номер провадження справи 27/120/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2018 Справа № 908/2092/17

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової С.С., секретаря судового засідання Шолохової С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Аграрна рибогосподарська компанія Прибой (юридична адреса: 71311 Запорізька область, Камянсько-Дніпровський район, с. Велика Знамянка, вул. Леніна, 1; поштова адреса: 71321 Запорізька область, Камянсько-Дніпровський район, с. Дніпровка, вул. Центральна, 273а)

до відповідача: Камянсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області (71300 Запорізька область, Камянсько-Дніпровський район, м. Камянка-Дніпровська, вул. Набережна, буд. 87)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Запорізька обласна державна адміністрація (69107 м. Запоріжжя, пр-т Соборний, 164).

про розірвання договору оренди землі від 28.04.2009 р.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. б/н від 10.10.2017 р.

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 01-01-33/0009 від 04.01.2018 р.

від третьої особи: ОСОБА_3, дов. № 08-46/0035 від 09.01.2018 р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Аграрна рибогосподарська компанія Прибой, Запорізька область, Камянсько-Дніпровський район, с. Велика Знамянка звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Камянсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області, Запорізька область, Камянсько-Дніпровський район, м. Камянка-Дніпровська про розірвання договору оренди землі укладений 28.04.2009 р. та зареєстрований у Камянсько-Дніпровському районному відділі ЗРФ ДП Центр ДЗК про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 13.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2017 р., справу № 908/2092/17 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 25.10.2017 р. порушено провадження у справі № 908/2092/17 присвоєно справі номер провадження 27/120/17 та призначено судове засідання на 22.11.2017 р.

Ухвалою суду від 22.11.2017 р. розгляд справи відкладався на 13.12.2017 р., на підставі ст. 77 ГПК України, у звязку з неявкою у судове засідання представника відповідача, враховуючи необхідність витребування додаткових доказів у справі та документів, які необхідні для всебічного, обєктивного розгляду спору, а також необхідністю залучення до участі у справі третю особу яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Запорізьку обласну державну адміністрацію, м. Запоріжжя.

Ухвалою суду від 13.12.2017 р. продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів, відповідно до ст. 69 ГПК України, розгляд справи відкладено на 10.01.2018 р.

Розгляд справи (судочинство) у судовому засіданні 10.01.2018 р. здійснювався в порядку Господарського процесуального кодексу України, у редакції Закону України від 03.10.2017 р. 2147-VIII Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів, про що сторони були повідомлені в судовому засіданні 10.01.2018 р.

У відповідності до п.п. 9 п. 1 Розділу XI Перехідних Положень ГПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Отже, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ГПК України.

У судовому засіданні 10.01.2017 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося повне фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Оберіг.

Головуючим суддею оголошено яка справа розглядається, склад суду, та розяснено представникам сторін, які прибули в судове засідання, їх права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

Позивач у судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги, які мотивовано наступним. 28.04.2009 р. між відповідачем та позивачем укладено договір оренди землі, який зареєстрований у Кам'янсько-Дніпровському районному відділі ЗРФ ДП «Центр ДЗК» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 13. Згідно умов договору відповідач передав, а позивач отримав в строкове платне користування земельну ділянку для рибогосподарських потреб кадастровий № :03:001:062, загальною площею 27,1878 га, у тому числі 19,5568 га - земель під водою; 6,8618 га - прибережної захисної смуги та 0,7692 га земель під гідротехнічними спорудами. На Земельній ділянці створені умови для існування штучної водойми площею 19,5568 га., в якій Позивач і зобов'язаний за Договором здійснювати рибогосподарську діяльність. Земельна ділянка розташована у природньому яру, з боків якого насипані штучні земляні дамби, які перешкоджають витоку води зі штучної водойми, тощо. На земляних дамбах на площі 0,7692 га знаходяться гідротехнічні споруди, за допомогою яких до штучної водойми самопливом через інші три штучні водойми, розташованих одна за одною, з Північно-Рогачикської зрошувальної системи повинна поступати прісна вода, рівень якої (до 2 м) утримується виключно шляхом постійного самопливу прісної води до штучної водойми площею 19,5568 га. Таким чином, для здійснення Позивачем рибогосподарської діяльності за Договором у штучній водоймі на Земельній ділянці, потрібний постійний самоплив прісної води із Північно-Рогачикської зрошувальної системи, однак прісна вода є платною і купується Позивачем за встановленими тарифами. Однак, починаючи з 2014 р. в Україні різко збільшилась вартість покупки одного кубометра прісної води, у зв'язку з чим в декілька разів збільшились витрати на поповнення прісною водою шести прісних водойм на Земельних ділянках, у тому числі - поповнення штучної водойми на Земельній ділянці. Позивач, в порівнянні з 2009 р. (коли укладався договір та інші п'ять договорів з відповідачем), у 2014 р. змушений був фактично повністю відмовитись від покупки прісної води у Управління каналів Північно-Рогачикської зрошувальної системи для поповнення п'яти із шести штучних водойм, оскільки фізично не мав такої кількості грошових коштів, що б сплатити передоплату покупки прісної води для заповнення штучних водойм, зокрема, заповнення штучної водойми на земельній ділянці. Якщо у 2009-2013 р.р. позивач ще мав змогу платити за покупку прісної води на поповнення штучних водойм, то в 2014-2017 р.р. Позивач втратив таку можливість, оскільки прибутки від здійснення рибогосподарської діяльності в рази стали менше ніж розмір вартості купівлі прісної води. Оскільки з 2014 р. позивач з незалежних від нього причин перестав закуповувати прісну воду для поповнення штучних водойм, у 2015 р. штучна водойма на Земельній ділянці повністю висохла. Більше двох років (2014-2017р.р.) позивач не здійснює рибогосподарську діяльність на земельній ділянці за договором, у зв'язку з повною відсутністю на ній штучної водойми площею 19,5568 га. Факт відсутності на земельній ділянці прісної води та не ведення на ній рибогосподарської діяльності підтверджується довідкою Управління агропромислового розвідку Кам'янсько-Дніпровської районної Державної адміністрації Запорізької області від 04.10.2017 р. № 01-18/473. Згідно п. 10.3 договору, його дія припиняється шляхом розірвання за взаємною згодою сторін. Враховуючи вищенаведене, 19.10.2016 р. позивач звернувся до відповідача із заявою вих. № 12 від 19.10.2016 р., в який просив відповідача достроково припинити термін дії договору, у зв'язку із скрутним економічним становищем (відсутністю коштів заповнити штучну водойму площею 19,5568 га прісною водою) та неможливістю сплачувати за договором орендну плату за використання земельної ділянки. До цього часу позивач не отримав відповіді на зазначене звернення. 07.08.2017 р. позивач повторно звернувся до відповідача із заявою вих. № 21 від 07.08.2017 р., в якій повторно просив відповідача припинити термін дії договору у зв'язку з підвищенням тарифів на воду та неможливістю використання земельної ділянки з огляду на збитковість такого використання, про те відповіді і на це звернення до цього часу не отримав. Починаючи з 2013 р. і до теперішнього часу, в порушення п.п.1.1., 5.1., 5.2., 8.6 договору позивач не виконує свої зобов'язання за договором, не використовує земельну ділянку для рибогосподарської діяльності, не використовує її для рибогосподарських потреб, і в подальшому позивач не має фінансової та технічної можливостей виконувати ці свої зобов'язання за договором. Позивач вважає, що є всі законні підстави для розірвання договору в судовому порядку, з огляду на нижченаведене.

Представник відповідача 09.01.2018 р. до канцелярії суду надав письмовий відзив, в якому зазначив, що відповідач не заперечує, що раніше на орендованій земельній ділянці знаходився ставок із прісною водою, в якому позивач зобов'язувався за договором оренди землі від 28.04.2009 р. здійснювати діяльність для рибогосподарських потреб. Обов'язком використання цієї земельної ділянки є тільки за цільовим призначенням умовами договору оренди землі від 28.04.2009 р.(п. 8.6). Разом з тим, як було встановлено комісією в складі посадових осіб відповідача та директора позивача, на земельній ділянці загальною площею 27,1878 га рибогосподарська діяльність не ведеться, наявність води у ставках відсутня, про що був складений та підписаний відповідний Акт обстеження земельних ділянок від 03.10.2017 р. Проте, відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про Аквакультуру», який набрав законної сили 01.07.2013 року, рибогосподарський водний об'єкт для цілей аквакультури надається у користування на умовах оренди юридичній чи фізичній особі відповідно до Водного кодексу України. Згідно з ч. 4 ст. 51 Водного кодексу України, водні об'єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою(водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства. Відповідно до ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України - обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб. Отже, керуючись нормами чинного законодавства розпорядження земельними ділянками для рибогосподарських потреб мають право обласні державні адміністрації.

Представник третьої особи підтримав свої пояснення на позовну заяву, з яких вбачається, що договір оренди земельної ділянки із земель водного фонду від 28.04.2009 р. укладався між Кам'янсько-Дніпровською райдержадміністрацією та ТОВ Аграрна рибогосподарська компанія Прибой відповідно до норм законодавства, що діяли на той момент. З 01.07.2013 р. Кам'янсько-Дніпровська райдержадміністрація втратила повноваження щодо розпорядження даним об'єктом, оскільки він знаходиться за межами с. Велика-Знам'янка, тобто за межами населеного пункту. Починаючи з 01.07.2013, відповідно до статті 51 Водного кодексу України водні об'єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду у комплексі із земельною ділянкою. Водні об'єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства. Відповідно до статті 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб. Прийняття рішень про внесення змін до чинного договору оренди земельної ділянки щодо продовження його дії, зміни розміру орендної плати, припинення дії такого договору шляхом дострокового його розірвання та інші діє, є не що інше, як розпорядження даною земельною ділянкою. Таким чином, повноваженнями щодо розпорядження земельною ділянкою водного фонду для рибогосподарських потреб за межами населеного пункту відповідно до чинного законодавства на сьогодні володіє саме Запорізька обласна державна адміністрація. 07.03.2017 р. Кам'янсько-Дніпровська райдержадміністрація, враховуючи звернення ТОВ Аграрна рибогосподарська компанія Прибой про заміну сторони у договорі та з метою приведення договору у відповідність із вимогами чинного законодавства, видала розпорядження голови № 67 про заміну сторони в договорі оренди земельної ділянки із земель водного фонду загальною площею 27,1878 га, кадастровий номер :03:001:0062 від 28.04.2009, яким замінила сторону з Камя'нсько-Дніпровської райдержадміністрації на Запорізьку обласну державну адміністрацію. 25.05.2017 р. Запорізькою обласною державною адміністрацією, враховуючи відповідне розпорядження голови Кам'янсько-днпровської райдержадміністрації від 07.03.2017 р. № 67, було видано розпорядження голови від 25.05.2017 № 246 Про внесення змін до договору оренди землі від 28.04.2009, зареєстрованого у Кам'янсько-Дніпровському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП Центр ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18 травня 2009 року за № 13, укладеного між Кам'янсько-Дніпровською районною державною адміністрацією та товариством з обмеженою відповідальністю Аграрна рибогосподарська компанія Прибой, яким було так само замінено сторону у договорі оренди земельної ділянки від 28.04.2009 з Камя'нсько-Дніпровської райдержадміністрації на Запорізьку обласну державну адміністрацію. Цими двома розпорядженнями було передбачено укладання додаткової угоди до договору оренди між Кам'янсько-Дніпровською райдержадміністрацією, ТОВ Аграрна рибогосподарська компанія Прибой та Запорізькою обласною державною адміністрацією, якою було б проведено остаточну заміну орендодавця. Саме у зв'язку зі зміною чинного законодавства були видані Кам'янсько-Дніпровською райдержадміністрацією та Запорізькою обласною державною адміністрацією відповідні розпорядження голів про заміну сторони у договорі -орендодавця. Таким чином, після видання відповідних розпоряджень з боку райдержадміністрації та облдержадміністрації, необхідним є підписання додаткової угоди до договору оренди землі від 28.04.2009 р. Листом від 30.06.2017 р. № 08-32/1821 Запорізькою обласною державною адміністрацією було направлено на адресу Кам'янсько-Дніпровської райдержадміністрації підписану головою обласної державної адміністрації ОСОБА_4 відповідну додаткову угоду до договору оренди землі від 28.04.2009 р. Станом на сьогодні копії додаткової угоди підписаної та зареєстрованої в установленому законодавством порядку до обласної державної адміністрації не надходило. Після укладання додаткової угоди, Запорізькою обласною державною адміністрацією, як уповноваженим органом та відповідною стороною за договором, може бути розглянуто питання про припинення дії договору оренди землі. Враховуючи вищевикладене, Запорізька обласна державна адміністрація вважає позов ТОВ Аграрна рибогосподарська компанія Прибой таким, що не підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, заслухавши представників позивача, відповідача та третьої особи, оцінивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Господарським судом встановлено: 28.04.2009 р. між Кам'янсько-Дніпровською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ТОВ «Аграрна рибогосподарська компанія «Прибой» (орендар) укладено договір оренди землі.

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для рибогосподарських потреб, яка розташована на території Великознам'янської сільської ради із земель колишнього постійного користування рибколгоспу «Прибой» Кам'янсько-Дніпровського районну Запорізької області.

Пунктом 2.1 договору визначено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 27,1878 га., у тому числі 19,5568га - земель під водою; 6,8618га - прибережної захисної смуги; та 0,7692га земель під гідротехнічними спорудами.

Земельна ділянка була передана в оренду позивачу, на підставі акту прийому-передачі, який підписано обома сторонами.

Згідно п. 3.1 договору, договір укладено на 49 років. Після закінчення строку договору, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктом 12.1 договору визначено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Відповідно до п. 4.1 договору орендна плата вноситься орендарем з моменту підписання у грошової формі та розмірі 3,0 % від вартості земельної ділянки згідно нормативної грошової оцінки, що становить, 4856,75 грн. на рік на користь місцевого бюджету Великознам'янської сільської радим, яка вноситься орендарем щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів наступних за останнім календарним днем звітного місяця у грошовому вигляді на рахунок власника.

Розділом 5 договору сторони узгодили, що земельна ділянка передається в оренду для здійснення рибогосподарської діяльності. Цільове призначення земельної ділянки: для рибогосподарських потреб.

Відповідно до п. 8.6 договору орендар зобовязаний використовувати орендовану земельну ділянку відповідно до її цільового призначення та умов договору, дотримуючись при цьому вимог чинного земельного законодавства, державних і місцевих стандартів, норм і правил щодо використання землі; використовувати орендовану земельну ділянку, не допускаючи погіршення екологічної обстановки на території в своєї діяльності; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватись правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; дотримуватись ст. 50 Закону України про охорону земель оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; своєчасно вносити орендну плату; своєчасно надавати відповідним органом виконавчої влади та місцевого самоврядування дані про стан і використання земель в порядку, встановленому законом.

Позивач у позові зазначив, що на земельній ділянці створені умови для існування штучної водойми площею 19,5568 га., в якій позивач і зобов'язаний за договором здійснювати рибогосподарську діяльність.

Земельна ділянка розташована у природньому яру, з боків якого насипані штучні земляні дамби, які перешкоджають витоку води зі штучної водойми, тощо.

На земляних дамбах на площі 0,7692 га знаходяться гідротехнічні споруди, за допомогою яких до штучної водойми самопливом через інші три штучні водойми, розташованих одна за одною, з Північно-Рогачикської зрошувальної системи повинна поступати прісна вода, рівень якої (до 2 м) утримується виключно шляхом постійного самопливу прісної води до штучної водойми площею 19,5568 га.

В разі зупинення самопливу прісної води у штучну водойму на Земельній ділянці, вода природнім шляхом всмоктується у ґрунт, висихає, випаровується, вимерзає, тобто, повністю зникає протягом одного-двох років, в залежності від об'єму щорічних осадків, що випали, посухи, тощо.

Таким чином, для здійснення позивачем рибогосподарської діяльності за договором у штучній водоймі на земельній ділянці, потрібний постійний самоплив прісної води із Північно-Рогачикської зрошувальної системи, однак прісна вода є платною і купується позивачем за встановленими тарифами.

Починаючи з 2014 р. в Україні різко збільшилась вартість покупки одного кубометра прісної води, у зв'язку з чим в декілька разів збільшились витрати на поповнення прісною водою шести прісних водойм на земельних ділянках, у тому числі - поповнення штучної водойми на земельній ділянці.

Так, наприклад Управлінням каналів Північно-Рогачикської зрошувальної системи вартість подачі 1 м3 води у 2014 р. встановлена на рівні 0,624 грн., що підтверджується протоколом узгодження договірної ціни на послуги по подачі води на 2014 рік від 04.06.2014 р., у 2015 р. вартість подачі 1 м3 води встановлена на рівні 0,816 грн., що підтверджується протоколом узгодження договірної ціни на послуги по подачі води на 2015 рік від 15.07.2015 р., у 2016 р. вартість подачі 1 м3 води встановлена на рівні 0,978 грн., що підтверджується наказом Запорізького обласного управління водних ресурсів № 33 від 29.03.2016 р., а у 2017 р. вартість подачі 1 м3 води встановлена на рівні 1,17 грн., що підтверджується наказом Запорізького обласного управління водних ресурсів № 45 від 23.03.2017 р.

Позивач, в порівнянні з 2009 р., у 2014 р. змушений був фактично повністю відмовитись від покупки прісної води у Управління каналів Північно-Рогачикської зрошувальної системи для поповнення п'яти із шести штучних водойм, оскільки фізично не мав такої кількості грошових коштів, що б сплатити передоплату покупки прісної води для заповнення штучних водойм, зокрема, заповнення штучної водойми на земельній ділянці.

Якщо у 2009-2013 р.р. позивач ще мав змогу платити за покупку прісної води на поповнення штучних водойм, то в 2014-2017 р.р. Позивач втратив таку можливість, оскільки прибутки від здійснення рибогосподарської діяльності в рази стали менше ніж розмір вартості купівлі прісної води.

Оскільки з 2014 р. позивач з незалежних від нього причин перестав закуповувати прісну воду для поповнення штучних водойм, у 2015 р. штучна водойма на земельній ділянці повністю висохла.

Більше двох років (2014-2017р.р.) позивач не здійснює рибогосподарську діяльність на земельній ділянці за договором, у зв'язку з повною відсутністю на ній штучної водойми площею 19,5568 га.

Факт відсутності на земельній ділянці прісної води та не ведення на ній рибогосподарської діяльності підтверджується довідкою Управління агропромислового розвідку Кам'янсько-Дніпровської районної Державної адміністрації Запорізької області від 04.10.2017 р. № 01-18/473 (копія міститься в матеріалах справи).

Відповідно до п. 10.3 договору, його дія припиняється шляхом розірвання за взаємною згодою сторін.

Враховуючи вищенаведене, 19.10.2016 р. позивач звернувся до відповідача із заявою вих. № 12 від 19.10.2016 р., в який просив відповідача достроково припинити термін дії договору, у зв'язку із скрутним економічним становищем (відсутністю коштів заповнити штучну водойму площею 19,5568 га прісною водою) та неможливістю сплачувати за договором орендну плату за використання земельної ділянки.

Позивач стверджує, що не отримував відповіді на зазначене звернення.

07.08.2017 р. позивач повторно звернувся до відповідача із заявою вих. № 21 від 07.08.2017 р., в якій повторно просив відповідача припинити термін дії договору у зв'язку з підвищенням тарифів на воду та неможливістю використання земельної ділянки з огляду на збитковість такого використання, однак відповіді не отримав.

Проаналізувавши норми чинного законодавства суд враховує, що відповідно до ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України договір є однією із підстав виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку).

Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом. Аналогічний припис містять п.п. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК).

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно зі ст. 651 ЦК України, розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли в наслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розрахувала при укладенні договору.

Відповідно до п. 3 ст. 26 Закону України Про оренду державного та комунального майна, договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду, арбітражного суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Відповідно до ч. 3 статті 291 ГК України, договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві обєкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до ч. 2 ст. 202 ГК України та ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

За приписами статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Отже, чинним законодавством передбачено можливість дострокового розірвання договору оренди землі за рішенням суду на вимогу однієї із сторін цього договору. Таке розірвання може ініціюватися як з підстав, визначених сторонами у спірному договорі, а саме у п. 10.3 договору, так і у випадках, визначених законом.

Стаття 32 Закону України Про оренду землі встановлює випадки та наслідки припинення договору оренди землі шляхом його розірвання, зокрема, ч. 1 ст. 32 Закону України Про оренду землі встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно з частиною першою статті 93 Земельного кодексу України та статтею 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Пунктами "а", "е" частини першої статті 141 Земельного кодексу України встановлено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Таким чином, зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 Земельного Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки (ч. 1 ст. 124 Земельного Кодексу України).

Відповідно до ст. 13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства ().

Статтею 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а так5ож право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За договором оренди землі від 28.04.2009 р., який просить розірвати позивач, земельну ділянку передано в оренду для рибогосподарських потреб.

Розглядаючи зазначений спір, суд враховує наступне.

Слід зазначити, що місцевим самоврядуванням в Україні, відповідно до ст. 2 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні є гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Одними з основних принципів місцевого самоврядування є поєднання місцевих і державних інтересів; державна підтримка та гарантії місцевого самоврядування (ст. 4 Закону).

Земля належить до матеріальної основи місцевого самоврядування, його органи мають право управляти нею шляхом прийняття рішень, які є обовязковими до виконання на відповідній території (ст.ст. 142, 143, 144 Конституції України).

Земля є обєктом права комунальної власності (ч. 1 ст. 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні), згідно з п. 34 ст. 26 цього закону до виключної компетенції міських рад належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Таким чином, відповідно до закону вирішення питань регулювання земельних відносин належить до виключної компетенції, зокрема, міських рад, які приймають з цього приводу відповідні рішення, а тому для розірвання договору оренди необхідно наявність волевиявлення органу місцевого самоврядування, здійсненого у формі відповідного рішення.

Разом з тим, положення ст.ст. 24, 25, 32 Закону України Про оренду землі не містять обовязкових вимог щодо дострокового розірвання договору оренди землі за рішенням суду, а передбачають лише можливість такого розірвання, а також передбачають волевиявлення сторони договору. Аналогічні положення містяться і в розділі 10 договору.

В даному випадку, договір оренди земельної ділянки із земель водного фонду від 28.04.2009 р. укладався між Кам'янсько-Дніпровською райдержадміністрацією та ТОВ «Аграрна рибогосподарська компанія «Прибой», відповідно до норм законодавства, що діяли на той момент.

З 01.07.2013 р. Кам'янсько-Дніпровська райдержадміністрація втратила повноваження щодо розпорядження даним об'єктом, оскільки він знаходиться за межами с. Велика-Знам'янка, тобто за межами населеного пункту.

Починаючи з 01.07.2013 р., відповідно до статті 51 Водного кодексу України водні об'єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду у комплексі із земельною ділянкою. Водні об'єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.

Відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Прийняття рішень про внесення змін до чинного договору оренди земельної ділянки щодо продовження його дії, зміни розміру орендної плати, припинення дії такого договору шляхом дострокового його розірвання та інші діє, є не що інше, як розпорядження даною земельною ділянкою.

Таким чином, повноваженнями щодо розпорядження земельною ділянкою водного фонду для рибогосподарських потреб за межами населеного пункту, відповідно до чинного законодавства на теперішній час володіє саме Запорізька обласна державна адміністрація.

07.03.2017 р. Кам'янсько-Дніпровська райдержадміністрація, враховуючи звернення ТОВ «Аграрна рибогосподарська компанія «Прибой» про заміну сторони у договорі та з метою приведення договору у відповідність із вимогами чинного законодавства, видала розпорядження голови № 67 про заміну сторони в договорі оренди земельної ділянки із земель водного фонду загальною площею 27,1878 га, кадастровий номер :03:001:0062 від 28.04.2009 р., яким замінила сторону з Камя'нсько-Дніпровської райдержадміністрації на Запорізьку обласну державну адміністрацію.

25.05.2017 р. Запорізькою обласною державною адміністрацією, враховуючи відповідне розпорядження голови Кам'янсько-днпровської райдержадміністрації від 07.03.2017 р. № 67, було видано розпорядження голови від 25.05.2017 р. № 246 «Про внесення змін до договору оренди землі від 28.04.2009 р., зареєстрованого у Кам'янсько-Дніпровському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18 травня 2009 року за № 13, укладеного між Кам'янсько-Дніпровською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрна рибогосподарська компанія «Прибой», яким було так само замінено сторону у договорі оренди земельної ділянки від 28.04.2009 р. з Камя'нсько-Дніпровської райдержадміністрації на Запорізьку обласну державну адміністрацію.

Розпорядженнями № 67 та № 246 (належним чином завірені копії містяться в матеріалах справи) було передбачено укладання додаткової угоди до договору оренди між Кам'янсько-Дніпровською райдержадміністрацією, ТОВ «Аграрна рибогосподарська компанія «Прибой» та Запорізькою обласною державною адміністрацією, якою було б проведено остаточну заміну орендодавця.

Відповідно до статті 648 ЦК України зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.

Листом від 30.06.2017 р. № 08-32/1821 Запорізькою обласною державною адміністрацією було направлено на адресу Кам'янсько-Дніпровської райдержадміністрації підписану головою обласної державної адміністрації ОСОБА_4 відповідну додаткову угоду до договору оренди землі від 28.04.2009 р.

Як пояснив у судового засідання представник Запорізької обласної державної адміністрації, станом на день звернення позивача з даними позовом до суду копії додаткової угоди підписаної та зареєстрованої в установленому законодавством порядку до обласної державної адміністрації не надходило. За наявною в Запорізькій обласній державній адміністрації інформацією, дана додаткова угода не підписана саме ТОВ «Аграрна рибогосподарська компанія «Прибой».

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Камянсько-Дніпровська районна державна адміністрація Запорізької області не має повноважень щодо розпорядження земельною ділянкою водного фонду для рибогосподарських потреб за межами населеного пункту, відповідно до чинного законодавства. Даними повноваженнями наділена у даному спорі Запорізька обласна державна адміністрація.

При цьому суд відзначає, що законом чітко передбачені підстави для припинення договору оренди землі шляхом його розірвання (ст. 32 Закону України Про оренду землі), а саме: на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Підстав для дострокового розірвання в судовому порядку укладеного сторонами у справі договору оренди земельної ділянки, що відповідали б наведеним вище нормам, позивач не навів, посилається лише на невиконання ним обовязків за договором.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Слід зазначити, що у своїх поясненнях третя особа Запорізька обласна державна адміністрація зазначила, що після укладання додаткової угоди, Запорізькою обласною державною адміністрацією, як уповноваженим органом та відповідною стороною за договором, може бути розглянуто питання про припинення дії договору оренди землі.

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В даному випадку, за наведених у позовній заяві та доповненнях до неї підстав, позовні вимоги позивача не є обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В порядку ст. 129 ГПК України, судовий збір у сумі 1 600 грн. 00 коп.. покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 42, 129, 165, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Аграрна рибогосподарська компанія Прибой, с. Велика Знамянка, Камянсько-Дніпровський район, Запорізька область до Камянсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області, м. Камянка-Дніпровська, Камянсько-Дніпровський район, Запорізька область відмовити.

Рішення оформлено та підписано 15.01.2018 р.

Суддя С.С. Дроздова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.