РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.01.2018Справа № 910/21611/17
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Медіком-Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Натана-Фарм"

про стягнення 27 166,58 грн.

Суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін:

від позивача - Краснов І.В., представник

від відповідача - не з`явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Медіком-Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю "Натана-Фарм" про стягнення 27 166,58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням договору купівлі - продажу № 1301/3 від 13.01.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2017 порушено провадження у справі №910/21611/17, зобов'язано сторін надати свої пояснення щодо поданого позову, заперечення до відзиву та призначено розгляд справи на 15.12.2017.

В судове засіданні 15.12.2017 представник позивача з?явився, надав заяву про зменшення розміру позовних вимог та клопотання в якому просив суд не здійснювати фіксацію судового процесу технічними засобами.

15.12.2017р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. N2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017р. N2147VІІІ, чинної з 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ГПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017р. N2147VІІІ, чинної з 15.12.2017р., загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Розглянувши матеріали справи № 910/21611/17, господарський суд дійшов висновку, що справу № 910/21611/17 слід розглядати за правилами загального позовного провадження, оскільки справа є складною з огляду на наявні в ній матеріали.

Ухвалою суду від 15.12.2017 призначено підготовче засідання у справі №910/21611/17 на 15.01.2018.

В судовому засіданні 15.01.2018 представник позивача надав суду додаткові документи у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на той самий день.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з'ясовано наступне.

13.01.2015 між позивачем, як продавцем та відповідачем, як покупцем було укладено Договір купівлі-продажу №1301/3, відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує вироби медичного призначення в асортименті, кількості та за цінами, що вказані у Специфікації та видаткових накладних, які є невід'ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору поставка товару здійснюється окремими партіями на підставі замовлень покупця.

Відпуск товару здійснюється на підставі видаткової накладної яка має відповідати замовленню. (п.2.4 Договору).

Згідно п. 2.5 Договору датою передачі товару вважається дата поставки товару та підписання видаткової накладної.

Оплата за товар здійснюється покупцем у національній валюті України шляхом перерахування належних сум на розрахунковий рахунок продавця. Покупець зобов'язується здійснити повний розрахунок за отриманий товар через 14 календарних днів з моменту отримання товару. Днем отримання товару є дата видаткової накладної (п. 5.1-5.2 Договору).

Позивач зазначив, що виконав зобов'язання за Договором та поставив відповідачеві товар, що підтверджується видатковими накладними №3257 від 13.05.2017 та № 3256 від 13.05.2017 , тоді як відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, щодо оплати вартості товару, у строк передбачений умовами Договору, в зв'язку із чим в останнього утворилась заборгованість у розмірі 10 000 грн. (із врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи наведене, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 10 000 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

З огляду на прострочення відповідачем оплати за товар, поставлений згідно спірних видаткових накладних, позивачем заявлено також позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 5211,25 грн., інфляційних втрат в розмірі 2363,58 грн., 3% річних в розмірі 617,65 грн.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частинами 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 547 ЦК України передбачено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до п.7.1 Договору, за порушення строків оплати товару, покупець сплачує продавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня , від вартості неоплаченого товару, за кожний день прострочення платежу.

Згідно розрахунку позивача сума пені складає 5211,25 грн. Розрахунок пені відповідає матеріалам справи та умовам договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що дії відповідача є порушенням грошового зобов'язання, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Перевіривши розрахунок позивача 3% річних з простроченої суми та інфляційних, суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 617,65 грн. - 3% річних та 2363,58 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Натана-Фарм» (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 60, ідентифікаційний номер 37393667) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіком Україна» (03115, м. Київ, вул. Серпова, 11, ідентифікаційний номер 37098888) основну заборгованість в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн., пеню в розмірі 5211 (п'ять тисяч двісті одинадцять) грн. 25 коп., інфляційні втрати в розмірі 2363 (дві тисячі триста шістдесят три) грн. 58 коп., 3% річних в розмірі 617 (шістсот сімнадцять) грн.65 коп., судовий збір в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 22.01.2018.

Суддя В.І. Мельник