ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

15 січня 2018 року Справа № 915/1041/17

м. Миколаїв

Кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю «Август пром», пр-т Аношкіна, 80/1, кв. (офіс) 24,41, 42, м. Камянське, Дніпропетровська область, 51934.

Банкрут: Товариство з обмеженою відповідальністю «Трініті Схід», 54001, м. Миколаїв, вул. Садова, 1, .

Ліквідатор: ОСОБА_1, 54001, м. Миколаїв, вул. Садова, 1.

Суть спору: про визнання кредиторських вимог.

Суддя Ткаченко О.В.

Представники:

Від кредитора: не зявився.

Від банкрута: не зявився.

Ліквідатор: не зявився.

Суть справи: про визнання кредиторських вимог

Суть спору: Від ТОВ «Август пром» до суду надійшла заява про визнання грошових вимог у сумі 12000000,00 грн.

Ухвалою суду від 22.11.2017 заяву ТОВ «Август пром» про визнання грошових вимог у сумі 12000000,00 грн. було призначено до розгляду на 06.12.2017 о 10:00.

Від ліквідатора до суду надійшов відзив, за змістом якого він не погоджується із заявленими кредитором вимогами, в обґрунтування своєї позиції посилається на пункти 6.4 та 6.5 договору та вважає, що 28.02.2017 згідно видаткової накладної № 2 ТОВ «Трініті Схід» передало, а ТОВ «Август Пром» прийняло соняшник на загальну суму 12000000,00 грн. за договором № ТВ-010217-С-П від 01.02.2017.

Ухвалою суду від 06.12.2017 розгляд заяви про визнання кредиторських вимог відкладено на 18.12.2017 року об 11:00.

У судовому засіданні 18.12.2017 суд вийшов до нарадчої кімнати до 20.12.2017 о 10:30.

Ухвалою суду від 20.12.2017 розгляд заяви про визнання кредиторських вимог відкладено на 15.01.2018 року о 10:00, кредитора зобовязано до 15.01.2018 надати суду докази виконання ним умов додаткової угоди від 28.04.2017 до договору № ТВ-010217-С-П від 01.02.2017, а саме докази передачі товару продавцю на зберігання.

Кредитор вимоги ухвали суду від 20.12.2017 не виконав, доказів виконання ним умов додаткової угоди від 28.04.2017 до договору № ТВ-010217-С-П від 01.02.2017, а саме доказів передачі товару продавцю на зберігання не надав.

Ухвала суду від 20.12.2017 була надіслана на адресу кредитора та отримана ним 29.12.2017, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Учасники провадження у справі про банкрутство до судового засідання не зявились, про причини неявки не повідомили.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, господарський суд встановив.

01.02.2017 між ТОВ «Трініті Схід» (продавець) та ТОВ «Август Пром» (покупець) було укладено договір поставки сільськогосподарської продукції № ТВ-010217-С-П.

За передбаченими п. 1.1 договору умовами продавець зобовязується поставити і передати у власність, а покупець прийняти і оплатити насіння соняшникове насипом (Товар) на умовах EXW (Франко-склад).

Пунктом 5.7 договору поставки визначено, що продавець зобов'язується забезпечити поставку товару належної якості відповідно до умов цього договору.

Згідно п. 6.1 договору поставки продавець передає товар покупцю у власність на умовах ЕХW (Франко - склад), в обсязі та строки згідно додаткових угод до договору, право власності на товар у покупця виникає з моменту передачі продавцем товару належної якості в пункті поставки на умовах поставки, що узгоджені в договорі.

Відповідно до п. 6.4 договору поставки датою поставки (відвантаження) товару вважається дата вручення товару покупцю на складі продавця, що підтверджується видатковою накладною.

Пунктом 6.5 договору визначено, що кожна партія товару вважається отриманою покупцем та поставленою (відвантаженою) продавцем з моменту підписання видаткової накладної, виписаної продавцем товару.

На виконання умов договору 28 лютого 2017 року згідно видаткової накладної № 2 ТОВ «Трініті Схід» передало, а ТОВ «Август Пром» прийняло соняшник на загальну суму 12000000,00 грн., за договором № ТВ-010217-С-П від 01.02.2017.

Пунктом 5.8.2. договору передбачено, що покупець зобов'язаний вивезти товар зі складу протягом 90 календарних днів з моменту передачі товару, тобто з моменту підписання видаткової накладної на товар.

28.04.2017 між ТОВ «Трініті Схід» та ТОВ «Август Пром» було укладено додаткову угоду до договору від 01.02.2017, якою строк вивезення товару зі складу постачальника встановлений до 01.12.2017.

Встановивши обставини справи, господарський суд зазначає наступне.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Аналогічні приписи містяться в ст. 265 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 664 ЦК України визначено, що обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Приписами ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Термін EXW "Франко завод" (правила Інкотермс), який застосували сторони у договорі поставки, означає, що продавець вважається таким, що виконав свої обов'язки з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі тощо). Продавець не відповідає за завантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту.

З огляду на наведене, враховуючи, що кредитором не надано додаткових доказів передання товару на зберігання боржнику, суд вважає, що ТОВ «Трініті Схід» виконало свої обов'язки за договором поставки сільськогосподарської продукції № ТВ-010217-С-П від 01.02.2017 в повному обсязі.

У відповідності до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Керуючись ч. 6 ст. 12, ст. 234 ГПК України, ст. 317, 526, 662, 664, 712 ЦК України, ст.ст. 23, 24, 95 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Відхилити кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Август пром» в загальному розмірі 12000000,00 грн.

2. Ухвалу направити на адресу кредитора, банкрута, ліквідатора.

У відповідності до ч. 1 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За передбаченими частиною 1 ст. 256 ГПК України приписами апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя О.В. Ткаченко