК України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ст. 764 ЦК України передбачено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Так, матеріали справи свідчать про те, що Позивач продовжував користуватися спірним приміщенням після закінчення строку дії договору оренди протягом місяця і за відсутності відповідної заяви з боку Відповідача протягом цього терміну. Отже, договір оренди у зв'язку з цим вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Матеріали справи також свідчать, що після закінчення встановленого договором строку орендні правовідносини між сторонами тривали, оскільки Позивач не тільки продовжував користуватися спірним приміщенням, а й сплачував орендні та комунальні платежі, що підтверджується наданими ним доказами (арк.с.12-23). Відповідач до листопада 2017 року приймав зазначені платежі.

У жовтні місяці 2017 року Відповідач направив до Позивача листа від 11.10.2017 про звільнення приміщення з посиланням на недосягнення згоди щодо істотних умов договору, листом від 16.11.2017 року надіслав вимогу про негайне звільнення приміщення, а 18.11.2017 року надіслав пропозицію про укладення нового договору оренди (аркс.11, 42-44, 47-48).

Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Умови даного договору можуть бути змінені лише за взаємною згодою сторін з обов'язковим складанням письмового документу (п. 10.2 Договору).

Пунктом 4.3 та підпунктом 4.3.1 цього пункту договору сторонами було узгоджено, що розмір орендної плати може переглядатися сторонами шляхом підписання відповідної додаткової угоди до цього договору не частіше ніж один раз протягом півріччя за згодою сторін у разі:

зростання офіційного курсу долара США до гривні більше ніж на 20% протягом 30 (тридцяти) календарних днів поспіль. Якщо сторони не дійдуть згоди щодо нового розміру орендної плати на протязі 30 днів з дати отримання пропозиції іншої сторони, то договір має бути розірваний через 30 календарних днів. На дату підписання цього Договору офіційний курс долара США до гривні становить 15,77 грн. за 1 долар США.

Враховуючи наведені положення договору та обставин справи, суд дійшов висновку, що підстави вважати договір розірваним також відсутні у справі, оскільки Відповідач не довів, що ним вживалися заходи саме щодо зміни існуючого договору з підстав, передбачених цим договором. Суд вважає помилковим твердження Відповідача про те, що правовідносини між сторонами з 01.01.2017 року припинилися внаслідок закінчення строку дії договору і обмежувалися узгодженням оренди кожного разу на один місяць, оскільки наявність саме такої домовленості між сторонами суд не вбачає.

27.12.2017р. представник Відповідача подав до справи клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку із відсутністю предмету спору (арк.с. 116), посилаючись на акт приймання-передачі майна №1 від 22.12.2017року.

Частиною 2 ст.795 ЦК України передбачено, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

З дослідження акту приймання-передачі майна №1 від 22.12.2017року, а також враховуючи пояснення сторін, судом встановлено, що Відповідач передав Позивачеві майно, що знаходилось в спірному приміщенні, проте, вказаний акт не є поверненням саме приміщення. Отже, вважати договір оренди приміщення припиненим за фактом передачі майна, що знаходилось в цьому приміщенні, правові підстави відсутні, тому в задоволенні клопотання Відповідача про закриття провадження у справі суд відмовляє.

Заперечення Відповідача про те, що орендні платежі Позивач сплачував на свій розсуд не у розмірі, встановленим договором, суд відхилює з огляду на те, що переплата орендної плати не є порушенням умов договору, може переглядатися і збільшуватися за згодою сторін.

Повернення Відповідачем у листопаді останніх сплачених Позивачем платежів суд вважає таким, що не доводить припинення оренди, а свідчить про неправомірну односторонню відмову від договору.

Посилання Відповідача на те, що умови договору на даний час не відповідають інтересам орендодавця, суд приймає це до уваги, але зазначає, що ці обставини мають вирішуватися у передбачений законом та договором спосіб, який Відповідачем не дотримано. В будь-якому випадку Відповідач не позбавлений можливості ініціювати внесення змін до договору відповідно до п.4.3.1 договору та у разі недосягнення згоди заявити про його розірвання.

Частиною 2 статті 20 Господарського кодексу України встановлено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом установлення, зміни і припинення господарських правовідносин у тому числі.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки їх обґрунтованість доводиться матеріалами справи та відповідає закону.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору покладаються на Відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 176, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати Договір оренди частини нежитлового приміщення №525-14/9 від 17 грудня 2014 продовженим до 01 січня 2019 року.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Дідика Єгора Степановича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю м'ясокомбінат «Ювілейний» суму сплаченого судового збору в розмірі 1600,00 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено - 22.01.18р.

Суддя Н.Б. Кеся