РІШЕННЯ

17 січня 2018 року м. ТернопільСправа № 921/617/17-г/5

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрушків Г.З.

при секретарі судового засідання Ярославській З.І.

Розглянув справу

за позовом Кременецької районної комунальної лікарні, вул. Горбача, буд. 1, м.Кременець, Тернопільської області, 47004

до відповідача ОСОБА_1 закладу Тернопільської обласної ради "Тернопільська університетська лікарня", вул. Клінічна, 1, м. Тернопіль,46002

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Тернопільська обласна рада, вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль, Тернопільська обл., 46021

про cтягнення 21 463,33 грн.

За участю представників від:

Позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність №42 від 12.01.2017);

ОСОБА_3 представник (довіреність №б/н від 02.10.2017);

Відповідача: ОСОБА_4 представник (довіреність №01-2/102 від 17.01.2018)

Третя особа: ОСОБА_5 представник (довіреність №07-569 від 28.05.2015)

ВСТАНОВИВ :

Кременецька районна комунальна лікарня звернулася в господарський суд Тернопільської області із позовом про стягнення з ОСОБА_1 закладу Тернопільської обласної ради "Тернопільська університетська лікарня" 21 463,33 грн. заборгованості за комунальні послуги, а саме відшкодування теплопостачання за жовтень 2014 року квітень 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав умов укладеного між сторонами (Кременецькою районною комунальною лікарнею і ОСОБА_1 закладом Тернопільської обласної ради "Тернопільська університетська лікарня») договору оренди нежитлового приміщення, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, міст Кременецького району №9-7/4 від 01.08.2014, а саме самостійно не уклав договори на оплату комунальних послуг та не повідомив про оплату за комунальні послуги, Кременецька РКЛ як балансоутримувач переданого в оренду приміщення, вимушена була самостійно проводити розрахунки за комунальні послуги відповідно до Додатку №1, який є невідємною частиною договору оренди №9-7/4 від 01.08.2014, за які в послідуючому відповідачу були виставлені акти за надані послуги №186 від 08.05.2015, №170 від 17.04.2015, №1 від 09.01.2015, №3553 від 05.12.2014, проте відповідач даних актів не оплатив і незважаючи на надіслану йому претензію №313 від 18.03.2016 за ним (відповідачем) рахується заборгованість за комунальні послуги, а саме відшкодування теплопостачання за жовтень 2014 року квітень 2015 року в сумі 21463,33грн., яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку. При цьому позивач в обґрунтування обставин, викладених в позовній заяві, долучив до даної позовної заяви акти надання послуг: №358 від 19.08.2015.на суму 1942,68грн., № 389 від 25.09.2015р. на суму 2309,67грн., №407 від 22.10.2015р. на суму 2697,43 грн., №451 від 23.11.2015р. на суму 3912.22грн. та №476 від 10.12.2015 на суму 10601,33грн., всього на суму 21463,33грн., претензію за № 313 від 18.03.2016р. з вимогою до відповідача про погашення боргу в сумі 21463,33грн за надані протягом серпня-грудня 2015 року послуги з електропостачання, водопостачання та водовідведення та теплопостачання, а також докази направлення зазначених документів на адресу відповідача.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 01.11.2017 порушено провадження по справі та призначено розгляд справи на 06.12.2017 на 10год.00хв.

Відповідач у відзиві на позов (лист №01-2/2572 від 04.12.2017) та його уповноважений представник в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що згідно укладеного договору оренди ним отримано в строкове платне користування приміщення першого поверху хірургічного корпусу травматологічного відділення, загальною площею 163,7м.кв., та підвального приміщення, загальною площею 20,4 м.кв., що знаходяться у м. Кременець по вул. Горбачова буд. №1. Згідно з умовами договору, у відповідача був відсутній обовязок оплачувати комунальні послуги, і відповідно не були зареєстровані в територіальному органі Державної казначейської служби України, котрий здійснює казначейське обслуговування відповідача, бюджетні зобовязання відповідача з відшкодування комунальних послуг за даним договором оренди. Зазначає, що дії позивача щодо самостійного здійснення нарахування та розрахунків за комунальні послуги відповідно до додатку 1 до договору "Розрахунок відшкодування комунальних послуг" є неправомірні, оскільки жоден із пунктів та розділів договору не містить посилань на вказаний вище Додаток№1 щодо здійснення розрахунків, а тому відповідно не містить вимог щодо зобовязання відповідача здійснювати на користь позивача платежі за електричну, теплову енергію, чи інші види комунальних послуг. Відтак, такий додаток №1 несе виключно інформаційний характер для орендаря щодо укладення договорів з постачальниками комунальних послуг. Окрім того, посилаючись на вимоги Закону України "Про житлово- комунальні послуги", згідно яких відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, зазначив, що позивачем не доведено наявність договірних відносин щодо зобовязання відповідача здійснювати на його користь комунальні платежі, а відтак, вказує на обґрунтовану відсутність у нього зобовязань щодо здійснення на користь позивача будь-яких комунальних платежів, котрі без будь-яких правових підстав та повноважень нараховувались позивачем. А також зазначає, що змін до існуючого договору, у тому числі стосовно прийняття на себе відповідачем таких зобовязань з відшкодування на користь позивача комунальних послуг не вносилось, зауваживши при цьому, що договір оренди припинив свою дію 30.12.2015р. шляхом укладення додаткової угоди у звязку з утворенням з 01.01.2016р. на базі лікарні відділення гемодіалізу та повернення приміщення по акту від 30.12.2015. Разом з тим, повідомив, що позовні вимоги, котрі предявляються позивачем, щодо стягнення заборгованості за комунальні послуги теплопостачання (жовтень 2014 року квітень 2015 року) вже були предметом судового розгляду, так відповідно до постанови Львівського апеляційного господарського суду від 01 червня 2016 року у справі №921/1136/15-г/7, яка набрала законної сили, відмовлено позивачеві у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості з відповідача за комунальні послуги: відшкодування теплопостачання (жовтень 2014 року квітень 2015 року). Просить в позові відмовити.

Ухвалою господарського суду від 06.12.2017 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, залучено Тернопільську обласну раду, вул. Грушевського, 8 м. Тернопіль, Тернопільська обл., 46021 та розгляд справи відкладено на 20.12.2017 на 10:30 грн.

Позивач звернувся до суду із заявою без номера від 13.12.2017 про уточнення позовних вимог, в якій зазначає, що під час розгляду справи 06.12.2017 в судовому засіданні було встановлено, що позивачем по справі в описовій та прохальній частинах позовної заяви були допущені технічні помилки, а саме: помилково вказана сума заборгованості за комунальні послуги 22947,06грн., а мало бути 21463,33грн., та розрахунок відшкодування за теплову енергію із жовтня 2014 року по квітень 2015 року, а мало бути з серпня 2015 року по грудень 2015 року, однак як свідчить розрахунок заборгованості, що додається до позовної заяви, нарахований за період із серпня 2015 року по грудень 2015 року та становить 21463,33 грн., а тому просить уточнити позовні вимоги, а саме: стягнути з ОСОБА_1 закладу Тернопільської обласної ради "Тернопільська університетська лікарня" на користь Кременецької районної комунальної лікарні заборгованість за комунальні послуги в сумі 21463,33 грн. а саме: відшкодування теплопостачання (серпень 2015 року грудень 2015 року) на суму 21463,33 грн. Дану суму перерахувати на рахунок Кременецької районної комунальної лікарні: р/р 8785, МФО 838012, .

Ухвалою господарського суду від 20.12.2017, враховуючи, що 15.12.22017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким, зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладено в новій редакції, відповідно до п. 9 ч.1 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України, ухвалено справу №921/617/17-г/5 розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії розгляду справи по суті, розгляд справи відкладено в судовому засіданні на 17 січня 2018 року на 10год.30хв. та встановлено учасникам судового процесу строк до 16.01.2018 на подання суду заяв чи клопотань, пов'язаних з розглядом справи, а також докази, які не були подані суду в обґрунтування своїх вимог та заперечень, в т.ч. відповідачу надати пояснення з врахуванням заяви позивача про уточнення позовних вимог.

Відповідач надав суду пояснення у справі з врахуванням заяви Кременецької районної лікарні про уточнення позовних вимог (лист №01-2159 від 10.01.2018) в якій зазначив, що Тернопільська університетська лікарня не погоджується із заявленими Позивачем позовними вимогами в заяві про уточнення позовних вимог. Так на думку відповідача, позивачем в супереч ст. 73 ГПК України не надано будь-яких доказів та обставин, котрі б належним чином та в установлений спосіб підтверджували виникнення зобовязань Відповідача перед Позивачем щодо відшкодування комунальних послуг, а саме послуг теплопостачання про які мова йде в прохальній часині заяви Позивача про уточнення позовних вимог, при цьому відповідач зазначив, що відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України, зокрема такими підставами є договори та інші правочини, проте, жоден із пунктів та розділів договору оренди №9-7/4 нежитлового приміщення, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, міст Кременецького району від 01 серпня 2014 року, укладеного між Позивачем та Відповідачем, не містив вимог щодо зобовязання відповідача здійснювати на користь позивача платежі за електричну, теплову енергію чи інші види комунальних послуг. Так відповідач у поясненнях наголошує, що позивачем не надано достатніх доказів як і не доведено обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, котрі б передбачали: наявність зобовязань Відповідача відшкодувати комунальні послуги Позивачеві на підставі договору оренди №9-7/4 від 01.08.2014; наявність зобовязань Відповідача відшкодувати комунальні послуги Позивачеві на позадоговірних засадах; вчинення Позивачем дій спрямованих на підготовку проекту договору на надання житлово-комунальних послуг та направлення його на підписання Відповідачеві, як і не доведено ухилення Відповідача від укладення такого договору у спірний період (з серпня 2015 по грудень 2015 року) та виникнення спору з цього приводу, а тому просить відмовити у задоволенні позовної заяви ( з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) повністю по кожній із заявлених позовних вимог

Третя особа надала суду пояснення по суті заявлених позовних вимог (лист №07-54 від 15.01.2017), у яких Тернопільська обласна рада просить врахувати те, що відповідно зобовязання щодо оплати комунальних послуг у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо-, електропостачанням, опаленням виникають на підставі договору відповідно до частин першої і другої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (чинного на момент укладення договору оренди між позивачем і відповідачем), згідно з якими відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, також зі змісту пунктів 5.8 і 5.9 договору оренди нежитлового приміщення від 1 серпня 2014 року №9-7/4 однозначно випливає визнаний сторонами обовязок орендаря (відповідача) самостійно укладати договори: на постачання електричної енергії з субєктами електроенергетики; на постачання теплової енергії - з теплопостачальною організацією, тому третя особа вважає, що домагатися і забезпечувати укладення відповідачем (орендарем) договору з теплопостачальною організацією повинен позивач (орендодавець), проте, як вбачається з наданих доказів, між комунальним підприємством Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго» (як постачальною організацією) і Тернопільською університетською лікарнею (як споживачем) не укладався договір на постачання теплової енергії в нежитлове приміщення, орендоване у Кременецької районної комунальної лікарні. Крім того, третя особа просить врахувати, що бюджетні зобовязання відповідача з відшкодування комунальних послуг за укладеним з позивачем договором оренди нежитлового приміщення не були зареєстровані в територіальному органі Державної казначейської служби України, що здійснює його казначейське обслуговування, а у кошторисі доходів та видатків відповідача на 2014 і 2015 роки асигнування на відшкодування комунальних послуг за договором оренди нежитлового приміщення не передбачалися, двохсторонні акти звірки розрахунків відповідачем не підписувалися. Також просить врахувати, що Тернопільська обласна рада заперечує проти позову Кременецької районної комунальної лікарні і підтримує надані суду Тернопільською університетською лікарнею відзив від 04 грудня 2017 року та пояснення від 10 січня 2018 року, таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, Тернопільська обласна рада вважає, що позивачем не доведено наявності між сторонами договірних відносин та зобовязання відповідача здійснювати на користь позивача платежі за теплову енергію, а тому просить суд відмовити позивачеві у задоволення позовних вимог повністю.

Позивач будь-яких заяв чи клопотань, пов'язаних з розглядом справи, а також доказів, які не були подані суду в обґрунтування своїх вимог, на день розгляду справи суду не надав, його уповноважений представник в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з врахування заяви про уточнення позовних вимог, а також зазначив, що підставою звернення з даним позовом до суду стало заключення Державної Фінансової інспекції, викладене в листі від 25.07.2014, а саме попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства, виявленого під час проведення у 2014 році перевірки діяльності позивача, зокрема було встановлено, що Кременецькою лікарнею в листопаді-грудні 2013 року та в січні-квітні 2014 року було здійснено видатки на оплату комунальних послуг: електропостачання, тепло постачання, водопостачання та водовідведення за іншу юридичну особу, а саме за комунальний заклад Тернопільської обласної ради "Тернопільська університетська лікарня" і відповідно було зобовязано Кременецьку районну комунальну лікарню усунути виявлені недоліки.

Окрім того, представник позивача в ході судового засідання зазначив, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за комунальні послуги в сумі 21463,33грн., а до комунальних послуг відносяться послуги як з теплопостачання, так і з електропостачання та з водопостачання і водовідведення.

Уповноважений представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позов та у поясненнях з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог та просить у позові відмовити в повному обсязі. Щодо посилання позивача на лист Фінансової інспекції від 25.07.2014 року як на підставу звернення з даним позовом до суду, зазначив, що такий лист не був наданий суду у встановленому порядку, тобто до початку розгляду справи по суті і відповідач з ним не ознайомлений, окрім того, зазначив, що позивач заявляє свої вимоги щодо стягнення заборгованості за період з серпня по грудень 2015 року, а лист датований 25.07. 2014 і відповідно не може вимагати усунення недоліків за період, який щн не настав.

Уповноважений представник третьої особи в судовому засіданні подані третьої особою пояснення по суті позовних вимог підтримав повністю. При цьому звернув суду увагу на те, що рішенням Тернопільської обласної ради №555 від 10.05.2017 було затверджено Статут Тернопільської університетської лікарні у новій редакції, в п.1.1 якого зазначено, що найменування закладу приведено у відповідність до вимог статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських організації та відповідно до п.1.2. Тернопільська університетська лікарня є правонаступником комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня». Щодо доручення позивачем до матеріалів справи листа фінансової інспекції від 25.07.2014 року заперечує, посилаючись на те, що даний лист не був долучений позивачем до позовної заяви та не був наданий суду у встановлений судом строк, тобто до початку судового розгляду даної справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представників сторін, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, господарським судом встановлено наступне:

- 01.08.2014р. між Кременецькою районною комунальною лікарнею (надалі Орендодавець/позивач по справі) та ОСОБА_1 закладом Тернопільської обласної ради "Тернопільська Університетська лікарня", який перейменований у Тернопільську університетську лікарню, про що у встановленому законом порядку 01.06.2017 державним реєстратором внесено зміни до ЄДРЮОФОПтаГФЮ (надалі Орендар/відповідач по справі) укладено договір оренди нежитлового приміщення, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, міст Кременецького району №9-7/4, відповідно до умов п.1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування згідно з актом приймання-передачі приміщення, що перебуває на балансі Кременецької районної комунальної лікарні, площею 163,7 кв.м., розміщеного за адресою Тернопільська область, Кременецький район, м. Кременець вул. Горбача, будинок 1, на першому поверсі хірургічного корпусу травматологічного відділення Кремецької районної комунальної лікарні та підвальне приміщення, площею 20,4 кв.м., розміщеного за адресою Тернопільська область, Кременецький район, м. Кременець вул. Горбача, будинок 1, у підвальному приміщенні хірургічного корпусу травматологічного відділення Кремецької районної комунальної лікарні. Приміщення передається в оренду з метою продовження робіт щодо відкриття сателітного гемодіалізного відділення.

- згідно п. 1.2 договору, приміщення передається в оренду разом з частиною комплексу взаємоповязаного устаткування і споруд призначеного для передачі, розподілу чи споживання електричної енергії; виробництва і транспортування теплової енергії; експлуатації водопровідних і каналізаційних мереж;

- Орендар вступає у строкове платне користування приміщення у термін вказаний у договорі але не раніше дати підписання сторонами договору та акта приймання-передачі,при цьому власником приміщення залишається Кременецька районна рада, а Орендар користується ним протягом строку оренди (п.п.2.1,2.2 договору);

- орендна плата визначається на підставі "Методики розрахунку орендної плати і порядку використання плати за оренду державного майна", затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року №786, згідно п.10 якої, розмір орендної плати за оренду нерухомого майна бюджетним організаціям становить 1 грн. в рік (п.3.1 договору);

- відповідно до розділу 5 договору Орендар зобов'язується, зокрема:

- використовувати орендоване приміщення відповідно до його призначення та умов договору, своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату (п.п. 5.1,5.2 договору оренди);

- відповідно до п.1.11 Правил користування електричною енергією самостійно укладати договори на постачання електричної енергії з субєктами електроенергетики (п.5.8 договору);

- своєчасно і самостійно укладати договори: з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії, водопостачання та вивезення твердих побутових відходів; на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації; на вивіз твердих побутових (виробничих) відходів (п.5.9 договору);

- Орендодавець має право передати Орендарю повноваження щодо врегулювання договірних відносин з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; водопостачання та вивезення твердих побутових відходів; на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації; на вивіз твердих побутових (виробничих) відходів (п.8.4 договору);

- договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, і діє з 01 серпня 2014р. до 30 червня 2017р. включно (п.10.1 договору).

Додатком №1 до договору оренди нежитлового приміщення від 01.08.2014р. сторони погодили "Розрахунок відшкодування комунальних послуг", зокрема:

- розрахунок суми відшкодування за використання електричної енергії проводиться відносно рахунків виставлених постачальником електроенергії, згідно показників лічильника обліку електроенергії №3548551, розташованому в приміщенні першого поверху хірургічного корпусу травматологічного відділення Кремецької районної комунальної лікарні;

- розрахунок суми відшкодування за використання послуг з питного водопостачання та приймання вод до комунальної каналізації, відносно рахунків виставлених постачальником питної води та послуг приймання вод до комунальної каналізації, згідно показників лічильників обліку питної води №3373805, №2432226 розташованих в приміщенні хірургічного корпусу травматологічного відділення Кремецької районної комунальної лікарні;

- розрахунок суми відшкодування за постачання пари та гарячої води в приміщеннях ОСОБА_1 закладу Тернопільської обласної ради "Тернопільська Університетська лікарня" за відповідною формулою: СВ=ЗС/ЗООП*ООП де: СВ- сума відшкодування; ЗС - загальна сума згідно рахунку постачальника; ЗООП- загальний обєм опалювальної площі приміщень Балансоутримувача, згідно із Додатком №1 "Таблиця даних споживача" до типового договору про постачання теплової енергії в гарячій воді №10016;ООП об'єм опалювальних приміщень зайнятих Орендарем.

На виконання умов договору оренди, позивач (Орендодавець) передав, а Орендар прийняв в користування частину нежитлового приміщення площею 163,7 кв.м., яке знаходиться на першому поверсі хірургічного корпусу травматологічного відділення Кремецької районної комунальної лікарні та підвальне приміщення площею 20,4 кв.м.,за адресою Тернопільська область, Кременецький район, м. Кременець вул. Горбача,1, що підтверджується Актом приймання-передачі орендованого приміщення від 01.08.2014р., який підписаний уповноваженими представниками сторін та засвідчений печатками установ. Відповідно до Акту приймання передачі, приміщення передається у задовільному стані (належним чином засвідчена копія акта знаходиться в матеріалах справи).

30.12.2015р. сторони уклали Додаткову угоду до договору оренди нежитлового приміщення, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, міст Кременецького району №9-7/4, відповідно до п. 1 якої, сторони вирішили припинити дію договору оренди №9-7/4 від 01.08.2014р. за взаємною згодою з 01.01.2016р. у звязку з утворенням на базі Кременецької районної комунальної лікарні відділення гемодіалізу з 01.01.2016р.

Як слідує з матеріалів справи, 30.12.2015р нежитлове приміщення площею 163,7 кв.м. та підвальне приміщення загальною площею 20,4 кв.м. за адресою Тернопільська область, Кременецький район, м. Кременець вул. Горбача,1 повернуто Орендарем Орендодавцю, про що складено Акт повернення частини нежитлового приміщення Орендарем КЗ ТОР «Тернопільська університетська лікарня» Орендодавцю Кременецька РКЛ від 30.12.2015, який підписаний представниками сторін без заперечень (належним чином засвідчена копія даного акта знаходиться в матеріалах справи).

Однак, позивач у позовній заяві стверджує, що відповідач не виконав взяті на себе зобовязання щодо відшкодування вартості комунальних послуг, а саме послуг теплопостачання, за період з серпень 2015 грудень 2015р., на підтвердження чого позивач надав направлені відповідачу акти надання послуг: №358 від 19.08.2015.на суму 1942,68грн., № 389 від 25.09.2015р. на суму 2309,67грн., №407 від 22.10.2015р. на суму 2697,43 грн., №451 від 23.11.2015р. на суму 3912.22грн. та №476 від 10.12.2015 на суму 10601,33грн., всього на суму 21463,33грн. та претензію за № 313 від 18.03.2016р., з яких слідує, що надані послуги включають в себе споживання електричної енергії, водопостачання та водовідведення, а також теплопостачання.

Разом з тим, повивач на підтвердження правомірності відшкодування коштів надав рахунки ОСОБА_1 підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго», ОСОБА_1 підприємства Кременецької міської ради «Міськводгосп» та ВАТ «Тернопільобленерго» Кременецького району електричних мереж та платіжні доручення про оплату позивачем наданих йому послуг за період серпень 2015р.- грудень 2015р.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

- відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема, такими підставами є: договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти; з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування, з рішення суду.

Зобов'язання щодо оплати комунальних послуг (комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством) виникають на підставі договору, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", згідно яких відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до п. п. 1, 5 ч. 3 ст. 20 та п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до ч.ч.1,2ст.32 ЗУ "Про житлово комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати такі послуги регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07. 2005 р. N 630 (далі Правила).

Відповідно до п.8 Правил, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, текст якого затверджений постановою КМУ від 21.07.2005 р. N 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2009р. N 933 з подальшими змінами).

Так, відповідно до п.п.6,7 Типового договору плата за надані послуги справляється за нормами споживання та за наявності засобів обліку води і теплової енергії за їх показаннями згідно з пунктами 10 - 13 Правил. Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності засобів обліку без урахування їх показань не допускається, при цьому виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку і оплачуються споживачем послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (п.п.10,12 Правил).

Таким чином, виходячи з системного аналізу змісту ст. ст. 11, 509 ЦК України та ч. 1 ст. 19, п. п. 1, 5 ч. 3 ст. 20, п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відносини між сторонами по справі (виконавцем та споживачем), як учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг, повинні ґрунтуватися на договорі про надання житлово-комунальних послуг, укладеному на основі типового договору, а обов'язку споживача (відповідача) оплачувати вартість житлово-комунальних послуг має передувати виконання позивачем обов'язку підготувати договір на надання житлово-комунальних послуг та надати його на підписання споживачу.

Відповідно до статті 638 ЦК України,ст.180 ГК України, договір вважається укладеним, коли між сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода, при цьому, сторони, при укладенні господарського договору зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Порядок укладення та виконання договорів оренди державного та комунального майна регулюється Законом України "Про оренду державного та комунального майна", стаття 10 якого, визначає умови, які є істотними для даних договорів і мають відповідати типовому договору оренди відповідного майна. Щодо майна комунальної власності, то типові договори оренди комунального майна розробляє і затверджує орган місцевого самоврядування. При цьому, дана норма Закону передбачає, що за згодою сторін у договорі оренди можуть бути передбачені й інші умови. Такою умовою є передбачені сторонами договору оренди умови щодо самостійного укладення Орендарем договорів на отримання та оплату комунальних послуг.

Як слідує з матеріалів справи, та про що не заперечують сторони у справі, між Тернопільською університетською лікарнею як Споживачем та ОСОБА_1 підприємством теплових мереж Тернопільської обласної ради "Тернопільтеплокомуненерго" як Енергопостачальною організацією, ОСОБА_1 підприємством Кременецької міської ради «Міськводгосп», як водопостачальною організацією та ВАТ «Тернопільобленерго» Кременецьким районом електричних мереж, як постачальником електричної енергії, не укладалися договори: на постачання теплової енергії; водопостачання та водовідведення; на постачання електричної енергії в нежитлове приміщення площею 163,7 кв.м. та підвальне приміщення загальною площею 20,4 кв.м. за адресою Тернопільська область, Кременецький район, м. Кременець вул. Горбача,1, як це передбачено п.п.5.8., 5.9, 8.3., 8.4 умов договору оренди;

- сторонами не вносилося будь яких змін у п.п.5.8., 5.9, 8.3, 8.4 умов договору оренди, згідно яких Орендодавець передає Орендарю повноваження на самостійне укладення договорів на постачання електричної енергії з субєктами енергетики; з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії, водопостачання та вивезення твердих побутових відходів; на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації; на вивіз твердих побутових (виробничих) відходів, а Орендар зобовязується такі укласти,;

- Додаток №1 до Договору оренди "Розрахунок відшкодування комунальних послуг" не є договором про надання комунальних послуг в розумінні вищезазначених норм чинного законодавства, як стверджують представники позивача, та не містить вимог щодо зобовязання відповідача сплачувати суми відшкодування позивачу. Згідно п.12 Договору оренди даний Додаток є його невід'ємною частиною, при цьому, жоден із розділів Договору оренди не містить посилань на нього щодо здійснення розрахунків, тому такий містить інформаційний характер для Орендаря щодо укладення договорів з постачальниками комунальних послуг.

При таких обставинах, позивач не довів наявність між сторонами договірних відносин та зобовязання відповідача здійснювати на його користь платежі за комунальні послуги, а саме за теплову енергію.

Окрім того, як слідує зі змісту прохальної частини позовної заяви та заяви про уточнення позовних вимог, предметом спору є стягнення заборгованості за комунальні послуги в сумі 21463,33грн, а саме відшкодування теплопостачання серпень 2015 року грудень 2015 року на суму 21463,33грн., проте в описовій частині позовної заяви позивач в обґрунтування підстав позову, посилається на ст. 224 Господарського кодексу України, яка регулює підстави відшкодування збитків .

Так, у відповідності до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки. Під збитками розуміються витрати, зроблені стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які б управнена сторона одержала у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3)причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини. Якщо хоча б один елемент складу правопорушення відсутній, то за загальним правилом, це виключає настання відповідальності, передбаченої статтею 623 Цивільного кодексу України.

Отже, за приписами наведених норм позивач повинен довести суду належними та допустимими доказами факт заподіяння йому збитків, розмір цих збитків, невиконання зобов'язань відповідачем та причинний зв'язок між невиконанням зобов'язання і заподіяними збитками.

Позивач не довів протиправної поведінки відповідача належними доказами, а навпаки підтвердив свою бездіяльність. Так, враховуючи редакцію п.п. 5.9,8.4 умов Договору оренди, проект договору на постачання теплової енергії, згідно ЗУ "Про житлово комунальні послуги" мав складати КП"Тернопільтеплокомуненерго", при цьому позивач мав повідомити останнього про умови договору оренди та необхідність укладення самостійного договору на постачання теплової енергії із орендарем та внести зміни у діючий Договір, укладений між ним (позивачем) та теплопостачальною організацією) КП"Тернопільтеплокомуненерго щодо площі опалення приміщень лікарні, проте таких доказів позивачем суду не надано.

При цьому судом не можуть бути прийняті до уваги посилання позивача в судовому засіданні, як на підставу звернення з даним позовом до суду, на лист Фінансової інспекції від 25.07.2014, в якому, за твердженням позивача, містилися попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства, виявленого під час проведення у 2014 році перевірки діяльності позивача, зокрема, було встановлено, що позивачем в листопаді-грудні 2013 року та в січні-квітні 2014 року було здійснено видатки на оплату комунальних послуг: електропостачання, теплопостачання, водопостачання та водовідведення за іншу юридичну особу, а саме за комунальний заклад Тернопільської обласної ради "Тернопільська університетська лікарня" і відповідно було поставлено вимоги про усунення виявлених недоліків, оскільки такий лист не зазначений позивачем в позовній заяві та в заяві про уточнення позовних вимог як підстава для звернення з даним позовом до суду та не додано як доказ, а відповідно до вимог п.3ч.2ст.46 ГПК України позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання, проте позивач не подав суду такої заяви (письмової заяви про зміну підстав позову), хоча таке право судом було надано позивачу ухвалою суду від 20.12.2017, якою встановлено учасникам судового процесу строк до 16.01.2018 року на подання суду заяв чи клопотань, пов'язаних з розглядом справи, а також доказів, які не були подані суду в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Положеннями ч. ч. 1-2 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За умовами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Позивач не довів належними доказами підстави звернення до відповідача з позовом, невиконання ним господарських зобовязань, не надав доказів узгодження, в установленому законом порядку, а саме шляхом укладення договору, так як іншого шляху чине законодавство не передбачає, які комунальні послуги зобовязується відшкодувати відповідач позивачу, в якому розмірі та порядку проводити їх оплату, строк дії договору.

При таких обставинах, позовні вимоги задоволенню не підлягають, як такі, що не доведені належними та допустимими доказами.

З врахуванням вимог ст.129 ГПК України суд приходить до висновку, що судові витрати у справі слід покласти на Позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13-17, 73-79, 86, 91, 123, 129, 165-169, 194-196, 198, 202, 233, 236-241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В позові Кременецької районної комунальної лікарні про стягнення 21463,33грн. відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 ГПК України.

У той же час згідно пункту 17.5 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 22.01.2018р.

Суддя Андрушків Г.З.