донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

15.01.2018 справа №905/1481/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача): судді: при секретарі судового засідання:Будко Н.В., Мартюхіної Н.О., Сгара Е.В. Стойка В.В.
за участю представників сторін: від позивача: від відповідачів: ОСОБА_5 - був, але не приймав участі; не з'явились;
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_6, м. Краматорськ
на рішення господарського суду Донецької області
від07.11.2017 р. (повний текст складено 10.11.2017 р.)
у справі№ 905/1481/17 (суддя: Левшина Я.О.)
за позовом:ОСОБА_6, м. Краматорськ, Донецька область
до відповідача-1: відповідача-2: про Приватного вищого навчального закладу «Краматорський економіко-гуманітарний інститут», м. Краматорськ, Донецька область Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради, м. Краматорськ, Донецька область визнання недійсним рішення Загальних зборів засновників Приватного вищого навчального закладу "Краматорський економіко-гуманітарний інститут", оформлені протоколом №10 від 07.04.2017р. в частині виведення зі складу засновників ОСОБА_6, зобов'язання Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради Донецької області скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про Приватний вищий навчальний заклад "Краматорського економіко-гуманітарного інституту", якими зі складу засновників було виключено ОСОБА_6 та скасування реєстрації нової редакції установчого документу

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 (далі - ОСОБА_6, позивач) звернулась до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного вищого навчального закладу "Краматорський економіко-гуманітарний інститут" (далі - ПВНЗ "Краматорський економіко-гуманітарний інститут", відповідач-1), Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання недійсним рішення Загальних зборів засновників ПВНЗ «Краматорський економіко-гуманітарний інститут» та зобов'язання ГТУЮ в Донецькій області скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про ПВНЗ «Краматорський економіко-гуманітарний інститут».

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.08.2017 р. замінено неналежного відповідача у справі - ГТУЮ у Донецькій області на належного відповідача-2 - Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради (далі - відповідач-2).

В подальшому позивачем до господарського суду Донецької області подано заяву від 16.09.2017 р. про зміну предмету позову, в якій останній просив: визнати недійсним рішення Загальних зборів засновників ПВНЗ "Краматорський економіко-гуманітарний інститут", оформлені протоколом №10 від 07.04.2017р. в частині виведення зі складу засновників ОСОБА_6, зобов'язати Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради Донецької області скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про Приватний вищий навчальний заклад "Краматорського економіко-гуманітарного інституту", якими зі складу засновників було виключено ОСОБА_6 та скасувати реєстрації нової редакції установчого документу. Вказана заява прийнята судом першої інстанції та справу розглянуто з її урахуванням.

Рішенням господарського суду Донецької області від 07.11.2017 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Рішення суду мотивовано недоведеністю та необґрунтованістю позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, позивач звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права України.

Позивач вважає, що він є повноправним членом товариства, зберігає за собою повний комплекс правомочностей учасника до спливу трьохмісячного строку, встановленого ч.1 ст. 148 ЦК України, з дня подання заяви про вихід, має повідомлятись про проведення загальних зборів, тому висновок про те, що дата подання заяви про вихід є датою виходу з товариства, на думку позивача, є невірним.

Позивач стверджує, що реєстратор не звернув уваги та не перевірив чи закінчився трьохмісячний строк, який надає можливість для внесення змін до складу засновників інституту та провів реєстраційну дію щодо зміни складу учасників з порушенням строку, встановленого чинним законодавством.

У судове засідання з'явився представник позивача - ОСОБА_5, який приймав участь у судових засіданнях суду першої інстанції за довіреністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді (Конституцію доповнено статтею 131-2 згідно із Законом № 1401-VІІІ від 02.06.2016 р.)

Відповідно до п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя) цей закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім ч. 6 ст. 124 Конституції України в редакції цього Закону, яка набирає чинності через три роки з дня, наступного за днем опублікування цього закону. Даний Закон України набрав чинності 30.09.2016 р.

За приписами ст. 16-1 Перехідних положень Конституції України з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Враховуючи наведені норми чинного законодавства ОСОБА_5 не мав належних повноважень на представництво позивача у судовому засіданні, тому зазначена особа була присутньою у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, але участі у ньому не приймала.

Представники відповідачів у судове засідання не з'явились.

14.12.2017 р. на електронну адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшов відзив відповідача-2 на апеляційну скаргу, в якому реєстратор зазначив, що ним здійснено перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду документів або для відмови в державній реєстрації, за відсутності яких реєстратором прийнято рішення про проведення реєстраційної дії, що виконано згідно вимог чинного законодавства без порушень закону. На підтвердження направлення відзиву позивачу відповідачем-2 надано копію супровідного листа № 01 1-22/13513 від 30.11.2017 р. та згрупований реєстр поштових відправлень з відбитком календарного штемпелю підприємства зв'язку від 04.12.2017 р. Даний відзив не містить відомостей про його підписання електронним цифровим підписом представника відповідача-2, проте 26.12.2017 р. надійшов оригінал вказаного відзиву, тому відзив відповідача-2 судовою колегією прийнято до уваги.

10.01.2018 р. через канцелярію суду отримано відзив відповідача-1 на апеляційну скаргу, в якому відповідач-1 просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду без змін як таке, що прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія звертає увагу, що Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017р. №2147-19 були внесені зміни та викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, п. 9 Перехідних положень якого передбачає, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (п. 9 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, зазначена справа розглядається апеляційним судом за правилами, викладеними у Господарському процесуальному кодексі України, в редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.

Частинами 1-2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 1.1 статуту у редакції від 19.10.2016р. (далі - статут) встановлено, що Приватний вищий навчальний заклад "Краматорський економіко-гуманітарний інститут" (далі - інститут) є правонаступником Краматорського економіко-гуманітарного інституту у формі ТОВ, створеного на основі рішення засновників, протокол №1 від 08.12.1994р.

Відповідно до п.1.5 статуту головними завданнями інституту є: здійснення освітньої діяльності певного напряму, яка забезпечує підготовку фахівців освітньо-кваліфікаційних рівнів і відповідає стандартам вищої освіти; здійснення наукової і науково-технічної, творчої, мистецької, культурно-виховної, спортивної та оздоровчої діяльності; здійснення підготовки наукових і науково-педагогічних кадрів та їх атестація; вивчення попиту на окремі спеціальності на ринку праці і сприяння працевлаштуванню випускників; забезпечення культурного і духовного розвитку особистості, виховання осіб, які навчаються в інституті, в дусі українського патріотизму і поваги до конституції України; підвищення освітньо-культурного рівня громадян.

Згідно п.1.6 статуту інститут є юридичною особою, має відокремлене майно, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і мати обов'язки, бути позивачем і відповідачем у суді.

Інститут здійснює свою діяльність відповідного до чинного законодавства України та даного статуту (п.1.8 статуту).

Згідно з п.п.1.1, 7.7 статуту у редакції від 19.10.2016р. засновниками інституту є: ОСОБА_7 з часткою в статутному капіталі 49%, що складає 1764000,00грн.; ОСОБА_8 з часткою в статутному капіталі 25%, що складає 900000,00грн.; ОСОБА_6 з часткою в статутному капіталі 13%, що складає 468000,00грн.; ОСОБА_9 з часткою в статутному капіталі 13%, що складає 468000,00грн.

Пунктами 2.1, 2.2 встановлено, засновники інституту мають право брати участь в управлінні справами інституту, у розподілі прибутку та одержувати його частку (дивіденди), вийти у встановленому законом порядку зі складу засновників, одержувати інформацію про діяльність інституту. Засновники інституту зобов'язані виконувати рішення загальних зборів засновників; виконувати свої зобов'язання перед інститутом; не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність інституту.

Відповідно до п.2.4 статуту засновник має право вийти зі складу засновників, повідомивши про свій вихід не пізніше, ніж за 3 місяці до виходу. При виході засновника йому виплачується вартість частини майна, пропорційно його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту на рік, в якому він вийшов зі складу засновників і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу засновника та за згодою інших засновників внесок може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі. Вартість частки майна, яке передається при виході засновника, враховується за залишковою вартістю. Засновнику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного в даному році до моменту його виходу. Майно, передане засновником тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.

При цьому, вищим органом управління інституту є Рада Засновників, яка складається із засновників або їх представників. Представники засновників можуть бути постійними або призначеними на певний період. Рада засновників обирає свого голову на період проведення зборів засновників (п.2.8 статуту).

До виключної компетенції Ради Засновників належать, зокрема, внесення змін до статуту, виключення засновника зі складу засновників, вирішення питань про придбання товариством частки засновника. Рада Засновників вважається правомочною, якщо на ній присутні засновники (представники засновників), що володіють у сукупності понад 60 відсотками голосів, рішення приймаються простою більшістю від числа присутніх. Рішення про зміни до статуту, відчуження майна на суму понад 50 відсотків вартості майна інституту та ліквідацію приймаються понад 50 відсотками загальної кількості голосів (п.2.9 статуту).

Згідно п.2.10 статуту Рада Засновників, як правило, вирішує свої питання на своїх засіданнях, але допускається прийняття рішення методом опитування. Голова Ради організовує ведення протоколу. Книга протоколів повинна в будь-який час бути представлена засновникам, за їх проханням повинні видаватися достовірні виписки з протоколів. Рада Засновників скликається не менше двох разів на рік. Позачергові Ради скликаються головою при наявності питань, що вимагають розгляду.

Відповідно до п.п.10.1-10.2 статуту зміни та доповнення до статуту інституту вносяться і затверджуються рішенням Ради Засновників. Зміни та доповнення до статуту реєструються у тому ж порядку, що і сам інститут і затверджуються в Міністерстві освіти і науки України.

Матеріали справи свідчать про те, що 05.04.2017р. ОСОБА_6 до ПВНЗ "Краматорський економіко-гуманітарний інститут" подано заяву №582 від 14.02.2017р. про вихід зі складу засновників інституту з виплатою вартості частини майна, пропорційно частці у статутному капіталі. Дана заява зареєстрована 05.04.2017 р. за вхідним номером 372, справжність підпису позивача на якій засвідчений приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Соловйовою С.С. (т. 2, а.с.231).

07.04.2017р. загальними зборами засновників ПВНЗ "Краматорський економіко-гуманітарний інститут" прийнято рішення, яке оформлене протоколом № 10, зокрема, щодо: виведення зі складу засновників ОСОБА_6 у зв'язку з поданням 05.04.2017р. заяви про вихід; виплати ОСОБА_6 вартості частини майна пропорційно її частки у статутному капіталі; проведення виплат після затвердження звіту за 2017 рік і в строк до 05.04.2018р. розрахування вартості частини майна за залишковою вартістю; перерозподілити частки в статутному капіталі наступним чином: ОСОБА_7 - 66,2%, ОСОБА_8 - 33,8%; затвердити статут ПВНЗ "КЕГІ" в новій редакції.

Збори відбулись за участю засновників, що у сукупності володіють 74% часток у статутному капіталі - ОСОБА_7 (49%), ОСОБА_8 (25%). Рішення за всіма питаннями прийняті 100% голосів присутніх засновників.

11.04.2017 р. Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради, на підставі поданих інститутом заяви від 11.04.2017р., протоколу №10 від 07.04.2017р., а також заяви ОСОБА_6 №582 від 14.02.2017р. (подана до інституту 05.04.2017р.), проведено державну реєстрацію змін щодо складу засновників інституту, шляхом виключення зі складу засновників, зокрема, ОСОБА_6 щодо інформації про розміри часток засновників в статутному фонді та державну реєстрацію статуту інституту в новій редакції (реєстраційні дії №№5000514, 6000514), про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача-1 станом на 15.08.2017р.

11.04.2017р. ОСОБА_6 до ПВНЗ "Краматорський економіко-гуманітарний інститут" подано заяву №1420 від 10.04.2017р., згідно з якою ОСОБА_6 відмовилася від виходу зі складу засновників інституту та просила вважати заяву від 14.02.2017р. №582 не поданою. Вказана заява отримана ректором інституту ОСОБА_7 11.04.2017р., про що свідчить відповідна відмітка на зворотньому боці заяви. Справжність підпису ОСОБА_6 на даній заяві засвідчено приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Соловйовою С.С.

Посилаючись на те, що державна реєстрація виключення ОСОБА_6 зі складу засновників інституту відбулась незаконно, з огляду на подання нею заяви №1420 від 10.04.2017р. про відмову від виходу зі складу засновників інституту, позивач звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

За своєю правовою природою між сторонами склалися корпоративні відносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про господарські товариства» та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 116 ЦК України та ч. 1 ст. 10 ЗУ "Про господарські товариства" учасники товариства мають право, зокрема, вийти у встановленому порядку з товариства.

Згідно з ч. 1 ст. 148 ЦК України передбачено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом.

Як зазначено вище, пунктом 2.4 Статуту інституту передбачено аналогічне право учасника на вихід зі складу засновників та строк повідомлення про такий вихід.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що вказаною нормою не встановлено момент виходу учасника з товариства, а визначено виключно строк повідомлення про вихід.

Посилаючись на п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 р. «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» та постанову Верховного Суду України від 14.03.2011 р. у справі № 3-12гс11, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що датою виходу ОСОБА_6 зі складу засновників інституту є 05.04.2017 р. - дата подання нею відповідної заяви про вихід, тому станом на дату проведення засідання загальних зборів засновників інституту (07.04.2017р.), яке оформлено протоколом №10, та на якому прийнято рішення вивести зі складу засновників ОСОБА_6, остання вже не була засновником інституту та втратила право брати участі в управлінні справами інституту.

При цьому, в оскаржуваному рішенні суду зазначено, що з моменту виходу ОСОБА_6 зі складу засновників інституту її участь у прийнятті Радою засновників всіх рішень, в т.ч. і спірних, не вимагалась у зв'язку з відсутністю у неї корпоративних прав учасника товариства, а прийняті 07.04.2017р. загальними зборами спірні рішення, є правомірними, враховуючи те, що Статутом інституту, зокрема, пунктом 2.9 встановлено, що виключення засновника зі складу засновників, внесення змін до Статуту належить виключно Раді Засновників; положення чинного законодавства України та положення Статуту інституту не передбачають певного порядку повідомлення засновника, який заявив про вихід зі складу засновників, як і інших засновників, про час та місце проведення засідання вищого органу управління з розгляду питання виключення його зі складу засновників.

Наразі, позивач в апеляційній скарзі посилається на те, що до спливу трьохмісячного строку, встановленого ч. 1 ст. 148 ЦК України, він є повноправним учасником інституту, відтак, виключення його до спливу вказаного строку з числа засновників є неправомірним.

Судова колегія звертає увагу на те, що оскаржуване рішення суду прийнято до набрання чинності нової редакції ГПК України, в той час як чинна станом на 07.11.2017 р. редакція ГПК України передбачала обов'язковість врахування судами нижчих інстанцій висновку Верховного Суду України щодо застосування норми права (ст. 111-28).

Пунктом 28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 р. «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» встановлено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із виходом учасника з товариства, господарські суди повинні керуватися тим, що відповідно до ЦК та Закону про господарські товариства учасник ТОВ чи ТДВ вправі у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Вихід зі складу учасників товариства не пов'язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. У зв'язку з цим моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв'язку. Положення установчих документів, які обмежують чи забороняють право на вихід учасника з товариства, є незаконними.

Водночас абзацом 2 п. 4.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» передбачено, що встановлюючи момент виходу учасника з товариства, господарським судам слід враховувати, що таким моментом є дата спливу строку, передбаченого частиною першою статті 148 ЦК України, або інша дата, зазначена у заяві учасника, якщо така дата визначена з дотриманням вимог цієї норми ЦК України.

Вказані постанови Пленуму Верховного Суду України та Вищого господарського суду України на теперішній час є чинними.

З огляду на те, що станом на 07.11.2017 р. Верховний Суд України був вищим судом в системі судів загальної юрисдикції, обов'язковість застосування висновків якого прямо передбачалось чинним на той час процесуальним законодавством, тому місцевим господарським судом обґрунтовано застосовано правову позицію саме Верховного Суду України, викладену у постанові від 14.03.2011 р. у справі № 3-12гс11.

Крім того, редакція ч. 1 ст. 148 ЦК України, яка була чинною станом на 24.10.2008 р. - дата прийняття зазначеної постанови Пленумом Верховного Суду України, так само передбачала трьохмісячний строк на повідомлення товариства учасником про свій вихід, як і чинна редакція цієї норми.

Отже, судова колегія погоджується з позицією суду першої інстанції щодо виходу позивача зі складу засновників інституту 05.04.2017 р. - в день подання заяви про вихід, що зумовлює втрату права ОСОБА_6 брати участь в управлінні справами інституту, відсутність статусу засновника інституту, тому доводи апеляційної скарги про зворотнє відхиляються.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача-2 скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про ПВНЗ « Краматорський економіко-гуманітарний інститут», якими зі складу засновників було виключено ОСОБА_6 та скасувати реєстрацію нової редакції установчого документу судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про господарські товариства" зміни, які сталися в установчих документах товариства і які підлягають державній реєстрації у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань". Товариство зобов'язане протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення про внесення змін до установчих документів повідомити орган, що провів реєстрацію, для внесення необхідних змін до державного реєстру.

Згідно ч.4 ст. 17 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, подаються, зокрема, такі документи: заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі; примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв'язку з юридичною особою; документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону; установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі; примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), справжність підпису на якій нотаріально засвідчена, та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, та/або рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про примусове виключення із складу засновників (учасників) юридичної особи або ксерокопія свідоцтва про смерть фізичної особи, судове рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - у разі внесення змін, пов'язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи.

З матеріалів реєстраційної справи ПВНЗ "Краматорський економіко - гуманітарний інститут" вбачається, що державна реєстрація виключення ОСОБА_6 зі складу засновників, змін до інформації про розмір часток в статутному капіталі інституту, а також державна реєстрація статуту в новій редакції відбулась у строки, передбачені ЗУ "Про господарські товариства" та порядку, визначеному ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", а також з наданням всіх необхідних документів.

Судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято до уваги посилання позивача на подану заяву про відмову від виходу зі складу засновників інституту через неможливість створення будь-яких правових наслідків для сторін та доводи позивача про те, що рішення про виключення ОСОБА_6 зі складу засновників приймалося Загальними зборами засновників, а не Радою засновників, оскільки з матеріалів справи вбачається, що протягом функціонування інституту рішення засновників оформлялися як протоколами Ради засновників, так і протоколами загальних зборів засновників, при цьому такого органу управління як Загальні збори засновників в інституті не створено та фактично в обох випадках рішення приймалися одними й тими самими особами простою більшістю голосів засновників інституту, що відповідає компетенції Ради Засновників.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення реєстратором приписів законодавства шляхом відсутності перевірки закінчення трьохмісячного строку, який надає можливість внесення змін до складу засновників інституту, та проведення реєстраційної дії щодо зміни складу учасників з порушенням цього строку, судовою колегією відхиляються за необґрунтованістю, оскільки до обов'язків реєстратора не входить встановлення моменту виходу учасника (засновника) з товариства, що обумовлює наявність або відсутність повноважень у особи на управління товариством, голосування на зборах тощо.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду ґрунтується на повному і всебічному дослідженні всіх обставин справи, прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим, а тому, підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення господарського суду Донецької області від 07.11.2017 р. у справі № 905/1481/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 07.11.2017 р. у справі № 905/1481/17 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 17.01.2018 р.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного суду згідно вимог Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя: Н.В. Будко

Судді Н.О. Мартюхіна

Е.В. Сгара