ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про часткове задоволення скарги

19.01.2018м. ДніпроСправа № 904/7819/15

За скаргою публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго"

на дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

У справі

за позовом публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м.Дніпро

до державного підприємства "Виробниче об'єднання "ПІВДЕННИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД ім. Макарова", м.Дніпро

про стягнення заборгованості

Суддя Петренко І.В.

Секретар судового засідання Пономарьов Є.О.

Представники:

від позивача ОСОБА_1 довіреність №619 від 15.12.2017

від відповідача ОСОБА_2 довіреність №157/2186 від 27.12.2017

від відповідача ОСОБА_3 довіреність №157/2177 від 27.12.2017

СУТЬ СПОРУ:

14.09.2017 від публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" отримано скаргу на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в якій просить суд:

- прийняти скаргу до розгляду;

- визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо закінчення виконавчого провадження;

- скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 21.06.2017 ВП№51354274;

- визнати незаконним розрахунок розподілу стягнутих з боржника сум від 03.04.2017 та розпорядження №48388918/10 від 03.04.2017;

- зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження;

- зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перерахувати стягувачу - публічному акціонерному товариству "ДТЕК Дніпрообленерго" авансовий внесок у розмірі 40000,00грн., який був сплачений на вимогу державного виконавця від 06.12.2016.

Ухвалою від 15.09.2017 відкладено вирішення питання про прийняття скарги від 12.09.2017 за вих.№575-ВВСРБ на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України до повернення відповідних матеріалів із суду вищої інстанції.

12.01.2018 справа №904/7819/15 надійшла на адресу господарського суду.

Ухвалою від 15.01.2018 прийнято скаргу від 12.09.2017 за вих.№575-ВВСРБ до розгляду; призначено розгляд скарги від 12.09.2017 за вих.№575-ВВСРБ у засідання на 18.01.2018. До участі у розгляді скарги від 12.09.2017 за вих.№575-ВВСРБ залучено відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

17.01.2018 від публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" отримано уточнену скаргу на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права) (частина 10 стаття 11 Господарського процесуального кодексу України).

Виходячи зі змісту статті 46 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог, а не доповнити позовні вимоги новими вимогами.

Уточненою скаргою від 17.01.2018 за вих.№378/1001, яку подано публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго" 17.01.2018, фактично змінено заявлені первісні вимоги.

Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта, крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Господарський суд дійшов висновку, що скаржником не було додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Таким чином, уточнена скарга залишається господарським судом без розгляду.

Отже, розглядаються первісно заявлені вимоги.

Ухвалою від 18.01.2018 оголошено перерву до 19.01.2018.

Щодо повідомлення сторін про час та місце судового засідання.

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" про час та місце судового засідання повідомлене належним чином, що розпискою та явкою представника в судове засідання.

Державне підприємство "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова" про час та місце судового засідання повідомлене належним чином, що підтверджується розпискою та явкою представників в судове засідання.

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про час та місце судового засідання повідомлене належним чином, що підтверджується телефонограмою, реєстром поштових відправлень суду.

Враховуючи викладене господарський суд констатує, що учасники процесу належним чином повідомлені про час і місце розгляду скарги судом.

В судовому засіданні, яке відбулося 19.01.2018, представники сторін підтримали обрані правові позиції.

В судовому засіданні, яке відбулося 19.01.2018 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Судовий процес, на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду скарги і вирішення спору, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування заявлених вимог публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" (далі - позивач, стягувач) зазначає наступним.

26.10.2015 Господарським судом Дніпропетровської області винесено рішення.

10.06.2017 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№51354274.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем застосовано заходи примусового виконання.

30.06.2016 винесено постанову про арешт коштів боржника.

30.06.2016 винесено постанову про приєднання провадження до зведеного виконавчого провадження.

З метою опису та арешту майна боржника створено робочу групу, членам якої доручено організацію виконавчих дій пов'язаних із визначенням майна на яке можливо звернути стягнення.

Державним виконавцем прийнято рішення про залучення до виконавчого провадження суб'єкта оціночної діяльності фізичну особу-підприємця ОСОБА_4.

01.07.2016 винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Листами від 04.11.2016 та від 14.11.2016 стягувача зобов'язано здійснити авансування витрат на проведення виконавчих дій, а саме витрат пов'язаних з визначенням вартості арештованого майна боржника.

В зазначених листах, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України визначений спосіб авансування витрат на проведення виконавчих дій шляхом укладання відповідної угоди як платник з призначеним суб'єктом оціночної діяльності та здійснення необхідних витрат відповідно калькуляції вартості проведених робіт.

06.12.2016 на адресу стягувача направлено вимогу державного виконавця, якою попереджено про необхідність авансування витрат виконавчого провадження та наголошено на праві державного виконавця на повернення виконавчого документа без виконання у разі нездійснення авансування витрат.

08.12.2016 на виконання вимоги державного виконавця та постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 між стягувачем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладено договір №/11/24898-00. Загальна вартість послуг склала 40000,00грн.

Відповідно до платіжного доручення № від 13.12.2016 стягувач здійснив авансування витрат за надання послуг з оцінки майна боржника в розмірі 40000,00грн. фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4.

15.12.2016 стягувач звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з листом №87674/101165 про необхідність повернення авансового внеску.

Державним виконавцем сума авансового внесу не внесена в жодний розподіл стягнутих з боржника сум.

Калькуляція витрат виконавчого провадження та постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 15.06.2017 не містить витрат пов'язаних з оцінкою майна боржника.

29.03.2017 державним виконавцем отримано звіт про вартість від 20.02.2017, але навіть після отримання звіту та листа стягувача з проханням перерахувати грошові кошти у розмірі 40000,00грн., державний виконавець не включив їх до розпорядження про перерахування коштів.

Перше розпорядження після отримання державним виконавцем звіту про вартість, датується 03.04.2017.

В подальшому стягнуті з боржника кошти перераховувалися відповідно до численних розпоряджень, але жодне з них не містить перерахування авансового внеску стягувачу.

29.08.2017 представник стягувача ознайомився з матеріалами виконавчого провадження в результаті чого позивачу стало відомо, що 21.06.2017 виконавче провадження №51354274 фактично закінчено.

Позивач вважає постанову державного виконавця Нещадим І.С. про закінчення виконавчого провадження від 21.06.2017, яка встановлює факт повного фактичного виконання рішення суду незаконною, оскільки стягувачу не був повернутий авансовий внесок у розмірі 40000,00грн., а отже розрахунок за виконавчим провадженням не можна вважати повним.

Державне підприємство "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова" (далі - відповідач, боржник) скористалося правом на судовий захист, надало відзив та повідомило наступне.

Відповідач вважає, що позивач знав про порушення своїх прав 21.06.2017. Отже, пропустив строк звернення зі скаргою. У зв'язку з викладеним, в задоволенні скарги слід відмовити.

Відповідач рішення суду виконав у повному обсязі.

Крім того, відповідачем сплачено суму виконавчого збору у розмірі 10% від суми заборгованості.

Підстави для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження відсутні.

Отже, скарга позивача є безпідставною, неправомірною та такою, що підлягає відхиленню.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів господарський суд дійшов наступних висновків.

26.10.2015 винесено рішення Господарського суду Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами 01.01.2002 договору №15-Ц про постачання електричної енергії.

20.11.2015 на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2015, яке набрало законної сили 19.11.2015 видано наказ.

Не погодившись з рішенням суду, державне підприємство Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова звернулось з апеляційною скаргою, в якій, з урахуванням доповнення до апеляційної скарги, просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2015 по справі №904/7819/15, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково з урахуванням результатів судово-економічної експертизи, зменшити розмір пені до мінімального.

За результатами розгляду апеляційної скарги Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.05.2016 апеляційну скаргу державного підприємства Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім.О.М. Макарова м. Дніпропетровськ задоволено частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2015 по справі №904/7819/15 скасовано в частині стягнення з Державного підприємства Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім.О.М. Макарова, м. Дніпропетровськ 2498199,78грн. пені, 07,07грн. трьох відсотків річних та 6980,29грн. інфляційних втрат, з прийняттям нового рішення в цій частині, в звязку з чим абзац другий резолютивної частини рішення суду викласти в наступній редакції:

Стягнути з Державного підприємства Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова, м. Дніпропетровськ на користь публічного акціонерного товариства ДТЕК Дніпрообленерго, м. Дніпропетровськ 153199808,10грн. заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 919086,25грн. заборгованості по оплаті втрат, які виникають через перетоки реактивної електроенергії, 2498165,38грн. пені, 4393179,48грн. три відсотки річних, 69254197,07грн. інфляційних втрат та 72575,75грн. судового збору.

В іншій частині рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2015р. по справі №904/7819/15 залишено без змін.

Припинено стягнення за наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2015 по справі №904/7819/15, виданим на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2015, в частині стягнення з Державного підприємства Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова, м.Дніпропетровськ на користь публічного акціонерного товариства ДТЕК Дніпрообленерго, м. Дніпропетровськ 2498199,78грн. пені, 07,07грн. три відсотки річних та 6980,29грн. інфляційних втрат.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства ДТЕК Дніпрообленерго, м.Дніпропетровськ на користь Державного підприємства Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова, м. Дніпропетровськ 863,37грн. витрат по сплаті судового збору за апеляційною скаргою.

11.05.2016 на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.05.2016, яка набрала законної сили 05.05.2016 видано наказ.

10.06.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№51354274.

Виконавче провадження ВП№51354274 з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2016 постановою від 30.06.2016 про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження №48388918, яке веде ВПВР ДДВС МЮУ.

01.07.2016 у виконавчому провадженні №48388918 винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Статтею 43 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі якщо витрати на залучення до проведення виконавчих дій суб'єктів господарювання на платній основі, виготовлення технічної документації на майно, здійснення витрат на валютообмінні фінансові операції та інших витрат, пов'язаних із перерахуванням коштів, перевищують суму сплаченого авансового внеску, стягувач зобов'язаний додатково здійснити авансування таких витрат.

08.12.2016 між стягувачем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладено договір №24898-00 (а.с.122 том 7).

Пунктом 1.1 умов договору №24898-00 від 08.12.2016 визначено, що на виконання постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 (ВП48388918 від 01.07.2016), згідно якої оцінювача призначено суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання для участі у виконавчому провадженні, замовник доручає, а оцінювач надає послуги з проведення незалежної оцінки вартості майна, в подальшому послуги, а саме:

арештоване майно на яке накладено арешт, згідно додатків (актів опису й арешту майна) по ВП48388918 від 01.07.2016, та належить на праві власності державному підприємству Виробничому об'єднанню "Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова" (далі - об'єкт оцінки).

Відповідно до пункту 1.2 договору №24898-00 від 08.12.2016 метою надання послуг з проведення оцінки є визначення ринкової вартості, без ПДВ, об'єкту оцінки виключно для цілей, передбачених Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 (ВП 48388918 від 01.07.2016).

Загальна вартість послуг, згідно з пунктом 2.1 договору №24898-00 від 08.12.2016, складає 40000,00грн., без ПДВ.

Платіжним дорученням № від 13.12.2016 на суму 40000,00грн. стягувач перерахував грошові кошти на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_4. Призначення платежу: аванс за надання послуг з оцінки майна, згідно договору №24898-00 від 08.12.2016.

За актом прийому-передачі робіт по незалежній оцінці оцінювач передав, а замовник прийняв роботи за договором №24898-00 від 08.12.2016 (а.с.127 том 7).

Приймаючи рішення господарський суд врахував наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів регламентовані Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли між сторонами після набрання чинності Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, який набрав чинності 05.10.2016 р., оцінка правомірності дій державного виконавця здійснюється на відповідність нормам Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частина 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до статті 42 Закону України "Про виконавче провадження" кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку припинення виконавчого провадження чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Проаналізувавши положення статті 42 Закону України "Про виконавче провадження" господарський суд констатує, що відповідач мав відшкодувати позивачу авансовий внесок.

У разі відсутності добровільного відшкодування відповідачем авансового внеску позивачу державний виконавець мав винести постанову про їх стягнення.

Матеріали скарги не містять доказів відшкодування відповідачем авансового внеску позивача. Крім того, матеріали справи не містять доказів винесення державним виконавцем постанови про стягнення авансового внеску стягувача з боржника.

Господарський суд бере до уваги положення частини 3 статті 43 Закону України "Про виконавче провадження", якою передбачено, що після закінчення виконавчого провадження або припинення виконавчого провадження авансовий внесок повертається стягувачу, якщо інше не передбачено цим Законом.

Таким чином, господарський суд вбачає порушення законних прав стягувача на відшкодування авансового внеску.

Статтею 45 Закону України "Про виконавче провадження" визначено черговість розподілу стягнутих з боржника грошових сум, а саме розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості:

1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;

2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача;

3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми;

4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону.

Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення.

Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Господарський суд наголошує, що авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій повертається в першу чергу.

Крім того, головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 про першочергове повернення стягувачу авансового внеску повідомив останнього і в листах від 04.11.2016 за №48388918/18 (а.с.116 том 7), від 14.11.2016 за №48388918/18 (а.с.118 том 7), а в подальшому вимог чинного законодавства не дотримався.

Однак, всупереч вимог статті 45 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження постановою державного виконавця від 21.06.2017 закінчено, авансовий внесок стягувачу не повернуто.

Отже, що стосується вимоги стягувача в частині визнання незаконними дій Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо закінчення виконавчого провадження. Господарський суд визнає її обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Господарський суд взяв до уваги, що скарга надійшла до суду 14.09.2017, тобто під час дії попередньої редакції Господарського процесуального кодексу України.

Станом на час розгляду скарги діє нова редакція Господарського процесуального кодексу, згідно зі статтею 339 якої господарський суд розглядає скарги на дію чи бездіяльність конкретного державного виконавця.

Однак, з метою захисту порушених прав стягувача, господарський суд дійшов висновку не підходити до вирішення питання за допомогою формального підходу та визнав, що дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі конкретного державного виконавця в частині закінчення виконавчого провадження є незаконними.

Враховуючи, що авансовий внесок стягувача на проведення виконавчих дій станом на час розгляду скарги не повернуто постанова про закінчення виконавчого провадження від 21.06.2017 ВП№51354274 підлягає скасуванню.

Що стосується вимоги скаржника про визнання незаконним розрахунку розподілу стягнутих з боржника сум від 03.04.2017 та розпорядження №48388918/10 від 03.04.2017 господарський суд зазначає наступне.

У разі надходження суми, яка не задовольняє вимоги усіх стягувачів, а також за необхідності відрахування виконавчого збору, основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження виконавець складає розрахунок, який повинен містити загальну суму стягнених коштів, суму, що залишилась після відрахування витрат виконавчого провадження, перелік стягувачів кожної черги, визначених статтею 46 Закону, та суму коштів, яка перераховується кожному стягувачу, суму стягненого виконавчого збору або основної винагороди приватного виконавця, штрафів у разі винесення відповідних постанов. Розрахунок долучається до матеріалів зведеного виконавчого провадження. Розрахунок державного виконавця затверджується начальником органу державної виконавчої служби (кошти розподіляються на підставі розрахунку державного виконавця та перераховуються на підставі розпорядження). У разі якщо стягнуті з боржника грошові суми не витребувані стягувачем протягом одного року з дня їх зарахування на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, такі суми зараховуються до Державного бюджету України за умови повідомлення виконавцем стягувача про наявність стягнутих на його користь грошових сум (ст.ст.15,16 розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5).

Отже, вимогу скаржника визнає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи, що матеріали справи не підтверджують здійснення державним виконавцем заходів примусового виконання вказаного рішення суду в повному обсязі, зокрема в частині повернення авансового внеску стягувачу вимогу про зобов'язання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження господарський суд задовольняє.

Вимога стягувача в частині зобов'язання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перерахувати стягувачу - публічному акціонерному товариству "ДТЕК Дніпрообленерго" авансовий внесок у розмірі 40000,00грн., який був сплачений на вимогу державного виконавця від 06.12.2016 задоволенню не підлягає. Господарський суд не вправі переймати на себе функції, які не входять до сфери повноважень суду. Виконавче провадження здійснюється державними або приватними виконавцями. Функціями суду є лише контроль за виконанням судових рішень.

Заперечення боржника господарський суд відхиляє та наголошує на тому, що матеріали справи не містять, а боржник не довів суду факт повернення авансового внеску позивачу.

Керуючись статтями 232 - 236, 342 - 345 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу від 12.09.2017 за вих.№575-ВВСРБ задовольнити частково.

Визнати дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо закінчення виконавчого провадження незаконними.

Постанову про закінчення виконавчого провадження від 21.06.2017 ВП№51354274 скасувати.

Визнати розрахунок розподілу стягнутих з боржника сум від 03.04.2017 та розпорядження №48388918/10 від 03.04.2017 незаконним.

Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження.

В решті відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 19.01.2018.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст ухвали складено 19.01.2018.

Суддя ОСОБА_6