ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в задоволенні скарги

18.01.2018м. ДніпроСправа № 904/5093/17

За скаргою: Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія"

на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

У справі:

за позовом Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія",

м. Херсон

до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 8 543 735,45 грн. за договором поставки

Суддя Назаренко Н.Г.

За участю секретаря судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від скаржника: не з'явився

Від боржника: ОСОБА_1 - представник за довіреністю № 135 від 09.10.2017

Від відділу примусового виконання рішень: ОСОБА_2 - представник за довіреністю № 3716/20.3-03 від 29.12.2017

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Таврійська будівельна компанія" звернулось до господарського суду з позовом в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" суму основного боргу у розмірі 7 510 298,49 грн., 3% річних 202 151,40 грн., інфляційні втрати - 831 285,56 грн. за договором поставки № 14-1843-02 від 03.11.2014.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.05.2017 позов задоволено частково.

07.06.2017 на виконання зазначеного рішення видано наказ.

07.11.2017 на адресу Господарського суду Дніпропетровської області надійшла скарга ПАТ "Таврійська будівельна компанія" на бездіяльність посадових осіб органів державної виконавчої служби № 497-1/07 від 25.10.2017, в якій скаржник просить:

- визнати незаконною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо не накладення арештів на поточні рахунки (грошові кошти) боржника - ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат";

- визнати незаконною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо не надіслання на адресу публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" постанови про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 13.09.2017 року з ідентифікатором для доступу до інформації про виконавче провадження;

- зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вжити заходів примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/5093/17, виданого 07.06.2017, шляхом накладення арешту на всі поточні рахунки (грошові кошти) ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" у розмірі загальної суми стягнення, з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження і штрафів.

Скарга на бездіяльність посадових осіб органів державної виконавчої служби обґрунтована наступними обставинами:

Так, 23.05.2017 Господарським судом Дніпропетровської області було винесене рішення, яким стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" на користь Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" суму основного боргу у розмірі 7510298,49 грн., 3% річних - 202 143,68 грн., інфляційні втрати - 831 285,56 грн., витрати по сплаті судового збору 128 155,92 грн. Цим же рішенням розстрочено його виконання на три місяці:

1) до 23.06.2017 року - 2 890 627,88 грн.

2) до 23.07.2017 року - 2 890 627,88 грн.

3) до 23.08.2017 року - 2 890 627,89 грн.

07.06.2017 р. Господарським судом Дніпропетровської області на підставі зазначеного рішення, було видано наказ № 904/5093/17.

У зв'язку з відсутністю добровільного виконання рішення суду ПАТ "Таврійська будівельна компанія" звернулося із заявою до Заводського відділу державної виконавчої служби міста Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з наказом господарського суду для примусового стягнення вище вказаних сум. У заяві про відкриття виконавчого провадження від 21.08.2017р. ПАТ «Таврійська будівельна компанія» зазначила рахунки боржника - ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та просило накласти арешт на його грошові кошти в межах суми, що підлягає стягненню.

23.08.2017р. державним виконавцем Заводського ВДВС м. Кам'янське ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_3 було відкрито виконавче провадження, про що винесено відповідну постанову (ВП № 54560518).

Того ж дня, 23.08.2017, державним виконавцем складено постанову про передачу виконавчого провадження до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у строк до 28.08.2017 р.

22.09.2017 ПАТ «Таврійська будівельна компанія» звернулося до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявами про арешт коштів та майна боржника вих. № 445/07 від 21.09.2017 та заявою про арешт майна вих. № 446/07 від 21.09.2017.

При ознайомленні 24 жовтня 2017 року з даними виконавчого провадження в Автоматизованій системі виконавчого провадження (Системі) ПАТ "Таврійська будівельна компанія" та з окремим розділом виконавчого провадження в відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України дізналася що на теперішній час наявні лише 5 документів:

1) Постанова про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором) від 23.08.2017 р.;

2) Постанова про відкриття виконавчого провадження від 23.08.2017 р.;

3) Постанова про передачу виконавчого документа/провадження від 28.08.2017 р.

4) Постанова про прийняття до виконання виконавчого провадження від 13.09.2017р.

5) Постанова про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 13.09.2017р.

Скаржник зазначає, що в ознайомленні з іншими документами зведеного виконавчого провадження державним виконавцем Сидоренко Р.Г. представнику ПАТ «Таврійська будівельна компанія» під час ознайомлення 25.10.2017р. необґрунтовано відмовлено, в тому числі про виявлення та надіслання до обслуговуючих банківських установ боржника направлення до них постанов про арешт коштів та відповідних платіжних вимог про списання грошових коштів.

Крім цього, боржник користується своїми банківськими рахунками, що підтверджується копією про сплату боржником судового збору 19 вересня 2017року в розмірі 7363.45грн. з рахунку № НОМЕР_1 відділення ПУМБ в м. Кам`янському.

Таким чином, скаржник зазначає, що в порушення ч. 7 ст. 26 та ч. 1, 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не накладено арешт на всі грошові кошти боржника.

При ознайомленні 25 жовтня 2017 року з даними виконавчого провадження в Автоматизованій системі виконавчого провадження ПАТ "Таврійська будівельна компанія" та з окремим розділом виконавчого провадження в відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України дізналася що заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 винесено та не надіслано стягувачу:

13.09.2017р. постанову про прийняття виконавчого провадження ВП № 54560517.

13.09.2017р.постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження ВП № 54560517 без ідентифікатора доступу до зведеного виконавчого провадження 54404570.

Скаржник вказував, що відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ всупереч Закону України «Про виконавче провадження» та «Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження» обмежив стягувана в праві вільно і цілодобово шукати та переглядати усі відомості та документи свого виконавчого провадження, стягувач, що є стороною виконавчого провадження не може відстежити, які конкретно дії на даний момент були зроблені державним виконавцем у виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб).

За твердженнями скаржника, 25 жовтня 2017 року ПАТ «Таврійська будівельна компанія» дізналася про порушення своїх прав, ознайомившись з даними виконавчого провадження в Автоматизованій системі виконавчого провадження (Системі) та з окремим розділом виконавчого провадження в відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

На підставі викладених обставин, скаржник звернувся до господарського суду зі скаргою на бездіяльність посадових осіб органів державної виконавчої служби № 497-1/07 від 25.10.2017.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2017 скаргу прийнято до розгляду та призначено її розгляд на 28.11.2017.

В судове засідання 28.11.2017 не з'явилися представники скаржника та відділу примусового виконання рішень, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Судом встановлено, що скаржник направив до суду доповнення до скарги та клопотання про відкладення розгляду скарги.

Представник боржника надав заперечення на доповнення до скарги, клопотання про залишення скарги без розгляду та письмові пояснення на скаргу.

Скаржник у доповненнях № 154/07 від 21.11.2017 до скарги на бездіяльність посадових осіб органів державної виконавчої служби просить:

1) Визнати незаконною бездіяльність заступника начальника Відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 у проведенні належної перевірки майнового стану публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" під час виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2017 по справі № 904/5093/17.

2) Зобов'язати заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4:

- провести перевірку рахунків боржника, розміщених у банківських та інших фінансових установах, в порядку пункту 21 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження";

- витребувати інформацію про існування дебіторської заборгованості боржника в порядку частини 1 статті 54 Закону України "Про виконавче провадження";

- витребувати інформацію про наявність у боржника транспортних засобів в порядку пункту 3 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження";

- провести огляд приміщень, сховищ, інших володінь публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" в порядку пункту 5 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження";

- вжити заходи з перевірки майна за даними балансу в порядку пункту 2 розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Також, 08.12.2017 скаржником подано до суду заяву про уточнення (збільшення вимог) скарги № 603/07 від 07.12.2017 (а.с.42-46 т.7), якою просив суд:

1) Визнати незаконною бездіяльність заступника начальника Відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 у проведенні належної перевірки майнового стану Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" під час виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2017 по справі № 904/5093/17.

2) Зобов'язати заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4:

- провести перевірку рахунків боржника, розміщених у банківських та інших фінансових установах, в порядку пункту 21 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження";

- витребувати інформацію про існування дебіторської заборгованості боржника в порядку частини 1 статті 54 Закону України "Про виконавче провадження";

- витребувати інформацію про наявність у боржника транспортних засобів в порядку пункту 3 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження";

- провести огляд приміщень, сховищ, інших володінь публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" в порядку пункту 5 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження";

- вжити заходи з перевірки майна за даними балансу в порядку пункту 2 розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно до п. 3.10 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р. передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК, ціну позову вказує позивач.

У відповідності до абзацу 3 п. 3.11. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Пунктом 3.12. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 встановлено, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. У разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.

Враховуючи викладене, суд залишає без розгляду доповнення до скарги оскільки з їх змісту вбачається, що фактично в них заявлено інші предмет, підстави та вимоги ніж ті, що заявлені у скарзі № 497-1/07 на бездіяльність посадових осіб органів державної виконавчої служби від 25.10.2017. Отже, доповнення №154/07 від 21.11.2017 до скарги на бездіяльність посадових осіб органів державної виконавчої служби та заява про уточнення (збільшення вимог) скарги № 603/07 від 07.12.2017 є іншими повноцінними скаргами, які можуть бути подані до суду у загальному порядку з додержанням вимог законодавства.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2017, розгляд скарги відкладено на 12.12.2017.

12.12.2017 скаржник підтримав скаргу, просив суд її задовольнити.

Боржник (відповідач) проти задоволення скарги заперечив та зазначив, що відповідні дії щодо виявлення майна боржника вчинено державним виконавцем, який відкривав виконавче провадження, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 23.08.2017 (ВП №54560518).

Представник відділу примусового виконання рішень проти задоволення скарги заперечив, заявив клопотання про відкладення розгляду скарги.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2017 розгляд скарги відкладено на 09.01.2018.

27.12.2017 представник боржника (відповідача) подав до суду заяву про долучення документів до матеріалів справи (а.с.115-128 т.7).

05.01.2018 представник скаржника (позивача) подав до суду клопотання про долучення документів до матеріалів справи (а.с.130-134 т.7).

09.01.2018 представник відділу примусового виконання рішень в судове засідання не з'явився, направив до суду відзив на скаргу, в якому проти задоволення скарги заперечив.

Представник скаржника скаргу підтримав.

Представник боржника проти задоволення скарги заперечив.

Згідно п.1 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (Відомості Верховної ради, 2017р., №48, ст.436) цей закон набирає чинності з дня початку роботи Верховного Суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2016р., №31, ст.545), опублікованим у газеті "Голос України".

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду від 30.11.2017р. №2 "Про визначення дня початку роботи Верховного Суду" з 15.12.2017 починає роботу Верховний Суд.

У відповідності до п.п. 9 п. 1 Розділу XI Перехідних Положень Господарського процесуального кодексу України в новій редакції справи у судах першої інстанції та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2018, розгляд скарги призначено на 18.01.2018.

16.01.2018 ПАТ "Таврійська будівельна компанія" направило до суду клопотання № 03 від 09.01.2018, у якому просить забезпечити проведення судового засідання у справі № 904/5093/17, призначене на 18.01.2018 о 10:30 год. в режимі відеоконференції. Також, позивач зазначає, що найближчим судом, до якого може прибути представник позивача для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції, є Господарський суд Херсонської області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2018, в задоволенні клопотання ПАТ "Таврійська будівельна компанія" про участь у судовому засіданні 18.01.2018 в режимі відеоконференції відмовлено оскільки, клопотання ПАТ "Таврійська будівельна компанія" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції надійшло до господарського суду 16.01.2018, тобто за два дні до проведення судового засідання, що є порушенням ч.7 ст.197 ГПК України.

17.01.2017 скаржник подав до суду письмові пояснення, в яких вказував, що скаргу подано з додержанням строку на оскарження, а також зазначив про наявність підстав вважати, що у зведеному виконавчому провадженні окрім не накладення арештів на рахунки та майно боржника наявні й інші суттєві порушення (розподіл стягнутих коштів з порушенням черговості).

Також скаржником було подано до суду клопотання про винесення постанови про накладення штрафу на учасника процесу.

18.01.2018 представник скаржника в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник боржника та представник відділу ДВС заперечували проти задоволення скарги, просили суд скаргу відхилити.

Частиною 2 статті 342 Господарського процесуального кодексу України, визначено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши скаргу на бездіяльність посадових осіб органів державної виконавчої служби, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги, з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1. ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Європейським судом з прав людини в рішенні у справі „Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року зроблено висновок про те, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

При цьому затримка у виконанні судового рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції, у зв'язку з чим саме на державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.05.2017 стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" на користь Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" суму основного боргу у розмірі 7510298,49 грн., 3% річних - 202 143,68 грн., інфляційні втрати - 831 285,56 грн., витрати по сплаті судового збору 128 155,92 грн.

Цим же рішенням розстрочено його виконання на три місяці:

1) до 23.06.2017 року - 2 890 627,88 грн.

2) до 23.07.2017 року - 2 890 627,88 грн.

3) до 23.08.2017 року - 2 890 627,89 грн.

07.06.2017 р. Господарським судом Дніпропетровської області на підставі зазначеного рішення, було видано наказ № 904/5093/17.

У зв'язку з відсутністю добровільного виконання рішення суду ПАТ "Таврійська будівельна компанія" звернулось із заявою про відкриття виконавчого провадження до Заводського відділу державної виконавчої служби міста Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з наказом господарського суду для примусового стягнення вище вказаних сум.

У заяві про відкриття виконавчого провадження від 21.08.2017р. ПАТ «Таврійська будівельна компанія» зазначила рахунки боржника - ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та просило накласти арешт на його грошові кошти в межах суми, що підлягає стягненню (а.с. 218-221 т.6).

23.08.2017р. державним виконавцем Заводського ВДВС м. Кам'янське ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_3 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54560518 (а.с.222 т. 7).

Того ж дня, 23.08.2017, державним виконавцем винесено постанову про передачу виконавчого провадження № 54560518 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у строк до 28.08.2017 (а.с.223 т.7). Вказана постанова від 23.08.2017 була мотивована тим, що на адресу відділу надійшла постанова Директора Департаменту ДВС МУЮ ОСОБА_5 від 03.07.2017, згідно з якою необхідно передати виконавче провадження про стягнення заборгованості з ПАТ «ДМК», що перебуває на виконанні в Заводському відділі ДВС м. Кам'янське ГТУЮ у Дніпропетровській області до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з метою приєднання до зведеного виконавчого провадження.

13.09.2017 заступником начальника винесено постанову про прийняття виконавчого провадження № 54560518 та постанову про приєднання виконавчого провадження № 54560518 до зведеного виконавчого провадження №54404570 (а.с.224-225 т. 7).

22.09.2017 ПАТ «Таврійська будівельна компанія» направило на адресу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяву про арешт коштів та майна боржника вих. № 445/07 від 21.09.2017 та заяву про арешт майна вих. № 446/07 від 21.09.2017 (а.с.226-230 т.7).

Скаржник зазначає, що при ознайомленні 25 жовтня 2017 року з даними виконавчого провадження в Автоматизованій системі виконавчого провадження ПАТ "Таврійська будівельна компанія" та з окремим розділом виконавчого провадження в відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України дізналася що заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 винесено та не надіслано стягувачу:

13.09.2017р. постанову про прийняття виконавчого провадження ВП № 54560517.

13.09.2017р.постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження ВП № 54560517 без ідентифікатора доступу до зведеного виконавчого провадження 54404570.

Скаржник вказував, що відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ всупереч Закону України «Про виконавче провадження» та «Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження» обмежив стягувана в праві вільно і цілодобово шукати та переглядати усі відомості та документи свого виконавчого провадження, стягувач, що є стороною виконавчого провадження не може відстежити, які конкретно дії на даний момент були зроблені державним виконавцем у виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб).

За твердженнями скаржника, 25 жовтня 2017 року ПАТ «Таврійська будівельна компанія» дізналася про порушення своїх прав, ознайомившись з даними виконавчого провадження в Автоматизованій системі виконавчого провадження (Системі) та з окремим розділом виконавчого провадження в відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

На підставі викладених обставин, скаржник звернувся до господарського суду зі скаргою на бездіяльність посадових осіб органів державної виконавчої служби № 497-1/07 від 25.10.2017, в якій просить:

- визнати незаконною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо не накладення арештів на поточні рахунки (грошові кошти) боржника - ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат";

- визнати незаконною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо не надіслання на адресу публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" постанови про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 13.09.2017 року з ідентифікатором для доступу до інформації про виконавче провадження;

- зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вжити заходів примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/5093/17, виданого 07.06.2017, шляхом накладення арешту на всі поточні рахунки (грошові кошти) ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" у розмірі загальної суми стягнення, з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження і штрафів.

Щодо вимоги скаржника про визнання незаконною бездіяльності відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо не накладення арештів на поточні рахунки (грошові кошти) боржника - ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат", суд зазначає таке:

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з п. "а" ч.1 ст. 341 ГПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права. Аналогічні положення щодо десятиденного строку на подання скарги до суду встановлено також у ст. 121-2 ГПК України в редакції, що діяла до 15.12.2017.

З матеріалів справи вбачається, що 22.09.2017 ПАТ «Таврійська будівельна компанія» направило на адресу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяву про арешт коштів та майна боржника вих. № 445/07 від 21.09.2017 та заяву про арешт майна вих. № 446/07 від 21.09.2017 (а.с.226-230 т.6), про що свідчить наявна у матеріалах справи курєрська накладна від 22.09.2017 (а.с.231 т. 6).

Дана обставина має суттєве значення для обчислення процесуальних строків встановлених п. "а" ч.1 ст. 341 ГПК України (ст. 121-2 ГПК України в редакції, що діяла до 15.12.2017) для подачі скарги на бездіяльність посадових осіб органів ДВС.

У скарзі стягувач вказує, що 23.08.2017 було відкрито виконавче провадження №54560518. Того ж дня, 23.08.2017, державним виконавцем винесено постанову про передачу виконавчого провадження № 54560518 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у строк до 28.08.2017 (а.с.223 т.7).

Зі змісту доданих до скарги заяв про арешт коштів та майна боржника вих. № 445/07 від 21.09.2017 р. та про арешт майна вих. № 446/07 від 21.09.2017 р. вбачається, що на момент їх складання, тобто станом 21.09.2017 року скаржник був обізнаний про наступні обставини:

- відкриття виконавчого провадження №5460518 - 23.08.2017р.;

- передачу виконавчого провадження № 54560518 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

- не накладення арешту на майно та кошти боржника під час відкриття виконавчого провадження № 5460518;

- не накладення арешту на майно та кошти боржника під час приєднання виконавчого провадження № 5460518 до зведеного виконавчого провадження № 54404570.

Зі змісту скарги вбачається, що свої вимоги скаржник обґрунтовує положеннями ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до якої арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Таким чином, станом на 21.09.2017 скаржник знав, що під час відкриття виконавчого провадження № 5460518 та під час приєднання виконавчого провадження № 5460518 до зведеного виконавчого провадження № 54404570 арешт (кошти) на майно боржника не було накладено.

Про обізнаність скаржника стосовно зведеного виконавчого провадження № 54404570 свідчить також і подання скаржником заяв про арешт коштів та майна боржника та про арешт майна у межах зведеного виконавчого провадження № 54404570 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

За таких обставин, якщо процесуальний строк, встановлений п. "а" ч.1 ст. 341 ГПК України (ст. 121-2 ГПК України в редакції, що діяла до 15.12.2017) обчислювати з моменту коли скаржник дізнався про те, що арешт на майно (кошти) боржника не було накладено під час відкриття виконавчого провадження/приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження (тобто з 21.09.2017р.), то зазначений десятиденний строк на оскарження бездіяльності державного виконавця (або органу ДВС) сплинув 02 жовтня 2017 року.

Згідно із п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003, судам необхідно враховувати, що в тому разі, коли законом встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, ст. 26, ч. 4 ст. 57 Закону № 606-ХІУ, ст. 121-2 ГПК (п. "а" ч.1 ст. 341 ГПК України в редакції, що діяла з 15.12.2017), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за загальними правилами ст. 248-22 ЦПК. Скарга (заява), пропущений строк на подання якої не поновлено в передбаченому порядку, залишається без розгляду.

Натомість, скарга ПАТ "Таврійська будівельна компанія" надійшла до суду 07 листопада 2017 року, тобто з пропуском процесуального строку, передбаченого приписами п. "а" ч.1 ст. 341 ГПК України (ст. 121-2 ГПК України в редакції, що діяла до 15.12.2017).

Можливість вчасного подання скарги на дії суб'єкта оскарження, з дотриманням вимог п. "а" ч.1 ст. 341 ГПК України (ст. 121-2 ГПК України в редакції, що діяла до 15.12.2017), у повній мірі залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер.

За викладених обставин, у звязку з пропуском процесуального строку, передбаченого приписами п. "а" ч.1 ст. 341 ГПК України (ст. 121-2 ГПК України в редакції, що діяла до 15.12.2017), суд вважає, що вимога скаржника про визнання незаконною бездіяльності відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо не накладення арештів на поточні рахунки (грошові кошти) боржника - ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" - підлягає залишенню без розгляду.

Крім того, слід зазначити, що згідно з інформацією про виконавче провадження (а.с.117-120 т. 7) з Автоматизованої системи виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт в межах зведеного виконавчого провадження №54404570 на грошові кошти боржника у загальному розмірі 3 474 302 315,07 грн.

Щодо вимоги скаржника про визнання незаконною бездіяльності відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо не надіслання на адресу публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" постанови про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 13.09.2017 року з ідентифікатором для доступу до інформації про виконавче провадження, суд зазначає наступне:

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець, зокрема, здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до розділу IV Положення «Про затвердження Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження» затверджене наказом КМУ від 05.08.2016 № 2432/5, Міністерство юстиції України забезпечує вільний та безоплатний доступ до інформації Системи у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації (на основі поширених веб-оглядачів та редакторів) без обмежень та цілодобово у формі відкритих даних, а саме:

прізвище, імя, по батькові (за його наявності), число, місяць, рік народження боржника - фізичної особи та прізвище, імя, по батькові (за його наявності) стягувача - фізичної особи;

найменування, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань для юридичної особи - боржника та стягувача;

номер, дата відкриття та стан виконавчого провадження;

найменування органу державної виконавчої служби (приватного виконавця), у якому (яким) відкрито виконавче провадження.

Пошук інформації через веб -сайт здійснюється за такими параметрами:

прізвище, імя, по батькові (за його наявності), число, місяць, рік народження боржника - фізичної особи та прізвище, імя, по батькові (за його наявності) стягувача - фізичної особи;

найменування, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань для юридичної особи - боржника та стягувача;

номер виконавчого провадження.

З метою забезпечення доступу до інформації Системи сторонам виконавчого провадження у постанові про відкриття виконавчого провадження роз'яснюється таке право, вказуються адреса відповідного веб-сайту в мережі Інтернет, а також ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання.

Система забезпечує можливість формування сторонами виконавчого провадження узагальненої інформації про рішення (виконавчі дії), прийняті (вчинені) виконавцем, із зазначенням дати їх прийняття (вчинення) та з можливістю роздрукування такої інформації.

Інформація із Системи щодо виконавчого провадження надається особам, визначеним абзацами першим - третім пункту 4 розділу І цього Положення, шляхом перегляду в електронному вигляді з можливістю її пошуку, узагальнення та формування за відповідними параметрами, а також шляхом формування інформаційної довідки та її друку.

В інформаційній довідці із Системи, що надається особам, визначеним абзацами першим - третім пункту 4 розділу І цього Положення, зазначаються відомості про дії з реєстрації вхідної, вихідної кореспонденції та про рішення, виконавчі дії (в тому числі змінені та видалені) з відображенням дати та часу прийняття рішення і здійснення відповідних дій у Системі.

Так, скаржник у поданій скарзі просить визнати незаконною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо не надіслання на адресу публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" постанови про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 13.09.2017 року з ідентифікатором для доступу до інформації про виконавче провадження.

Слід зазначити, що законодавець зобовязує державного виконавця вказувати ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження лише у постанові про відкриття виконавчого провадження.

За викладених положень чинного законодавства на державного виконавця не покладеного такого обовязку щодо вказання ідентифікатору для доступу до інформації про виконавче провадження у постанові про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, а тому у суду відсутні підстави для задоволення скарги в цій частині.

Щодо вимоги скаржника про зобов'язання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вжити заходів примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/5093/17, виданого 07.06.2017, шляхом накладення арешту на всі поточні рахунки (грошові кошти) ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" у розмірі загальної суми стягнення, з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження і штрафів, суд зазначає наступне:

Згідно п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Частиною 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Пунктом 6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п. 11 Інструкції з організації примусового виконання рішень, запит виконавця є письмовим документом, який є обов'язковим для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю інформації, документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців. Згідно ч. 2 ст. 5 цього Закону забороняється втручання державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, політичних партій, громадських об'єднань, інших осіб у діяльність державного виконавця, приватного виконавця з примусового виконання рішень.

Згідно п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» №9 від 17.10.2012р. зазначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

З вищенаведених приписів випливає, що накладення арешту на поточні рахунки (грошові кошти) боржника відноситься до повноважень державних виконавців, а не суду.

За викладених обставин, суд відмовляє у задоволенні скарги в частині вимоги щодо зобов'язання Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вжити заходів примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/5093/17, виданого 07.06.2017, шляхом накладення арешту на всі поточні рахунки (грошові кошти) ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" у розмірі загальної суми стягнення, з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження і штрафів.

Приписами статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Законне і обґрунтоване рішення має бути також справедливим у моральному та соціальному аспектах - з урахуванням вимог Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Приписами статті 7 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" кожному гарантовано захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення (рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України від 02.11.2004 №1-33/2004).

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об'єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, суд відмовляє у задоволені скарги на бездіяльність посадових осіб органів державної виконавчої служби № 497-1/07 від 25.10.2017 в частині визнання незаконною бездіяльності відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо не надіслання на адресу публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" постанови про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 13.09.2017 року з ідентифікатором для доступу до інформації про виконавче провадження; та зобов'язання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вжити заходів примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/5093/17, виданого 07.06.2017, шляхом накладення арешту на всі поточні рахунки (грошові кошти) ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" у розмірі загальної суми стягнення, з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження і штрафів.

В частині вимог скарги на бездіяльність посадових осіб органів державної виконавчої служби № 497-1/07 від 25.10.2017 про визнання незаконної бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо не накладення арештів на поточні рахунки (грошові кошти) боржника - ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" суд залишає її без розгляду.

Керуючись ст.ст. 232 - 236, 342 - 345 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні скарги ПАТ "Таврійська будівельна компанія" на бездіяльність посадових осіб органів державної виконавчої служби № 497-1/07 від 25.10.2017 в частині вимог про:

- визнання незаконною бездіяльності відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо не надіслання на адресу публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" постанови про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 13.09.2017 року з ідентифікатором для доступу до інформації про виконавче провадження;

- зобов'язання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вжити заходів примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/5093/17, виданого 07.06.2017, шляхом накладення арешту на всі поточні рахунки (грошові кошти) ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" у розмірі загальної суми стягнення, з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження і штрафів.

2. Скаргу ПАТ "Таврійська будівельна компанія" на бездіяльність посадових осіб органів державної виконавчої служби № 497-1/07 від 25.10.2017 в частині вимог про визнання незаконної бездіяльності відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо не накладення арештів на поточні рахунки (грошові кошти) боржника - ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, але може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набрала законної сили 18.01.2018 та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя ОСОБА_6