ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" січня 2018 р. Справа № 58/156-10

вх. № 291

Суддя господарського суду: Присяжнюк О.О.

при секретарі судового засідання: Косма К.І.

за участю представників:

стягувача (скаржника) - ОСОБА_1, довіреність № 77/17 від 27.12.17,

боржника -ОСОБА_2, довіреність № 40-3273/138 від 08.08.16,

ДВС -ОСОБА_3, довіреність № 2079/203-03 від 29.09.17,

розглянувши скаргу Дочірньої компанії "ОСОБА_2 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на дії органу державної виконавчої служби (вх. № 291 від 04.12.2017) за позовом

Дочірньої компанії "ОСОБА_2 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

(04116, м. Київ, вул.Шолуденка,1)

до

Комунального підприємства "Харківській теплові мережі"

(61037, м.Харків, Комінтернівський район, вул. Мефодіївська, 11)

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.09.2010 позов задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" на користь Дочірньої компанії "ОСОБА_2 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 76 460 519,83 грн. боргу, 701598,52 грн. пені, 3 179 192,38 грн. інфляційних витрат, 761 767,77 грн. 3% річних, 25500 грн. витрат по сплаті державного мита, 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В частині стягнення 4345872,84 грн. пені відмовлено.

05.10.2010 на виконання рішення суду видано відповідний наказ.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.12.2010 вищевказане рішення господарського суду Харківської області від 22.09.2010 по справі №58/156-10 в частині стягнення з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" на користь Дочірньої компанії "ОСОБА_2 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 76460519,83 грн. основного боргу скасовано. Припинено провадження у справі в частині стягнення 33901896,31 грн. основного боргу. Стягнуто з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" на користь Дочірньої компанії "ОСОБА_2 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 42558623,52 грн. основного боргу. В іншій частині рішення господарського суду Харківської області від 22.09.2010 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.01.2011 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06.12.2010 залишено без змін, а касаційну скаргу Дочірньої компанії "ОСОБА_2 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" - без задоволення.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.02.2011 частково припинено стягнення за рішенням господарського суду Харківської області від 22.09.2010 в частині стягнення 33901896,31 грн. основного боргу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.07.2012 затверджено мирову угоду, укладену між Дочірньою компанією "ОСОБА_2 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі", провадження у справі припинено.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.06.2013 задоволено заяву ДК "ОСОБА_2 України" НАК "Нафтогаз України" про приведення ухвали господарського суду Харківської області від 19.07.2012 по справі № 58/156-10 у відповідність до вимог ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження".

04.12.2017 до господарського суду Харківської області від Дочірньої компанії "ОСОБА_2 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" надійшла скарга на дії органу державної виконавчої служби в порядку ст. 121-2 ГПК України, відповідно до якої скаржник просить:

1. Прийняти скаргу до розгляду.

2. Визнати незаконними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які полягають у винесенні постанови ВП № 38863810 про зупинення вчинення виконавчих дій від 01.11.2017 з примусового виконання ухвали господарського суду Харківської області від 19.07.2012 у справі № 58/156-10 про затвердження мирової угоди.

3. Визнати недійсною постанову ВП № 38863810 про зупинення вчинення виконавчих дій від 01.11.2017 з примусового виконання ухвали господарського суду Харківської області від 19.07.2012 у справі № 58/156-10 про затвердження мирової угоди.

Ухвалою господарського суду від 06.12.2017 року прийнято скаргу Дочірньої компанії "ОСОБА_2 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на дії органу державної виконавчої служби за вх. № 291 від 04.12.2017 по справі № 58/156-10 до розгляду. Розгляд скарги призначено на 13.12.2017 року о 11:30.

Ухвалою господарського суду від 13.12.2017 року, розгляд скарги відкладено до 26.12.2017 року.

15.12.2017 набув чинності Закон України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ГПК України викладено в новій редакції.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.12.2017 року, у звязку з набуттям чинності Закону України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ГПК України викладено в новій редакції, скаргу дочірньої компанії ОСОБА_2 України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України на дії органу державної виконавчої служби призначено до розгляду на 05.01.2018 року.

Представник стягувача в судовому засіданні 05.01.2018р. підтримав скаргу у повному обсязі.

Представник боржника в судовому засіданні 05.01.2018р. підтримав свою позицію викладену у запереченнях, поданих через канцелярію суду (вх.№42618 від 26.12.2017 року), зокрема, в яких посилаючись на норми частини 4 статті 34 Закону України " Про виконавче провадження ", вважає, що виконавче провадження ВП №38836810 щодо стягнення суми реструкторизованої заборгованості на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Харківської області від 19.07.2012 року по справі№58/156-10 не підлягає зупиненню.

Представник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судовому засіданні 05.01.2018 року заперечував проти задоволення скарги, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву поданому через канцелярію суду (вх.№250 від 04.01.2018року), зокрема, в якому вказував на те що, оскільки сторонами виконавчого провадження не було повідомлено державну виконавчу службу про встановлення розстрочки або відстрочки виконання рішення суду за ВП №38863810, тому державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, правомірно винесено постанову від 01.11.2017 року про зупинення вчинення виконавчих дій за ВП №38863810.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.09.2010 позов задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" на користь Дочірньої компанії "ОСОБА_2 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 76 460 519,83 грн. боргу, 701598,52 грн. пені, 3 179 192,38 грн. інфляційних витрат, 761 767,77 грн. 3% річних, 25500 грн. витрат по сплаті державного мита, 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В частині стягнення 4345872,84 грн. пені відмовлено.

05.10.2010 на виконання рішення суду видано відповідний наказ.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.12.2010 вищевказане рішення господарського суду Харківської області від 22.09.2010 по справі №58/156-10 в частині стягнення з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" на користь Дочірньої компанії "ОСОБА_2 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 76460519,83 грн. основного боргу скасовано. Припинено провадження у справі в частині стягнення 33901896,31 грн. основного боргу. Стягнуто з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" на користь Дочірньої компанії "ОСОБА_2 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 42558623,52 грн. основного боргу. В іншій частині рішення господарського суду Харківської області від 22.09.2010 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.01.2011 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06.12.2010 залишено без змін, а касаційну скаргу Дочірньої компанії "ОСОБА_2 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" - без задоволення.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.02.2011 частково припинено стягнення за рішенням господарського суду Харківської області від 22.09.2010 в частині стягнення 33901896,31 грн. основного боргу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.07.2012 затверджено мирову угоду, укладену між Дочірньою компанією "ОСОБА_2 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі", провадження у справі припинено.

В силу ст.1291 Конституції України, ст.326 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У відповідності до ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - орган ДВС) перебуває ухвала господарського суду Харківської області від 19.07.2012 року у справі№58/156-10 про затвердження мирової угоди щодо сплати КП "Харківські теплові мережі " на користь ДК "ОСОБА_2 України "НАК "Нафтогаз України" боргу в розмірі 18 460 067,87 грн. частинами відповідно до графіку, а саме - починаючи з червня 2012 року - по травень 2032 року по 76 916,95грн. щомісячно.

17.07.13р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

20.11.17р. на адресу ДК «ОСОБА_2 України» НАК «Нафтогаз України» від органу ДВС надійшла постанова про зупинення вчинення виконавчих дій від 01.11.17р. ВП № 38863810 з примусового виконання ухвали господарського суду Харківської області від 19.07.2012 року у справі№58/156-10 про затвердження мирової угоди.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.16 № 1402-VІІІ визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Згідно з ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016р. №1403-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених законом випадках на приватних виконавців.

Засадами виконавчого провадження згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» є: верховенство права, обов'язковість виконання рішень, законність, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців тощо.

30.11.2016р. набрав чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» від 03.11.2016 № 1730-VІІІ, яким внесені зміни до статей 27, 34, 35, 39, 59 Закону України «Про виконавче провадження». Внесені зміни передбачають умови щодо зупинення виконавчих дій та зняття арештів з майна та коштів боржників, що включені до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії суб'єктів господарювання.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 16.06.2017 № 152 Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" включено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

Пунктом 10 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання Реєстраційний номер виконавчого провадження: 37888628 та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «ОСОБА_2 України», Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Згідно до частини четвертої статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадку, передбаченого пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до частини шостої статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дії до виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії».

Так, 01.11.17р., на виконання вищевказаних положень, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, було прийнято постанову про зупинення вчинення виконавчих дій відповідно до п. 10 ч. І ст. 34, 35 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, державний виконавець, приймаючи оскаржувану постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, не взяв до уваги наступні обставини.

Згідно ч.4 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини першої цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

Відповідно до ухвали господарського суду Харківської області від 19.07.12 у справі № 58/156-10 про затвердження мирової угоди КП «Харківські теплові мережі» на користь ДК «ОСОБА_2 України» НАК «Нафтогаз України» повинні сплачувати борг в розмірі 18 460 067,87 грн. частинами відповідно до графіку, а саме - починаючи з червня 2012 року - по травень 2032 року по 76 916,95 грн. щомісячно.

Таким чином, даною ухвалою суду вищезазначена заборгованість реструктуризована, а саме розстрочена на 20 років.

Отже, заборгованість боржника по виконанню вищезазначеної ухвали господарського суду Харківської області від 19.07.12 № 58/156-10 не підпадає під дію норм Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Тобто, на законодавчому рівні встановлений вичерпний перелік заборгованості, виконавче провадження за якою підлягає зупиненню і розширеного тлумачення такого переліку не передбачено.

За даними бухгалтерського обліку боржником заборгованість не сплачена в частині по якій строк виконання настав, згідно з графіком, який затверджено ухвалою господарського суду Харківської області від 19.07.12 у справі № 58/156-10, тому державний виконавець зобов'язаний був надалі виконувати ухвалу суду.

З матеріалів справи вбачається, що ДК «ОСОБА_2 України» зверталася до органу ДВС з заявою від 02.02.17 31/13-2017, якою повідомляла, що підстави для закінчення/зупинення виконавчого провадження по виконанню наказу № 58/156-10 у зв'язку із набранням чинності Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» від 03.11.2016 року № 1730-УІІІ відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку державним виконавцем безпідставно, всупереч вимогам законодавства, винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 01.11.17 ЗП№ 38863810.

Згідно з положеннями ст. 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання.

Тобто, виконання судового рішення в порядку та в межах повноважень, закріплених законом, є одним з основних конституційних принципів, які характеризують державу як правову.

У п. 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Тобто, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що є порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом, з чим погодився і Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11.03.2011р. № 2-рп/2011.

Враховуючи вищевикладені обставини, господарський суд вважає доводи скаржника правомірними, а постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 01.11.2017 року ВП № 38863810 з примусового примусового виконання ухвали господарського суду Харківської області від 19.07.2012 року у справі№58/156-10 про затвердження мирової угоди, відповідно є недійсною.

З огляду на наведене, суд приходить висновку, що скарга підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 234, 339 -345, ГПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу Дочірньої компанії "ОСОБА_2 України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на дії органу державної виконавчої служби (вх. № 291 від 04.12.2017) задовольнити повністю.

Визнати незаконними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які полягають у винесенні постанови ВП № 38863810 про зупинення вчинення виконавчих дій від 01.11.2017 з примусового виконання ухвали господарського суду Харківської області від 19.07.2012 у справі № 58/156-10 про затвердження мирової угоди.

Визнати недійсною постанову ВП № 38863810 про зупинення вчинення виконавчих дій від 01.11.2017 з примусового виконання ухвали господарського суду Харківської області від 19.07.2012 у справі № 58/156-10 про затвердження мирової угоди.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання 05.01.2018.

Повний текст ухвали складено 09 січня 2018р., ухвала може бути оскаржена протягом 10 днів з цієї дати шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Присяжнюк О.О.