ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

09 січня 2018 року Справа № 915/1169/15

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Офісний центр Миколаїв про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №915/1169/15

за участю представника стягувача ОСОБА_1 дов.№796/15Н від 21.12.2015,

за участю представника боржника ОСОБА_2 дов.№1 від 05.01.2018,

за участю представника органу виконання судового рішення - ОСОБА_3 дов.№2/17 від 20.04.2017.

представники 3-х осіб в судове засідання не зявились,

за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 Аваль,

01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9,

адреса для листування: МОД АТ ОСОБА_4 Аваль ,

54030, м. Миколаїв, вул. Артилерійська, 19-а,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Офісний центр Миколаїв,

54001, м. Миколаїв, вул. Лягіна, 4/9,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з додатковою відповідальністю Миколаївський Діпроміст,

54001, м. Миколаїв, вул. Лягіна, 4/5,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Істок-2001,

65010, АДРЕСА_1,

орган виконання судового рішення: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, 54001, м.Миколаїв, вул. Адміральська, 27/1 (5поверх).

про: - визнання таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду

Миколаївської області у справі №915/1169/15, яким в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором №010/01-02/09-054 від 06.11.2009, укладеним в рамках генерального кредитного договору №010/01-02/08-018 від 08.02.2008 між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_4 Аваль та Товариством з обмеженою відповідальністю Істок-2001, в розмірі 3473115,74 грн, з яких: 2932996,20 грн. - основний борг; 348290,88 грн. проценти; 169837,73 грн. пеня за порушення строків сплати основного боргу; 21990,90 грн. пеня за порушення строків сплати процентів та в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором №012/01-02/07-027 від 17.05.2007, укладеним між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_4 Аваль та Товариством з додатковою відповідальністю Миколаївський Діпроміст, в розмірі 4508081,73 грн., з яких: 3976595, 52 грн. основний борг; 453907, 41 коп. проценти; 77578, 80 грн. пеня за порушення строків сплати основного боргу та процентів, звернуто стягнення на предмет іпотеки нежитлові приміщення загальною площею 1714,4 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Лягіна 4/9 та належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю „Офісний центр Миколаїв, шляхом встановлення початкової ціни продажу предмета іпотеки та зупинення виконавчих дій.

встановив:

28.12.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю Офісний центр Миколаїв звернулось до господарського суду Миколаївської області з заявою в якій просить суд:

- визнати таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду

Миколаївської області у справі №915/1169/15, яким в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором №010/01-02/09-054 від 06.11.2009, укладеним в рамках генерального кредитного договору №010/01-02/08-018 від 08.02.2008 між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_4 Аваль та Товариством з обмеженою відповідальністю Істок-2001, в розмірі 3473115,74 грн, з яких: 2932996, 20 грн. - основний борг; 348290,88 грн. проценти; 169837,73 грн. пеня за порушення строків сплати основного боргу; 21990,90 грн. пеня за порушення строків сплати процентів та в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором №012/01-02/07-027 від 17.05.2007, укладеним між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_4 Аваль та Товариством з додатковою відповідальністю Миколаївський Діпроміст, в розмірі 4508081,73 грн., з яких: 3976595, 52 грн. основний борг; 453907, 41 коп. проценти; 77578, 80 грн. пеня за порушення строків сплати основного боргу та процентів, звернути стягнення на предмет іпотеки нежитлові приміщення загальною площею 1714,4 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Лягіна 4/9 та належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю „Офісний центр Миколаїв, шляхом встановлення початкової ціни продажу предмета іпотеки та зупинити виконавчі дії.

Так, Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 16.12.2015 у справі №915/1169/15 було відмовлено в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 Аваль до Товариства з обмеженою відповідальністю Офісний центр Миколаїв, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1) Товариства з додатковою відповідальністю Миколаївський Діпроміст, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю Істок-2001 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою господарського суду від 16.12.2015 провадження у справі №915/1169/15 в частині звернення стягнення на майно за іпотечним договором № 608 від 27.06.2012 припинено.

Не погодившись з вищевказаним рішенням та ухвалою Публічне акціонерне

товариство ОСОБА_4 Аваль оскаржило їх до Одеського апеляційного господарського суду. Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.02.2016 апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 банк Аваль на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 16.12.2015 та на рішення Господарського суду Миколаївської області від 16.12.2015 у справі №915/1169/15 задоволено. Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 16.12.2015 у справі №915/1169/15 скасовано. Рішення Господарського суду Миколаївської області від 16.12.2015 у справі №915/1169/15 скасовано. Позовні вимоги задоволено повністю. В рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором №010/01-02/09-054 від 06.11.2009, укладеним в рамках генерального кредитного договору №010/01-02/08-018 від 08.02.2008 між ПАТ „ОСОБА_4 Аваль та ТОВ „Істок-2001, в розмірі 3473115,74 грн, з яких: 2932996,20 грн. - основний борг; 348290,88 грн. проценти; 169837,73 грн пеня за порушення строків сплати основного боргу; 21990,90 грн. пеня за порушення строків сплати процентів та в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором №012/01-02/07-027 від 17.05.2007, укладеним між ПАТ „ОСОБА_4 Аваль та ТДВ „Миколаївський Діпроміст, в розмірі 4508081,73 грн, з яких: 3976595,52 грн. основний борг; 453907,41 грн. проценти; 77578,80 грн. пеня за порушення строків сплати основного боргу та процентів, звернуто стягнення на предмет іпотеки нежитлові приміщення загальною площею 1714,4 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Миколаїв, вул. Лягіна 4/9 та належать на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю „Офісний центр Миколаїв, , шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Доручено господарському суду Миколаївської області видати відповідні накази.

22.02.2016 господарський суд Миколаївської області на виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 09.02.2016 видав відповідні накази.

13.04.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю Офісний центр Миколаїв звернулось до господарського суду Миколаївської області з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 27.04.2017 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Офісний центр Миколаїв про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №915/1169/15 - відмовлено.

28.12.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю Офісний центр Миколаїв звернулось до господарського суду Миколаївської області з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заяви вказує, що у виконавчому документі не зазначені обовязкові вимоги при задоволенні позову звернення стягнення на іпотечне майно визначені у ст. 39 Закону України Про іпотеку. Вказує, що оскільки рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки дає право на примусовий продаж іпотечного майна, то викладаючи резолютивну частину рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд повинен врахувати вимоги ст. 39 Закону України Про іпотеку, тобто встановити у грошовому вираженні початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначену за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 Закону України Про іпотеку. Посилаючись на ч.1 ст. 609 Цивільного кодексу України зазначає, що ліквідація юридичної особи, яка була однією із сторін у справі, є підставою закриття провадження у справі. Відповідно до ч.5 ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» вимоги ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» до ТДВ «Миколаївський Діпроміст» в частині заборгованості за кредитним договором вважаються погашеними. На підставі ухвали господарського суду від 26.11.2015 у справі №915/1121/14 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців внесено запис про припинення ТДВ «Миколаївський Діпроміст». Відповідно до ст. 609 ЦК України, зобовязання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно правовими актами виконання зобовязання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу. Зобовязання ліквідованого ТДВ «Миколаївський Діпроміст» на іншу юридичну особу не покладалося, відтак основне зобовязання ТДВ «Миколаївський Діпроміст» є припиненим. Вказує, що органи управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області погасили заборгованість ТОВ «Істок 2001» здійснивши продаж майна цього боржника для погашення заборгованості по кредитному договору №010/01-02/09-054 від 06.11.2009, укладеним в рамках генерального кредитного договору №010/01-02/08-018 від 08.02.2008 між ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» та ТОВ «Істок 2001» на суму близько 4 000 000,00 грн., що повністю погашає існуючий борг». Звернення стягнення відбулось виходячи з того, що відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.05.2015 №37724820 власником майна є ТОВ «Офісний центр Миколаїв». Виходячи з набуттям права власності ТОВ «Офісний центр Миколаїв», майно набуто за нікчемними правочинами, що виключає можливість звернення стягнення на нього.

Представник Товариства з додатковою відповідальністю Миколаївський Діпроміст в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, вимоги ухвали суду від 29.12.2017 не виконав.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю Істок-2001 в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, вимоги ухвали суду від 29.12.2017 не виконав, про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №541.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 328 ГПК України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

09.01.2018 стягувач до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надав пояснення на заяву боржника в яких просить суд відмовити боржнику у задоволенні заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню. Зазначає, що доводи заявника про те, що наказ не відповідає вимогам Закону України Про іпотеку, у зв'язку з тим що в ньому не зазначено початкову ціну реалізації предмету іпотеки розглядались в аналогічній заяві про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню. За результатами розгляду цієї заяви господарським судом Миколаївської області винесено ухвалу, якою боржнику було відмовлено у її задоволенні. З позицією боржника щодо визнання наказу таким, що не підлягає виконанню з підстав ліквідації одного з позичальників ТДВ «Миколаївській Діпроміст» стягувач не погоджується, оскільки згідно із правової позиції, викладеної у постанові ВСУ від 29.03.2017 у справі №201/6641/15-ц, якщо кредитор реалізував своє право на подання позову до майнового поручителя до ліквідації юридичної особи позичальника, то ліквідація останнього не свідчить про припинення зобовязання поручителя. Відповідно до правової позиції ВСУ, викладеної в постановах від 12.10.2016 №3-578гс16 та від 06.07.2016 №3-584гс16, саме по собі постановлення господарським судом ухвали про ліквідацію юридичної особи боржника за основним зобовязанням і його виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців не призводить до припинення зобовязання майнового поручителя з виконання забезпеченого іпотекою зобовязання, якщо до цього кредитора було реалізовано його право на звернення стягнення на іпотечне майно, оскільки боржник належним чином не виконав узяті на себе зобовязання з погашення боргу. В даному випадку постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.02.2016 про звернення стягнення на предмет іпотеки, який належить боржнику в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, укладеним з ТДВ «Миколаївській Діпроміст» була винесена раніше, ніж 01.11.2016 на підставі ухвали господарського суду Миколаївської області було затверджено звіт ліквідатора та ліквідовано ТДВ «Миколаївській Діпроміст». Також, зазначає, що боржником не надано до суду доказів на підтвердження вказаних у заяві обставин, що ТОВ «Істок -2001» було погашено заборгованість за кредитним договором №010/01-02/09-054 від 06.11.2009, укладеного в рамках генерального кредитного договору №010/01-02/08-018 від 08.02.2008. Заборгованість за кредитним договором №010/01-02/09-054 від 06.11.2009, укладеного в рамках генерального кредитного договору №010/01-02/08-018 від 08.02.2008 було погашеного частково за рахунок реалізації майна, належного ТОВ «Істок 2001». Проте, розподіл коштів від реалізації майна, був здійснений державним виконавцем в рамках виконавчого провадження на підставі виконавчих документів про стягнення боргу з ТОВ «Істок 2001» на користь ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» з порушенням вимог закону. З цього приводу за скаргою ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» господарським судом Одеської області постановлено ухвалу від 26.12.2017. На даний момент до розподілу коштів від реалізації майна, зазначити залишок боргу за кредитним договором №010/01-02/09-054 від 06.11.2009, укладеним в рамках генерального кредитного договору №010/01-02/08-018 від 08.02.2008 не можливо. ТОВ «Офісний центр Миколаїв» набув право власності на предмет іпотеки на підставі свідоцтва про право власності, яке видано реєстраційною службою Миколаївського міського управління юстиції на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.11.2014, ані свідоцтво про право власності, ані рішення державного реєстратора незаконними не визнавалися та є чинними. Згідно довідки від 21.09.2017 власником предмету іпотеки є ТОВ «офісний центр Миколаїв». Відсутні будь які рішення судів з приводу скасування права власності за ТОВ «Офісний центр Миколаїв». Отже, боржник є власником предмету іпотеки, майновим поручителем, та рішення суду у справі №915/1169/15 про звернення стягнення на предмет іпотеки має бути виконано. Вказує, що обставини переходу права власності на предмет іпотеки до ТОВ «Офісний центр Миколаїв» були предметом дослідження під час розгляду справи №915/1169/15 про звернення стягнення га предмет іпотеки. Так, Одеський апеляційний господарський суд в постанові від 09.02.2016, на виконання якої видано наказ, зазначив, що право власності на предмет іпотеки перейшло до ТОВ «Офісний центр Миколаїв», який хоча і не укладав договір іпотеки, проте є новим іпотекодавцем майновим поручителем відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку».

Представник Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в судовому засіданні зазначив, що виконавче провадження знаходиться на стадії звернення стягнення, здійснено опис майна. Вказав, що від стягувача не надходило ніяких повідомлень про погашення заборгованості боржником чи іншою особою, рішення суду фактично не виконано.

Представник боржника в судовому засіданні 09.01.2018 суму коштів яка була погашена боржником чи іншою особою за кредитним договором №010/01-02/09-054 від 06.11.2009, укладеного в рамках генерального кредитного договору №010/01-02/08-018 від 08.02.2008 та докази в обґрунтування зазначити не зміг.

Посилання боржника на визнання наказу таким, що не підлягає виконанню з підстав припинення зобовязання ліквідацією юридичної особи - ТДВ «Миколаївський Діпроміст» є безпідставним з огляду на наступне.

Згідно з правовою позицією викладеною у Постанові Верховного Суду України від 29.03.2017 у справі №201/6641/15-ц, припинення основного зобовязання внаслідок ліквідації юридичної особи боржника за цим зобовязанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Одеського апеляційного господарського суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, який належить боржнику в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором укладеним стягувачем та ТДВ «Миколаївський Діпроміст» була винесена 09.02.2016, а ухвала господарського суду Миколаївської області про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу Товариства з додатковою відповідальністю Миколаївський ДІПРОМІСТ та ліквідацію Товариства з додатковою відповідальністю Миколаївський ДІПРОМІСТ була винесена 01.11.2016, тобто після звернення стягнення на предмет іпотеки.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 328 ГПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже частина друга статті 328 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Згідно зі ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Боржником в порушення ст. ст. 73, 74 ГПК України не доведено належними та достовірними доказами наявності існування підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, визначених ст. 328 ГПК України.

Враховуючи, що боржником не доведено існування передбачених ст. 328 ГПК України підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, то заява Товариства з обмеженою відповідальністю Офісний центр Миколаїв задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 234, 328 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Офісний центр Миколаїв про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №915/1169/15 (вх. №18597/17 від 28.12.2017) - відмовити.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текс ухвали складено 11.01.2018

Суддя Н.О.Семенчук