ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"09" січня 2018 р. Справа № Б-39/187-08

Суддя - доповідач Пуль О.А.;

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№88Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.03.2017 у справі №Б-39/187-08

за заявою Фізичної особи-підприємця Місюри Віктора Васильовича, м.Харків,

про банкрутство, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.03.2017 (суддя колегія суддів у складі: головуючий суддя Швидкін А.О., суддя Міньковський С.В., суддя Яризько В.О.) задоволено заяву ліквідатора про визнання недійсним аукціону з продажу майна банкрута, а саме: квартири №5, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, та визнання недійсним договору купівлі-продажу зазначеного майна від 24.06.2010, укладеного між арбітражним керуючим Родзинським А.А. (який на дату укладання договору виконував обов'язки ліквідатора боржника) та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Мусієнко О.І. та зареєстрований у реєстрі за № 2145. Визнано недійсними результати аукціону з продажу майна банкрута, оформлені протоколом від 23.04.2010, а саме: квартири №5, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 24.06.2010 квартири №5, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, укладений між арбітражним керуючим Родзинським А.А. (який на дату укладання договору виконував обов'язки ліквідатора боржника) та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Мусієнко О.І. та зареєстрований у реєстрі за № 2145. Зобов'язано громадянина ОСОБА_4 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) повернути майно, що було предметом договору купівлі-продажу від 24.06.2010, укладеного між арбітражним керуючим Родзинським А.А. та ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Мусієнко О.І. та зареєстрованого у реєстрі за №2145, а саме: квартиру №5, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, до ліквідаційної маси ФОП Місюри В.В., а ліквідатора - арбітражного керуючого Родзинського А.А. зобов'язано повернути грошові кошти громадянину ОСОБА_4, що були сплачені останнім за придбання цього майна у розмірі 93610,00 грн.

ОСОБА_1 з ухвалою суду першої інстанції не погодилася, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм чинного законодавства, просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 20.03.2017 у справі №Б-39/187-08 та прийняти нове, яким у задоволенні заяви ліквідатора відмовити повністю. Застосувати до вимог ліквідатора позовну давність. Судові витрати покласти на ліквідатора боржника.

Одночасно з апеляційною скаргою апелянт звернулася з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

В обґрунтування зазначеного клопотання зазначає, що оскаржувану ухвалу суду не отримувала. Як стверджує апелянт, оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції вирішив питання про права, інтереси та обов'язки ОСОБА_1, проте не залучив до участі у справі та не повідомив про розгляд цієї справи та прийняту ухвалу. Заявниця зазначає, що про факт прийняття 20.03.2017 судом першої інстанції оскаржуваної ухвали дізналася 22.12.2017, 28.12.2017 ознайомилась з матеріалами справи №Б-39/187-08.

15.12.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147 від 03.10.2017.

Пунктом 13 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 93 Господарського процесуального кодексу України, у редакції, чинній до 15.12.2017, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Законодавець не передбачає обов'язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має визначити, з якої поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає відновленню; у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та докази, що підтверджують доводи заявника, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Мотивуючи заявлене клопотання про поновлення строків на оскарження ухвали суду, апелянт зазначає, що оскаржувану ухвалу не отримувала, однак ухвалою суду від 20.03.2017 у даній справі порушені її права та обов'язки. В обґрунтування зазначеного надає незасвідчену копію договору купівлі-продажу квартири від 14.12.2015 №1403. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження доводів, викладених в апеляційній скарзі щодо права власності на спірне майно.

Положеннями ст.91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляються нижче реквізиту.

Суд зазначає, що з огляду на те, що наведені ОСОБА_1 доводи не є обґрунтованими та не підтверджені належними доказами, відтак не можуть бути визнані судом поважними.

Відповідно до частини 3 ст.260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст.44 Господарського процесуального кодексу України усі фізичні і юридичні особи здатні мати процесуальні права та обов'язки сторони, третьої особи, заявника, боржника (процесуальна правоздатність). Фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи здатні особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов'язки у суді (процесуальна дієздатність).

Враховуючи викладене, заявнику апеляційної скарги необхідно надати належним чином засвідчені копії документів на підтвердження права власності на спірне майно, які додані до апеляційної скарги, та письмове додаткове правове обґрунтування щодо здатності здійснення ним процесуальних прав та виконання обов'язків у суді.

Керуючись ст.91, 119, 234, 235, 256, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя - доповідач; -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№88Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.03.2017 у справі №Б-39/187-08 залишити без руху.

2 Встановити ОСОБА_1 десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги.

3. Наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 174, 260, 261, 264 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач О.А.Пуль