ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року м. Черкаси

справа № 925/1476/17

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Буднік А.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом гр. ОСОБА_1, м. Луганськ, АДРЕСА_1 (поштова адреса: АДРЕСА_2)

до публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго», м. Черкаси, вул. Гоголя, 285

за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- Фонд державного майна України, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9;

- Кабінет Міністрів України, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2

про визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - за нот. посвідченою довіреністю в порядку передовіреності;

від відповідача: Беспалова К.А. - за довіреністю;

від третьої особи (ФДМУ): Кочмар В.К. - за довіреністю,

Кива О.М. - за довіреністю;

від третьої особи (Кабмін): Авраменко Є.В. - за довіреністю.

Гр. ОСОБА_1 звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго», за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фонд державного майна України та Кабінет Міністрів України, в якому просить суд визнати недійсними рішення позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Черкасиобленерго», оформлені протоколом від 31.08.2017р. №5/2017, та відшкодувати судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивача, як акціонера товариства «Черкасиобленерго», несвоєчасно повідомили про проведення загальних зборів акціонерів, його представник протиправно не допущений до участі у зборах, а ФДМУ не дотримався установленого порядку про затвердження порядку денного спірних зборів.

В судовому засідання суд вирішив питання про перехід до розгляду справи за новою редакцією Господарського процесуального кодексу України (чинний з 15.12.2017р.) в порядку спрощеного позовного провадження. Учасники не заперечили проти такого переходу та покладаються на розсуд суду.

До початку судового засідання, що відбулося 21.12.2017р., представник третьої особи (ФДМУ) надіслав до суду письмове пояснення від 05.12.2017р. №10-25-23178, в якому в задоволенні позову просить відмовити повністю, оскільки право позивача як акціонера товариства жодним чином не порушено, оскільки відсутні будь-які негативні наслідки, спричинені прийняттям спірних рішень (в тому числі і для позивача). Оскільки у довіреності, виданій представнику ОСОБА_7, конкретно не зазначено право повіреного представляти ОСОБА_1 на загальних зборах ПАТ «Черкасиобленерго» 31.08.2017р. та чітко не визначено об'єму та переліку юридичних дій, які належить вчинити повіреному, беручи участь у зазначених загальних зборах, то така довіреність не може підтверджувати право повіреного брати участь в загальних зборах ПАТ «Черкасиобленерго» 31.08.2017р. та голосувати від імені акціонера ОСОБА_1

До початку судового засідання, що відбулося 21.12.2017р., представник відповідача подав до суду заперечення від 13.12.2017р. №8297/09-03, в якому в задоволенні позову просить відмовити повністю з підстав невідповідності довіреності на представництво інтересів акціонера як загальним нормам цивільного законодавства, так і нормам Закону України «Про акціонерні товариства».

Представник позивача подав заяву від 21.12.2017р. з додатковими доказами.

В судовому засіданні:

представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, та просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив повністю; вказав, що права ОСОБА_1 - як акціонера ПАТ «Черкасиобленерго» - жодним чином не порушені.

Представник третьої особи (ФДМУ) проти задоволення позову заперечив повністю та просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник третьої особи (Кабмін) підтримав позицію третьої особи (ФДМУ) та просив в задоволенні позову відмовити.

Інших доказів учасники не надали.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

ОСОБА_1 є акціонером ПАТ «Черкасиобленерго» та володіє 5 простими акціями ПАТ «Черкасиобленерго» на суму 01 грн. 25 коп.

Частиною 1 ст. 167 ГК України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про акціонерні товариства», у разі, якщо рішення загальних зборів або порядок прийняття такого рішення порушують вимоги цього Закону, інших актів законодавства, статуту чи положення про загальні збори акціонерного товариства, акціонер, права та охоронювані законом інтереси якого порушені таким рішенням, може оскаржити це рішення до суду протягом трьох місяців з дати його

31.08.2017р. відбулись позачергові загальні збори акціонерів ПАТ «Черкасиобленерго», які скликались і проводились акціонером, який володіє більш ніж 10% акцій емітента - Фондом державного майна України (надалі - ФДМУ) в порядку частини 6 статті 47 ЗУ «Про акціонерні товариства».

На думку Позивача, зазначені позачергові збори скликані та проведені з грубими порушеннями норм ЗУ «Про акціонерні товариства», а також Статуту ПАТ «Черкасиобленерго» з вчиненням умисно необгрунтованого недопущення представника позивача до участі в загальних зборах акціонерів, у зв'язку із чим Позивач вважає, що рішення, прийняті на вказаних вище загальних зборах акціонерів, підлягають визнанню недійсними, виходячи з такого.

Позивач вважає, що ФДМУ як особою, що скликала та проводила загальні збори акціонерів, порушено передбачений частиною 4 статті 38 ЗУ «Про акціонерні товариства» порядок скликання зборів в частині додержання строків затвердження порядку денного загальних зборів акціонерів.

Так, частиною 4 статті 38 ЗУ «Про акціонерні товариства» передбачено, що Наглядова рада акціонерного товариства, а в разі скликання позачергових загальних зборів такого товариства на вимогу акціонерів у випадках, передбачених частиною шостою статті 47 цього Закону, - акціонери, які цього вимагають, приймають рішення про включення пропозицій до проекту порядку денного та затверджують порядок денний не пізніше ніж за 15 днів до дати проведення загальних зборів, а щодо кандидатів до складу органів товариства - не пізніше ніж за чотири дні до дати проведення загальних зборів.

З врахуванням вказаної норми, як зазначає Позивач, останнім днем для затвердження порядку денного є 15.08.2017р.

Оскільки, як вбачається з протоколу проведення загальних зборів акціонерів від 31.08.2017р., порядок денний було затверджено наказом заступника голови ФДМУ №1326 від 16.08.2017р., тому останнім порушено порядок скликання та проведення загальних зборів акціонерів.

Позивачу (представнику позивача) безпідставно відмовлено в реєстрації для участі в загальних зборах акціонерів відповідача 31.08.2017р. з посиланням на відсутність у такого представника повноважень на участь в загальних зборах акціонерів ПАТ «Черкасиобленерго».

Так, позивачем було видано нотаріально посвідчену довіреність №737 від 14.07.2017р. представнику - ОСОБА_9 з широким колом повноважень, в тому числі щодо здійснення управління належними йому (позивачу) акціями.

За означеною довіреністю ОСОБА_9 приймала участь в загальних зборах акціонерів ПАТ «Черкасиобленерго», які відбувались 17.07.2017р.

В подальшому повноваження, надані позивачем ОСОБА_9, останньою в порядку статті 240 ЦК України, в тому числі і щодо управління акціями, були передоручені гр. ОСОБА_7, про що видано також нотаріально посвідчену довіреність №869 від 13.08.2017р.

Згідно зі статтею 240 ЦК України, представник може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє.

Обидві довіреності містять положення щодо можливості управління належними позивачу акціями. Будь-яких обмежень на те, що представник передає заміснику частину повноважень або уповноважує вчинити лише певні дії або інше, в довіреності представника не зазначено.

Тобто представник у повному обсязі передав свої повноваження іншому представнику.

Позивач вважає, що єдиною обставиною, яка слугувала необхідністю відмовити представнику позивача у можливості взяти участь в загальних зборах акціонерів є те, що представник позивача (позивач) неодмінно вказав би на загальних зборах акціонерів на обставини, що свідчать про порушення ФДМУ порядку скликання загальних зборів акціонерів.

В разі допущення представника позивача до участі у спірних зборах, рішення загальних зборів акціонерів ПАТ «Черкасиобленерго» 31.08.2017р. могли мати зовсім інший вигляд та не було б допущено формування незаконного складу наглядової ради.

Крім того, позивачем були б реалізовані права, не пов'язані безпосередньо з голосуванням, що могло суттєво вплинути на прийняття рішень по кандидатурах в органи правління товариства, права на реалізацію яких позивач незаконно був позбавлений відповідачем та третьою особою (ФДМУ) шляхом протиправного недопущення повноважного представника до участі у позачергових зборах.

Ще однією підставою даного позову є недодержання представниками Фонду державного майна України приписів постанови Кабінету Міністрів України №678 від 30.10.2014р. «Про деякі питання управління корпоративними правами держави», якою затверджено «Порядок надання і погодження завдань на голосування представникам держави на загальних зборах та засіданнях наглядової ради господарського товариства, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави» (далі-Порядок), а саме, голосування представника держави на загальних зборах без затвердженого наказом ФДМУ завдання на голосування на загальних зборах ПАТ «Черкасиобленерго».

На думку позивача, неможливо шляхом видачі доручення, довіреності, посвідчення або іншого документу уповноважити конкретну посадову особу ФДМУ висловити позицію держави на зборах акціонерів щодо формування наглядової ради, якої не існує в природі - яка є несформованою у передбачений законодавством спосіб.

Реалізація повноважень ФДМУ як державним органом, що здійснює управління корпоративними правами держави, повинна здійснюватись виключно в Порядку №678.

Зважаючи на те, що державі Україна належить значний пакет акцій ПАТ «Черкасиобленерго» - 46%, та який є вирішальним під час визначення кворуму позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «Черкасиобленерго», які відбувались 10-11.10.2016 року, проведення таких зборів за участю неповноважної особи не можуть бути підставою для визнання таких зборів законними.

Крім того, Позивач вважає, що встановлення відповідачем за участю третьої особи механізму реалізації корпоративного права держави України у неналежний протиправний спосіб, який дозволяє фактично без відома держави позбутись майна підприємства, його активів, ліквідувати або перетворити його, провести безконтрольну емісію акцій суттєво впливають на ліквідність акцій такого підприємства в сторону їх фактичного здешевлення, знецінення, що порушує права Позивача та охоронюваний законом інтерес як акціонера ПАТ «Черкасиобленерго».

Вказані обставини стали підставою для звернення Позивача до суду за захистом порушеного права та інтересу.

Відповідач та треті особи, кожен окремо, вимоги позивача заперечили та просять в позові відмовити за безпідставністю. Надали письмові заперечення проти позову.

На запитання головуючого присутні учасники судового засідання заявили:

про відсутність будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів і пояснень;

про відсутність потреби у витребуванні інших доказів від учасників провадження у справі та інших осіб;

про можливість завершення дослідження обставин справи.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та за своїм внутрішнім переконанням, заслухавши пояснення представників сторін та учасників, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з таких правових підстав та мотивів.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Сторони не перебувають у договірних відносинах між собою. Відносини між ними ґрунтуються виключно на положеннях Закону.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов'язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Згідно з положеннями п. 11 Постанови пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р. №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», зокрема, встановлено, що акціонери (учасники) господарського товариства не вправі звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших акціонерів (учасників) господарського товариства та самого товариства поза відносинами представництва, а також обґрунтовувати свої вимоги порушенням прав інших акціонерів (учасників) товариства. При вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання.

За змістом положень ст. 55 Конституції України, Цивільного кодексу України, законів України «Про акціонерні товариства», «Про господарські товариства» правом на оскарження рішень загальних зборів та наглядової ради користуються в рівній мірі всі учасники товариства, незалежно від їх участі в управлінні товариством, тобто чинним законодавством передбачено загальний порядок та вичерпний перелік обставин, які необхідно встановити для визнання оспорюваного рішення органу товариства недійсним.

Обов'язковою умовою визнання рішень недійсними є порушення у зв'язку з їх прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Недоведеність факту такого порушення свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.

Такого ж висновку дійшов Вищий господарський суд України у постанові від 12.08.2010р. у справі №09/2817.

Щодо можливих порушення Фондом ДМУ положень Закону України «Про управління об'єктами державної власності», що визначають порядок управління корпоративними правами.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань здійснюють управління корпоративними правами держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з підпунктом «а» п. З ч. 1 ст. 7 цього Закону Фонд державного майна України відповідно до законодавства здійснює управління корпоративними правами держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Норми Закону України «Про управління об'єктами державної власності», на які посилається позивач, не встановлюють конкретний механізм управління корпоративними правами держави, а спрямовані на надання повноважень Кабінету Міністрів України щодо встановлення відповідного порядку. Ці повноваження Кабінетом Міністрів України було реалізовано шляхом видання постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №678 «Про деякі питання управління корпоративними правами держави», якою було затверджено Порядок надання і погодження завдань на голосування представникам держави на загальних зборах та засіданнях наглядової ради господарського товариства, у статутному капіталі якого є корпоративні права держави.

На момент проведення позачергових загальних зборів публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» набрали чинності зміни до законодавства, які регулювали відповідні правовідносини. Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» встановлено, що представник держави на загальних зборах та засіданнях наглядових рад (член наглядової ради) самостійно приймає рішення з питань порядку денного, за винятком випадків, передбачених цим законом.

Зазначені винятки встановлено абз. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про управління об'єктами державної власності», відповідно до якого голосування на загальних зборах з питань про вчинення значних господарських зобов'язань, предметом яких є майно, роботи або послуги, ринкова вартість яких становить 25 і більше відсотків вартості активів господарського товариства, акціонером (учасником) якого є держава, за даними останньої річної фінансової звітності цього господарського товариства, здійснюється представником держави на загальних зборах виключно на підставі довіреності із завданням на голосування з цього питання, виданої суб'єктом управління об'єктами державної власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Закону України «Про акціонерні товариства» довіреність на право участі та голосування на загальних зборах акціонерного товариства може містити завдання щодо голосування, тобто перелік питань порядку денного загальних зборів із зазначенням того, як і за яке (проти якого) рішення потрібно проголосувати. Під час голосування на загальних зборах представник повинен голосувати саме так, як передбачено завданням щодо голосування. Якщо довіреність не містить завдання щодо голосування, представник вирішує всі питання щодо голосування на загальних зборах акціонерів на свій розсуд.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.11.2017р. в аналогічній справі №925/165/17 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Черкасиобленерго» про визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів встановлено, що відповідно до положень ч. 3 ст. 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», за якою представник держави на загальних зборах та засіданнях наглядових рад (член наглядової ради) приймає рішення з питань порядку денного на підставі довіреності виданої суб'єктом управління об`єктами державної власності, за винятком випадків, передбачених цим законом.

Держава Україна в особі Фонду державного майна України як органу, уповноваженого управляти державним майном, була у 2016 році і є наразі акціонером ПАТ «Черкасиобленерго». Державі належать 68260990 штук простих акцій ПАТ «Черкасиобленерго», що становить 46% статутного капіталу підприємства.

Представники держави брали участь у позачергових загальних зборах акціонерів ПАТ «Черкасиобленерго» на підставі виданих їм Фондом державного майна України довіреностей із завданням на голосування, яке йшло додатком до довіреності, для голосування на позачергових загальних зборах ПАТ «Черкасиобленерго», які відбулися 31.08.2017р.

Редакція абз. 2 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» внесена згідно з Законом України від 2 червня 2016р. №1405-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо управління об'єктами державної та комунальної власності». Пунктом 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року №1405-VIII визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016p. №1405-VIII встановлено, що Закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Норми Порядку мають меншу юридичну силу, ніж Закон України. Порядок прийнято до набрання чинності Законом України від 2 червня 2016р. №1405-VIII, тому норми Порядку мають застосовуватися в частині, що не протирічить закону.

Отже, з урахуванням змін до законодавства, що визначають зміну процедури управління корпоративними правами держави, твердження позивача щодо застосування положень Порядку є необгрунтованими.

Щодо участі представника акціонера на загальних зборах товариства на підставі довіреності.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Закону України «Про акціонерні товариства» довіреність на право участі та голосування на загальних зборах акціонерного товариства може містити завдання щодо голосування, тобто перелік питань порядку денного загальних зборів із зазначенням того, як і за яке (проти якого) рішення потрібно проголосувати. Під час голосування на загальних зборах представник повинен голосувати саме так, як передбачено завданням щодо голосування. Якщо довіреність не містить завдання щодо голосування, представник вирішує всі питання щодо голосування на загальних зборах акціонерів на свій розсуд.

Згідно зі ст. 40 Закону України «Про акціонерні товариства» реєстрація акціонерів (їх представників) проводиться на підставі переліку акціонерів, які мають право на участь у загальних зборах, складеного в порядку, передбаченому законодавством про депозитарну систему України, із зазначенням кількості голосів кожного акціонера. Реєстрацію акціонерів (їх представників) проводить реєстраційна комісія, яка призначається наглядовою радою, а в разі скликання позачергових загальних зборів на вимогу акціонерів у випадках, передбачених ч. 6 ст. 47 цього Закону, - акціонерами, які цього вимагають.

Реєстраційна комісія має право відмовити в реєстрації акціонеру (його представнику) лише у разі відсутності в акціонера (його представника) документів, які ідентифікують особу акціонера (його представника), а у разі участі представника акціонера - також документів, що підтверджують повноваження представника на участь у загальних зборах акціонерів товариства.

Відповідно до статті 269 Цивільного кодексу України особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом.

Особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту.

Особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою.

Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Види особистих немайнових прав визначені статтею 270 ЦК України. Причому цим кодексом та іншим законом можуть бути передбачені й інші особисті немайнові права фізичної особи.

Статтею 100 ЦК України визначено, що право участі у товаристві є особистим немайновим правом і не може окремо передаватися іншій особі.

Проте Цивільний кодекс України надає можливість реалізувати право участі у загальних зборах господарського товариства через представника. Так, статтею 159 ЦК зазначено, що у загальних зборах мають право брати участь усі його акціонери незалежно від кількості і виду акцій, що їм належать. Акціонери (їхні представники), які беруть участь у загальних зборах, реєструються із зазначенням кількості голосів, що їх має кожний акціонер, який бере участь у зборах.

Акціонер має право призначати свого представника для участі у зборах. Представник може бути постійним чи призначеним на певний строк. Акціонер має право у будь-який момент замінити свого представника у вищому органі товариства, повідомивши про це виконавчий орган акціонерного товариства.

Враховуючи наведене, акціонер має право видавати довіреність на представлення своїх інтересів на загальних зборах. При цьому слід враховувати положення глави 68 Цивільного кодексу України, зокрема статті 1003: у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Фонд не заперечує право акціонера на участь в загальних зборах в особі представника, однак довіреність на представництво інтересів акціонера має відповідати як загальним нормам цивільного законодавства, так і спеціальним нормам - Закону України «Про акціонерні товариства».

Довіреність від 30.08.2017р., видана ОСОБА_9 на підставі права передоручення представництва інтересів ОСОБА_1 (довіреність від 14.07.2017р) представнику ОСОБА_7, не містить повноважень щодо права представляти акціонера ОСОБА_1 на загальних зборах ПАТ «Черкасиобленерго», що відбулися 31.08.2017р..

Таким чином, оскільки у довіреності, виданій представнику ОСОБА_7, конкретно не зазначено право повіреного представляти ОСОБА_1 на загальних зборах ПАТ «Черкасиобленерго» 31.08.2017р. та чітко не визначено юридичних дій, які належить вчинити повіреному в інтересах ОСОБА_1, беручи участь у зазначених позачергових загальних зборах, то така довіреність не може підтверджувати право повіреного брати участь в позачергових загальних зборах ПАТ «Черкасиобленерго» 31.08.2017р. та голосувати від імені ОСОБА_1

Такий же висновок зазначено в листі Міністерства юстиції України від 31.03.2004р. №Ч-87-19 (а.с. 64).

Водночас підстави позову, які стосуються порушення строків затвердження порядку денного, є хибним розумінням норм матеріального права та грунтуються на суб'єктивних твердженнях заявника та на помилковому підрахунку календарних днів.

На думку Фонду ДМУ, право позивача, як акціонера товариства, жодним чином не порушено, так як відсутні будь-які негативні наслідки, спричинені прийняттям спірних рішень, як-то відчуження активів, зменшення статутного капіталу товариства та зменшення дивідендів, належних позивачу тощо. Також не підлягають задоволенню позовні вимоги про захист права, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, чи буде воно порушено.

Представник Кабінету Міністрів України в особі Управління юстиції підтримав заперечення відповідача та Фонду державного майна України проти позову.

Суд дійшов висновку, що Позивачем не доведено настання негативних наслідків прийняттям спірного рішення загальними зборами акціонерного товариства 31.08.2017р.

Позивачем не доведено оскарження дій відповідача, третіх осіб по недопущенню його представника до участі у позачергових загальних зборах 31.08.2017р. ПАТ «Черкасиобленерго».

Судом не визнавались протиправними дії відповідача.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов'язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права.

Суд вважає недоведеним порушення прав позивача, тому в задоволенні позву належить відмовити повністю.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати належить покласти на Позивача та не стягувати.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення.

Повне рішення складено 19.01.2018р.

Суддя Г.М. Скиба