ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.01.2018м. ДніпроСправа № 904/5093/17

За скаргою: Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія"

на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

У справі:

за позовом Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія",

м. Херсон

до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 8 543 735,45 грн. за договором поставки

Суддя Назаренко Н.Г.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Таврійська будівельна компанія" звернулось до господарського суду з позовом в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" суму основного боргу у розмірі 7 510 298,49 грн., 3% річних 202 151,40 грн., інфляційні втрати - 831 285,56 грн. за договором поставки № 14-1843-02 від 03.11.2014.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.05.2017 позов задоволено частково.

07.06.2017 на виконання зазначеного рішення видано наказ.

07.11.2017 на адресу Господарського суду Дніпропетровської області надійшла скарга ПАТ "Таврійська будівельна компанія" на бездіяльність посадових осіб органів державної виконавчої служби № 497-1/07 від 25.10.2017.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2017 скаргу прийнято до розгляду та призначено її розгляд на 28.11.2017.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2017, розгляд скарги відкладено на 12.12.2017.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2017, розгляд скарги відкладено на 09.01.2018.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2018, розгляд скарги призначено на 18.01.2018.

Ухвалою від 18.01.2018 відмовлено у задоволенні скарги ПАТ "Таврійська будівельна компанія" на бездіяльність посадових осіб органів державної виконавчої служби № 497-1/07 від 25.10.2017 в частині вимог про:

- визнання незаконною бездіяльності відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо не надіслання на адресу публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" постанови про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 13.09.2017 року з ідентифікатором для доступу до інформації про виконавче провадження;

- зобов'язання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вжити заходів примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/5093/17, виданого 07.06.2017, шляхом накладення арешту на всі поточні рахунки (грошові кошти) ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" у розмірі загальної суми стягнення, з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження і штрафів.

Та скаргу ПАТ "Таврійська будівельна компанія" на бездіяльність посадових осіб органів державної виконавчої служби № 497-1/07 від 25.10.2017 в частині вимог про визнання незаконної бездіяльності відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо не накладення арештів на поточні рахунки (грошові кошти) боржника - ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" залишено без розгляду.

17.01.2018 скаржником було подано до суду клопотання про винесення постанови про накладення штрафу на учасника процесу, яким останній просив суд в порядку ч.1 і ч. 2 ст. 135 ГПК України винести постанову про стягнення в дохід державного бюджету з Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України штрафу за ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, неподання витребуваних судом доказів без поважних причин.

В судовому засіданні 18.01.2018 зазначене клопотання досліджене, в той же час, в резолютивній частині ухвали від 18.01.2018 по справі №904/5093/17 господарським судом не зазначено про результати розгляду клопотання про винесення постанови про накладення штрафу на учасника процесу, з приводу чого суд вважає за доцільне постановити додаткову ухвалу та відмовити в задоволенні клопотання з наступних підстав.

В обґрунтування поданого клопотання скаржник посилався на те, що ухвалою від 14.12.2017 Господарський суд Дніпропетровської області зобов'язав ВПВР ДДВС МЮУ надати до суду завірені копії матеріалів зведеного виконавчого провадження. докази накладення арешту на грошові кошти та майно боржника в межах виконавчого провадження № 54560518 та зведеного виконавчого провадження № 54404570. ВПВР ДДВС МЮУ проігнорував вимогу суду та не надав ані завірені копії матеріалів зведеного виконавчого провадження, ані докази накладення арешту на грошові кошти та майно боржника в межах виконавчого провадження № 54560518 та зведеного виконавчого провадження № 54404570.

Ухвалою від 10.01.2018 Господарський суд Дніпропетровської області також зобов'язав ВПВР ДДВС МЮУ надати:

- докази накладення арешту на грошові кошти та майно боржника в межах виконавчого провадження № 54560518 та зведеного виконавчого провадження № 54404570;

- письмові пояснення в разі не накладення арешту на грошові кошти та майно боржника в межах виконавчого провадження № 54560518.

Скаржник зазначає, що повторне злісне невиконання Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України процесуальних вимог суду є підставою для застосування заходів процесуального примусу, встановлених у ст. 135 ГПК України.

Розглянувши клопотання Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" суд не вбачає підстав для задоволення клопотання та накладення штрафу на Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за ухилення від вчинення дій, з наступних підстав:

Так, відповідно до ч. 1 ст. 135 ГПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов'язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 ГПК України, у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов'язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п'яти до п'ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У випадку невиконання процесуальних обов'язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд, з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника (ч. 3 ст. 135 ГПК України).

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що посилання Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" на невиконання Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України процесуальних вимог суду є необґрунтованим, оскільки витребувані судом документи були подані Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України до матеріалів справи 12.12.2017, також 09.01.2018 представником ВДВС було подано відзив на скаргу, в якому останнім було надано пояснення з приводу проведених виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2017 у справі №904/5093/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 2. ст. 232 ГПК України, процедурні питання, пов'язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

За викладених обставин суд відмовляє у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" про винесення постанови про накладення штрафу на учасника процесу.

Керуючись ст.ст. 135, 232, 246, 342 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" про винесення постанови про накладення штрафу на учасника процесу.

Ухвала набирає законної сили 18.01.2018.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1