УХВАЛА

10 січня 2018 року Справа № 11/494

Суддя Масловський С.В., розглянувши матеріали скарги дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, м.Київ

на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконання рішення господарського суду Луганської області від 17.09.2007 у справі № 11/494

за позовом дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України (місцезнаходження: 04116, м.Київ, вул. Шолуденка, 1)

до відповідача ОСОБА_1 обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства Луганськтеплокомуненерго, (місцезнаходження: 91055, вул. Карла Маркса, 54, м. Луганськ)

про стягнення 15605941,76 грн.

Орган виконання судового рішення відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул. Городецького, 13)

У засіданні брали участь:

від позивача - представник не прибув,

від відповідача - представник не прибув,

від відділу примусового виконання рішень - ОСОБА_2, довіреність №2095/20-3-08 від 29.09.2017,

В С Т А Н О В И В:

Господарським судом Луганської області розглядалась скарга на рішення державного виконавця від 26.10.2016 №31/13-3985 у справі № 11/494 за позовом дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України до ОСОБА_1 обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємстваЛуганськтеплокомуненерго про стягнення 15605941,76 грн.

Ухвалою суду (суддя Зюбанова Н.М.) від 14.12.2016 скаргу стягувача ДК "Газ України" НАК Нафтогаз України на дії державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України задоволено частково. Визнано незаконними дії ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України по поверненню стягувачу без прийняття до виконання наказу суду від 05.10.2007 по справі №11/494 за повідомленням від 11.10.2016. Визнано недійсним повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 11.10.2016 №723/20.1/10. Зобовязано ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України вчинити дії щодо прийняття виконавчого документа до виконання та відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу суду від 05.10.2007 по справі №11/494. У задоволенні решти вимог за скаргою відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 20.03.2017 апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Луганської області від 14.12.2016 по справі №11/494 залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду Луганської області від 14.12.2016 по справі №11/494 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.09.2017 касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України частково задоволено.

Ухвалу господарського суду Луганської області від 14.12.2016 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 20.03.2017 у справі №11/494 скасовано, а справу №11/494 Господарського суду Луганської області передано на новий розгляд до господарського суду Луганської області.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 26.12.2017 скаргу призначено до розгляду на 05.01.2018 (суддя Корнієнко В.В.).

У зв'язку з перебуванням у відпустці судді господарського суду Луганської області Корнієнка В.В., відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, здійснено повторний автоматизований розподіл скарги між суддями та, за результатами якого зазначену скаргу передано на розгляд судді Масловського С.В.

04.01.2018 через канцелярію Господарського суду Луганської області від відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов відзив на скаргу, в якому заперечує проти вимог скарги, вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки вважає, що державним виконавцем норми законодавства України при винесенні повідомлення від 11.10.2016 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання були дотримані.

10.01.2018 через канцелярію Господарського суду Луганської області від відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшло клопотання про закриття провадження у справі №11/494 у звязку з відсутністю предмета спору, посилаючись на те, що 01.02.2017 року постановою державного виконавця було відкрите виконавче провадження №52604157.

10.01.2018 у судове засідання прибув представник органу виконання рішення.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За приписами ст. 124 Конституції України та ст. 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Закон України Про виконавче провадження № 1404-VIII від 02.06.2016 року набрав чинності 05.10.2016.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих та перехідних положень до Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 визнано такими, що втратили чинність з дня набрання чинності цим Законом, зокрема, Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999, крім статті 4, яка втрачає чинність через три місяці з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

В силу вимог ч.3 ст. 5 Цивільного кодексу України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Крім того, пунктом 7 перехідних положень Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VІІІ встановлено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Отже, за загальним правилом, новий акт законодавства застосовується до тих прав та обовязків, що виникли після набрання ним чинності.

Вищевказані висновки викладені в рішеннях Конституційного суду України від 05.04.2001р. №3-рп/2001 та від 09.02.1999р. №1-рп/99.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 27.05.2016 наказ Господарського суду Луганської області №11/494 від 05.10.2007 повернуто стягувачу на підставі п. 9 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" у звязку з встановленою забороною на звернення коштів боржника відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» із правом повторного предявлення виконавчого документу для виконання до 27.05.2017.

Першим етапом виконавчого провадження є його відкриття державним виконавцем на підставі належного виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення відповідно до ст. 19 Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 в редакції від 28.12.2015. З огляду на повернення наказу Господарського суду Луганської області №11/494 від 05.10.2007 постановою державного виконавця від 27.05.2016 виконавчі дії станом на 27.05.2016 не розпочались.

В подальшому, Дочірня компанія Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України 04.10.2016, згідно відмітки на сторінці №3 реєстру передачі документів, підписаного представниками позивача та відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, завіреного печатками позивача та відділу, звернулась до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження № 31/13-3652 від 03.10.2016 додавши оригінал наказу Господарського суду Луганської області № 11/494 від 05.10.2007.

19.10.2016 на адресу стягувача від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшло повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання №723/20.1/10 від 11.10.2016 разом з оригіналом наказу Господарського суду Луганської області на підставі п.10 ч.4 ст.4 Закону України Про виконавче провадження № 1404-IIIV та п.4 розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 в редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5, у звязку з тим, що сума стягнення відповідно до наказу Господарського суду Луганської області №11/494 від 05.10.2007 складає 15631559,76 грн., тобто виконавчий документ було предявлено не за підвідомчістю.

Відповідно до п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-IIIV виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Згідно п.4 розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень в редакції від 29.09.2016 відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, Кабінет Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, Національне антикорупційне бюро України, Вища рада юстиції, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи або сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Проте, суд зазначає, враховуючи те, що Закон України Про виконавче провадження № 1404-IIIV від 02.06.2016 року та Інструкція з організації примусового виконання рішень в редакції наказу Міністерства юстиції України №2832/5 від 29.09.2016 набрали чинності з 05.10.2016, а Дочірня компанія Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, згідно відмітки на сторінці №3 реєстру передачі документів, підписаного представниками позивача та відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, завіреного печатками позивача та відділу, звернулась до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження 04.10.2016, зазначені нормативно-правові акти не застосовуються до спірних правовідносин.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що предявлення стягувачем наказу Господарського суду Луганської області №11/494 від 05.10.2007 відбулось під час дії попередньої редакції Закону України Про виконавче провадження №606-XIV від 21.04.1999, відповідно до ст.21 якого на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими сума зобов'язання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті. За таких обставин, державним виконавцем безпідставно було застосовано положення Закону України Про виконавче провадження № 1404-VIII від 02.06.2016 та Інструкцію з організації примусового виконання рішень в редакції наказу Міністерства юстиції України №2832/5 від 29.09.2016 та безпідставно повернуто виконавчий документ стягувачу.

За таких обставин вимоги заявника, а саме: про визнання незаконними дії ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України по поверненню стягувачу без прийняття до виконання наказу суду від 05.10.2007 по справі №11/494; визнання недійсним повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 11.10.2016 №723/20.1/10 є законними обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, та такими що підлягає задоволенню.

Щодо клопотання відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закриття провадження у справі №11/494 у звязку з відсутністю предмета спору суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що заявою №31/13-46 від 06.01.2017 стягувач звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з проханням відкрити виконавче провадження на підставі ухвали Господарського суду Луганської області №11/494 від 14.12.2016.

01.02.2017 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про відсутність предмету спору, щодо вимоги скарги зобовязати ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України вчинити дії щодо прийняття виконавчого документа до виконання та відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу суду від 05.10.2007 по справі №11/494, у звязку з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.02.2017 та про необхідність задоволення клопотання ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про закриття провадження у справі в частині: зобовязати ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України вчинити дії щодо прийняття виконавчого документа до виконання та відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу суду від 05.10.2007 по справі № 11/494.

Таким чином, провадження у справі в частині зобовязати ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України вчинити дії щодо прийняття виконавчого документа до виконання та відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу суду від 05.10.2007 по справі № 11/494 слід закрити на підставі п.2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 120, 231, 339 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу №31/13-3485 від 26.10.2016 Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити частково.

2. Визнати незаконними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по поверненню стягувачу без прийняття до виконання наказу суду від 05.10.2007 по справі №11/494.

3. Визнати недійсним повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 11.10.2016. № 723/20.1/10.

4. Провадження у справі за скаргою Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України в частині: зобовязати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчинити дії щодо прийняття виконавчого документа до виконання та відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу суду від 05.10.2007 по справі № 11/494 - закрити.

Суддя С.В. Масловський

Ухвала набирає законної сили 15.01.2018

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складання повного тексту ухвали.