КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2018 р. Справа№ 910/10780/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Отрюха Б.В.

Тищенко А.І.

секретар судового засідання: Ніконенко Ю.А.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 18 січня 2018 року.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 (повний текст складено 25.09.2017)

у справі №910/10780/17 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»

про стягнення 132 316,50 грн.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «РУШ» (далі, позивач або ТОВ «РУШ») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі, відповідач або ПрАТ «СК «УСГ») про стягнення 132 316,50 грн. страхового відшкодування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що під час дії Договору страхування №12-2803-13-00017 від 27.08.2013, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «РУШ» (страхувальником) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» (страховиком), 01.06.2014 сталася пожежа в магазині за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 129 (магазин Єва 117), внаслідок чого було пошкоджено майно ТОВ «РУШ», сума збитку позивача складає 132 316,50 грн. Позивач неодноразово звертався до відповідача із вимогами щодо виплати йому страхового відшкодування, однак, відповідачем така виплата здійснена не була, що і стало підставою звернення до суду із даним позовом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 у справі №910/10780/17 позов задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» суму страхового відшкодування у розмірі 132 316,50 грн. та 1 984,75 грн. судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та належних доказів на заперечення відомостей, повідомлених позивачем, суду не надав. У відповідача згідно Договору страхування №12-2803-13-00017 від 27.08.2013 наявний обов'язок здійснити виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 132 316,50 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 у справі №910/10780/17 скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржене рішення, не врахував, що позивачем було порушено вимоги пункту 10 розділу 8 Договору страхування №12-2803-13-00017 від 27.08.2013 та не надано відповідачу лист від вигодонабувача за договором (ПАТ «Дельта Банк»), який підтверджує його згоду чи незгоду на виплату страхового відшкодування страхувальнику. З огляду на це, у страховика не було підстав для виплати страхового відшкодування страхувальнику, а заявлений позов є передчасним.

Також, скаржник зазначив, що 29.09.2017 (після прийняття оскарженого рішення) на електронну адресу страховика надійшов лист представника позивача, яким товариство повідомило ПрАТ «СК «УСГ» про те, що вигодонабувачем, а саме ПАТ «Дельта Банк», на адресу ПрАТ «СК «УСГ» направлена відповідь в порядку пункту 10 розділу 8 Договору страхування №12-2803-13-00017 від 27.08.2013. Після виконання ТОВ «РУШ» вказаних умов договору ПАТ «СК «УСГ» було складено страховий акт №ДКЦВ-8346 від 02.10.2017 та перераховано ТОВ «РУШ» 124 011,36 грн. страхового відшкодування.

Водночас, відповідач наголосив на безпідставності стягнення судом першої інстанції страхового відшкодування в розмірі 132 316,50 грн., оскільки сума страхового відшкодування у відповідності до умов пункту 2.9. договору страхування повинна бути зменшена на суму франшизи в розмірі 8 305,14 грн. та становить 124 011,36 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу відповідача було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 23.11.2017.

У зв'язку з перебуванням головуючого судді Михальської Ю.Б. у відпустці, судове засідання, призначене на 23.11.2017, не відбулося.

З огляду на вихід головуючого судді Михальської Ю.Б. з відпустки та необхідність розгляду апеляційної скарги відповідача, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2017 розгляд справи було призначено на 19.12.2017.

18.12.2017 представник позивача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 у справі №910/10780/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» - без задоволення. Позивач у відзиві зазначив, що оскільки у нього станом на 25.02.2015 у повному обсязі були виконані зобов'язання перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором №5К-Н від 26.05.2010, про що він неодноразово повідомляв відповідача, страхове відшкодування не потребує дозволу Банку (вигодонабувача за договором страхування).

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 19.12.2017, не з'явився та 11.12.2017 подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з участю в іншому судовому засіданні.

15.12.2017 набрав чинності Закон України №2147-VIII від 03.10.2017 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до пункту 9 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи неявку у судове засідання представника відповідача, причини неявки якого були визнані судом поважними, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2017 розгляд справи було відкладено на 16.01.2018.

У судовому засіданні 16.01.2018 судом у порядку статті 216 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 18.01.2018.

Згідно з частиною 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог частини 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, просив залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, у позові відмовити.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає зміні, а позовні вимоги частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як підтверджується матеріалами справи, 27.08.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «РУШ» (страхувальник, позивач) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» (страховик, відповідач) було укладено Договір добровільного страхування майна №12-2803-13-00017 (далі, Договір), за умовами якого страхувальник передає, а страховик приймає на страхування рухоме майно, визначене згідно з переліком у Додатку № 1, 2 до цього договору, що передане в заставу згідно договорів застави №696 від 26.05.2010, №697 від 26.05.2010 та кредитного договору №5К-Н.

Згідно умов договору страхування предметом страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном. зазначеним в розділ 1 цього договору.

Відповідно до умов Договору дійсна вартість майна становить 50 490 153,58 грн.; страхова сума за договором складає - 50 490 153,58 грн.

За умовами Договору страхувальник призначає вигодонабувачем Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».

Згідно з умовами даного договору відшкодовуються збитки внаслідок знищення, пошкодження або втрати майна, зазначеного в розділі 1 цього договору, внаслідок настання таких подій: вогонь (пожежа, вибух, улар блискавки); стихійні явища (буря, вихор, ураган, смерч, шторм, град, дощі, тиск снігового шару, повінь, надходження підґрунтових вод, паводок, льодохід, переміщення чи осідання ґрунту, зсув, обвал, землетрус, гірські обвали і схід лавин); неправомірні дії третіх осіб, а саме: крадіжка зі зламом, грабіж, розбійний напад, умисне або необережне знищення або пошкодження майна третіми особами (включаючи вандалізм, хуліганство); падіння літальних апаратів; наїзд автотранспорту.

За умовами пункту 2.11. Договору періодом страхування є 28.08.2013-27.08.2014.

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, під час дії Договору страхування, а саме 01.06.2014, сталася пожежа в магазині за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 129 (магазин Єва 117), внаслідок чого було пошкоджено майно, яке знаходилося в даному приміщенні. Згідно Порівняльної відомості результатів інвентаризації товарно-матеріальних цінностей від 03.06.2014 по магазину «Ева-117», сума збитку позивача складає 132 316,50 грн. (сто тридцять дві тисячі триста шістнадцять гривень, 50 копійок).

02.06.2014 страхувальник шляхом направлення поштового відправлення на адресу страхової компанії звернувся до останньої із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування з доданням документів, які є необхідними в разі настання страхового випадку (зазначене підтверджується копією накладної експрес-доставки №1914613).

04.10.2014 на електронну адресу від відповідача надійшов електронний лист, в якому відповідач зазначив про необхідність повторного надання документів, у зв'язку з частковою втратою страхової справи. На вимогу відповідача позивачем підготовлено та передано страховику супровідний лист з необхідними документами від 07.11.2016 №07/11.

Отримавши від відповідача лист №03/4162, позивач підготував та надав супровідним листом від 16.12.2016 № 16/12-2 витребувані документи з урахуванням документів, які були надані раніше з супровідним листом від 07.11.2016 № 07/11.

Не отримавши до 02.06.2017 страхового відшкодування, позивачем було направлено запит на адресу страховика щодо надання інформації про розгляд справи, проте відповідачем відповідь на зазначений лист надана не була.

09.06.2017 на адресу позивача від відповідача надійшов лист, в якому останній повідомив страхувальника про те, що для прийняття рішення щодо випалити страхового відшкодування по події необхідно надати дозвіл вигодонабувача (ПАТ «Дельта-Банк») про згоду (незгоду) на виплату страхового відшкодування на рахунок ТОВ «РУШ».

На вимогу відповідача позивачем 09.06.2017 була направлена супровідним листом копія довідки вигодонабувача від 25.02.2015 №2/01-17/2330 про повне погашення кредитної заборгованості з копіями витягів про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація вилучення запису) від 26.02.2015. За твердженнями позивача, вищезазначена довідка раніше вже надавалася відповідачу в 2015 році.

Разом з тим, відповідач листом від 21.06.2017 №03/3178 повторно повідомив позивача про те, що для прийняття рішення щодо випалити страхового відшкодування по події необхідно надати дозвіл вигодонабувача про згоду (незгоду) на виплату страхового відшкодування на рахунок ТОВ «РУШ».

Позивач вважає вищезазначені дії відповідача неправомірними та безпідставним, так як повне погашення кредиту та зняття обтяження з рухомого майна створює наслідки, за якими згода вигодонабувача на перерахування суми страхового відшкодування на рахунок страхувальника не вимагається.

У зв'язку із тим, що відповідач не здійснив перерахування суми страхового відшкодування, позивач і звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом у даній справі.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі наголошує, що позивачу для отримання суми страхового відшкодування необхідна згода вигодонабувача ПАТ «Дельта-Банк» на виплату страхового відшкодування на рахунок ТОВ «РУШ».

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов'язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За умовами частини 1 статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За приписами частини 2 статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Пунктом 2.5.1. Договору до страхових випадків віднесено, зокрема, пожежу.

Як вбачається Із матеріалів справи, 01.06.2014 сталася пожежа в магазині за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 129 (магазин Єва 117), внаслідок чого було пошкоджено майно, яке знаходилося в даному приміщенні.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до пунктів 5.8. та 5.9. Договору страхування страхувальник зобов'язаний надати страховику документи, зазначені в розділі 8 договору страхування, а також письмово повідомити (надати Повідомлення про страховий випадок) страховика та вигодонабувача (якщо такий передбачений умовами договору) про настання страхового випадку протягом 7 (семи) робочих днів з моменту отримання страхувальником такої інформації. У повідомленні про настання страхового випадку повинні бути детально описані обставини події та характер збитку.

За умовами пункту 8.1. Договору страхування для отримання страхового відшкодування страхувальник повинен надати наступні документи:

1) письмове повідомлення про настання страхового випадку;

2) копію договору страхування;

3) копію свідоцтва про реєстрацію страхувальника - юридичної особи;

4) копію паспорта страхувальника - фізичної особи;;

5) копію ідентифікаційного номеру страхувальника - фізичної особи;

6) копію документів, що посвідчують право власності на майно, копії договорів оренди, лізингу тощо;

7) довідки компетентних органів в залежності від страхового випадку: зокрема, при пожежі с страхувальник (вигодонабувач) зобов'язаний надати документ від пожежної служби, де будуть обов'язково вказані причини та наслідки пожежі;

8) документи ремонтних підприємств, які будуть здійснювати відновлювальний ремонт майна із зазначенням переліку відновлювальних, їх вартості, вартості деталей, що замінюються;

9) письмові заяву на виплату страхового відшкодування із зазначенням банківських реквізитів за якими потрібно зробити виплату;

10) лист вигодонабувача, який підтверджує його згоду (незгоду) на виплату страхового відшкодування страхувальнику;

11) інші документи, згідно чинного законодавства України на вимогу страховика, які необхідні для встановлення факту, причин та наслідків страхового випадку.

Судом встановлено, що 02.06.2014 страхувальник шляхом направлення поштового відправлення на адресу страхової компанії звернувся до останньої із Заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування з доданням документів, які є необхідними в разі настання страхового випадку (зазначене підтверджується копією накладної експрес-доставки №1914613 та доданими до неї документами).

На вимогу відповідача позивачем підготовлено та передано страховику супровідний від 07.11.2016 №07/11 з доданням документів, які є необхідними для виплати страхового відшкодування.

На лист відповідача №03/4162 позивач підготував та надав супровідним листом від 16.12.2016 №16/12-2 витребувані документи з урахуванням документів, які були надані раніше за супровідним листом від 07.11.2016 № 07/11.

У свою чергу, відповідач повідомив страхувальника про те, що для прийняття рішення щодо випалити страхового відшкодування по події необхідно надати дозвіл вигодо набувача - ПАТ «Дельта-Банк» про згоду (незгоду) на виплату страхового відшкодування на рахунок ТОВ «РУШ».

Як підтверджується матеріалами справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивачем 09.06.2017 була направлена супровідним листом копія довідки вигодонабувача від 25.02.2015 №2/01-17/2330 про повне погашення кредитної заборгованості з копіями витягів про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація вилучення запису) від 26.05.2015.

Як вбачається з умов Договору страхування №12-2803-13-00017, ПАТ «Дельта-Банк» було визначено вигодонабувачем за зазначеним договором, оскільки між ПАТ «Сбербанк» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта-Банк») та ТОВ «РУШ» були укладені договори застави №696 від 26.05.2010 та №697 від 26.05.2010 в забезпечення виконання останнім зобов'язань за кредитним договором №5К-Н від 26.06.2010. Із умов вищевказаних договорів застави вбачається, що ТОВ «РУШ» у заставу банку було передано рухоме майно, яке є предметом страхування за договором страхування.

Таким чином, у випадку настання страхового випадку, ПАТ «Дельта Банк», як заставодержатель рухомого майна, яке є предметом Договору страхування №12-2803-13-00017, мав би право на отримання страхового відшкодування.

Разом з тим, з наявної в матеріалах справи довідки ПАТ «Дельта Банк» № 2/01-17/2330 від 25.02.2015 вбачається, що станом на кінець дня 25.02.2015 ТОВ «РУШ» не мало заборгованості за кредитним договором №5К-Н від 26.05.2010.

Згідно статті 572 Цивільного кодексу України, з якою кореспондуються положення статті 1 Закону України «Про заставу», в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Однією із підстав припинення права застави, визначеного у пункті 1 частини 1 статті 593 Цивільного кодексу України, та статті 28 Закону України «Про заставу» є припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Положеннями статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

У статті 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, у зв'язку з тим, що у позивача станом на 25.02.2015 у повному обсязі були виконанні зобов'язання за кредитним договором №5К-Н від 26.05.2010, то і застава згідно договорів №696 від 26.05.2010 та №697 від 26.05.2010 в силу вищенаведених норм також була припиненою з вказаної дати.

Таким чином, оскільки станом на момент звернення страхувальника до страховика з вимогою про сплату страхового відшкодування застава припинила свою дію, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність вимог відповідача від позивача щодо надання дозволу ПАТ «Дельта-Банк» на згоду (незгоду) про виплату страхового відшкодування на рахунок ТОВ «РУШ», оскільки з моменту припинення права застави банк втратив речові права на майно, що є предметом договору страхування №12-2803-13-00 від 27.08.2013.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач зі свого боку сприяв в отриманні відповіді на запити відповідача та повідомляв останнього про повне погашення кредитної заборгованості. Довідка вигодонабувача від 25.02.2015 №2/01-17/2330 про відсутність заборгованості з копіями витягів про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація вилучення запису) від 26.05.2015 направлялась на адресу відповідача.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем на адресу відповідача були направлені всі документи, які передбачені умовами Договору страхування та були необхідними і достатніми для здійснення страхової виплати.

Додана відповідачем до апеляційної скарги роздруківка електронного листа ПАТ «Дельта Банк» до ПАТ «СК «УСГ» не спростовує вищезазначених обставин справи. У даному листі ПАТ «Дельта Банк» зазначає, що не має фінансових та майнових претензій до ТОВ «РУШ», як до боржника за кредитним договором №5К-Н від 26.05.2010, та наголошує, що відшкодування страхового випадку не потребує дозволу Банку.

Водночас, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржене рішення, не врахував умови пункту 2.9. Договору страхування та безпідставно стягнув з відповідача суму страхового відшкодування у заявленому розмірі.

Так, відповідно до статті 9 Закону України «Про страхування» страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Так, пунктом 2.9. Договору сторони погодили, що сума страхового відшкодування зменшується на суму франшизи, а саме на 0,8% від страхової суми відповідно до Додатку №1.

Відповідно до Додатку №1 до Договору страхування майно ТОВ «РУШ» у магазинах м. Запоріжжя було застраховане на загальну суму 1 038 143,00 грн. Отже, франшиза від вказаної суми становить 8 305,14 грн. та не повинна відшкодовуватись страховиком.

Згідно Порівняльної відомості результатів інвентаризації товарно-матеріальних цінностей від 03.06.2014 по магазину «Ева-117», сума збитку позивача складає 132 316,50 грн. Розмір понесеного позивачем збитку відповідачем не заперечується.

Таким чином, сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті позивачу за Договором страхування, становить 124 011,36 грн. (132 316,50 грн. - 8 305,14 грн.).

Позивачем доведено порушення його прав та законних інтересів зі сторони відповідача у частині несплати йому суми страхового відшкодування у розмірі 124 011,36 грн.

Посилання відповідача у апеляційній скарзі на те, що ним після отримання електронного листа ПАТ «Дельта Банк» було складено страховий акт №ДКЦВ-8346 від 02.10.2017 та перераховано ТОВ «РУШ» 124 011,36 грн. страхового відшкодування не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі, оскільки відповідачем не надано суду доказів сплати відповідної спірної суми позивачу (платіжного доручення, тощо).

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, оскільки розмір страхового відшкодування, заявлений до стягнення позивачем, підтверджується частково у розмірі 124 011,36 грн., позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Доводи апеляційної скарги відповідача є обґрунтованими у частині визначення розміру страхового відшкодування за вирахуванням суми франшизи. В іншій частині доводи апеляційної скарги відповідача є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у відповідності до статті 277 Господарського процесуального кодексу України є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» підлягає задоволенню частково. Рішення суду першої інстанції у даній справі підлягає зміні, позовні вимоги задовольняються частково у розмірі 124 011,36 грн. з підстав, викладених у мотивувальній частині постанови.

Судові витрати за подання позовної заяви та зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 у справі №910/10780/17 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 у справі №910/10780/17 змінити.

Резолютивну частину рішення викласти у наступній редакції:

« 1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (03038, м. Київ, вул. І. Федорова, 32-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» (49000, м. Дніпро, пр. Кірова (О.Поля), 104-А, ) суму страхового відшкодування у розмірі 124 011 (сто двадцять чотири тисячі одинадцять) грн. 36 коп. та 1 860 (одну тисячу вісімсот шістдесят) грн. 17 коп. судового збору за подання позовної заяви».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» (49000, м. Дніпро, пр. Кірова (О.Поля), 104-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (03038, м. Київ, вул. І. Федорова, 32-А, ) 137 (сто тридцять сім) грн. 04 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видати накази. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва відповідно до вимог процесуального законодавства.

Матеріали справи №910/10780/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді Б.В. Отрюх

А.І. Тищенко