донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

10.01.2018р. справа №905/3266/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача: ОСОБА_5 (адвокат, довіреність №14-162 від 28.09.2017р.);
від відповідача: не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» м. Київ
на рішення господарського суду Донецької області
ухваленого 12.10.2017р. (повний текст підписано 17.10.2017р.) у м. Харкові
по справі №905/3266/16 (суддя головуючий суддя Ніколаєва Л.В. судді Паляниця Ю.О., Попов О.В.)
за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м. Краматорськ Донецької області
про стягнення 5707977,95грн.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» м.Київ (Позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго», м. Краматорськ Донецької області (Відповідач) про стягнення грошових коштів за неналежне виконання умов договору купівлі-продажу природного газу №691/14-ТЕ-6 від 10.12.2013р. в сумі 5707977,95грн., з яких пені в сумі 2319031,64грн., 3% річних в сумі 327742,92грн. та інфляційних втрат в сумі 3061203,39грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 12.10.2017р. (повний текст підписано 17.10.2017р.) по справі №905/3266/16 у задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» м. Київ було відмовлено в повному обсязі з підстав встановлення судом факту повної сплати Відповідачем станом на 05.02.2015р. (до набрання чинності Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії») заборгованості за поставлений природний газ у січні-травні 2014р., жовтні-грудні 2014р., що був використаний останнім для виробництва теплової енергії, котра споживається населенням, у звязку з чим місцевим судом було застосовано приписи ч.3 ст.7 означеного Закону, які передбачають відсутність підстав для нарахування неустойки, інфляційних нарахувань, процентів річних на заборгованість погашену до набрання чинності цим Законом.

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Донецької області від 12.10.2017р. у справі №905/3266/16 скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає, що судом було порушено норми процесуального законодавства, відповідно до яких останній (суд), відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, повинен навести в мотивувальній частині рішення правове обґрунтовування та ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги, що, на думку апелянта, є відсутнім в оскаржуваному рішенні. Крім того, на думку Скаржника, крім норм національного права, під час розгляду справи та прийняття рішення було порушено його право на справедливий суд, яке передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки саме посилання судом на норму права не може вважатися належною мотивацією рішення. Між тим, за твердженням Скаржника, судом невірно були застосовані положення Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», адже виходячи з їх аналізу учасниками процедури врегулювання заборгованості (що включає в себе у тому числі і списання заборгованості) є теплопостачальні та теплогенеруючі підприємства, включені до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя доповідач) Попков Д.О., судді Чернота Л.Ф., Зубченко І.В.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 27.11.2017р. було порушено апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 13.12.2017р. об 14:30 з подальшою перервою до 10.01.2018р. об 14:35.

Протоколом автоматичної зміни складу суддів від 12.12.2017р. у звязку з перебування судді Зубченко І.В. у відпустці, її у складі колегії було замінено на суддю Радіонову О.О.

07.12.2017р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» було направлено на електрону адресу суду відзив на апеляційну скаргу №06/176юр від 07.12.2017р. (а.с.а.с.62-63 т.2), за змістом якого проти її доводів та вимог заперечило та зазначило про обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, оскільки:

- правова позиція суду першої інстанції повністю узгоджується з висновками Вищого господарського суду України в аналогічних справах, а саме: №904/11325/16, №914/123/17, №904/11358/16, 904/10736/16, 927/1153/16,922/1335/16 та інших.

- наявності додаткових умов для застосування приписів ч.3 ст.7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», крім погашення заборгованості боржником за отриманий природний газ до набрання чинності цим Законом, не вимагається.

Відповідно до приписів п.9 ч.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в редакції, що вступила в силу 15.12.2017р. згідно з Законом України №2147-19 від 03.10.2017р., розгляд означеної апеляційної скарги здійснюється в порядку Господарського процесуального кодексу України в редакції, що діє з 15.12.2017р.

10.01.2018р. від Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу (а.с.а.с.69-82 т.2), в якому останній, зокрема, надав витребуваний апеляційним судом розрахунок заявлених до стягнення сум, із визначенням бази для нарахування яких виступала заборгованість, погашена в межах договорів про організацію взаєморозрахунків та за спільними протокольними рішеннями по договору купівлі-продажу природного газу №691/14-ТЕ-6 від 10.12.2013р.

Протоколом автоматичної зміни складу суддів від 10.01.2018р., з метою дотримання строків розгляду справи, враховуючи приписи ч.10 ст.32 Господарського процесуального кодексу, у звязку з перебування судді Радіонової О.О. у відпустці, її у складі колегії було замінено на суддю Мартюхіну Н.О.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно вимог ст.ст.222, 223 та п.17.7 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст.270 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 15.12.2017р.).

Представник Скаржника у судове засідання 10.01.2018р. зявився, апеляційну скаргу підтримав в повному обсягу з підстав, викладених в останній та додаткових поясненнях, наполягав на скасуванні оскаржуваного рішення суду.

Представник Відповідача у судове засідання 10.01.2018р., попри належне повідомлення (розписка про перерву від 13.12.2017р. (а.с.67 т.2), не зявився, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 15.12.2017р.) апеляційний господарський суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах перегляду справи, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

Як було встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи, 10.12.2013р. між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу природного газу №691/14-ТЕ-6 (Договір а.с.а.с.15-20 т.1), за умовами п.1.1. якого Продавець зобовязався передати у власність Покупцю у 2014р. природний газ, ввезений на митну територію України Продавцем за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобовязався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

При цьому, в п.1.2 цього договору було зазначено, що газ, який продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями, національними творчими спілками та їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності).

Додатковою угодою №2 від 30.04.2014р. (а.с.22 т.1) сторони виклали п.1.2. договору у наступній редакції: «газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням».

Відповідно до п.2.1. договору сторонами було погоджено, що Продавець передає Покупцеві з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. газ обсягом до 65770,0тис.куб.м., у тому числі по місяцях кварталів, а саме:

- І квартал - 28430тис.куб.м: січень - 9900,0тис.куб.м, лютий - 9510,0тис.куб.м, березень -9020,0тис.куб.м;

- ІІ квартал 9890,0тис.куб.м: квітень - 5005,0тис.куб.м., травень - 2255,0тис.куб.м, червень - 2630,0тис.куб.м;

- ІІІ квартал 2280,0тис.куб.м: вересень - 2280,0тис.куб.м;

- ІV квартал 25170,0тис.куб.м: жовтень - 5555,0тис.куб.м; листопад - 9425,0тис.куб.м; грудень - 10190,0тис.куб.м.

Згідно з п.3.3 договору, приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця.

Як встановлено у п.3.4 договору сторони домовились, що не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобовязується надати Продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути Покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Ціна газу була узгоджена сторонами у розділі 5 договору та в додатковій угоді №1 від 28.01.2014р. (а.с.21 т.1)

Сторонами у п.6.1 договору було погоджено, що оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Своєю чергою, п.7.2 договору передбачено, що у разі невиконання Покупцем п.6.1 цього договору він зобовязується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Як зазначено у п.9.3. договору, строк у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (п'ять) років.

В розділі 11 договору сторони дійшли згоди, що він набуває чинності з дня підписання та діє в частині реалізації газу до 31.12.2014р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Додатковою угодою №3 від 01.10.2014р. (а.с.23 т.1) п. 6.3 договору доповнено абзацом в наступній редакції: «Кошти, які надійшли від Покупця, будуть зараховані як передплата за умови відсутності заборгованості за цим договором або якщо погашення такої заборгованості передбачено договорами про організацію взаєморозрахунків, підписаними сторонами відповідно до постанови КМУ від 29.01.2014р. №30».

В межах означеного договору Позивачем протягом 2014р. було поставлено Відповідачу природний газ на загальну суму 59808958,64грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу (а.с.а.с.24-31 т.1):

- у січні 2014р. в обсязі 9054,000тис.куб.м. на суму 11853496,80грн.;

- у лютому 2014р. в обсязі 7932,000тис.куб.м. на суму 10384574,40грн.;

- у березні 2014р. в обсязі 7068,368тис.куб.м. на суму 9253907,38грн.;

- у квітні 2014р. в обсязі 4858,759тис.куб.м. на суму 6361087,29грн.;

- у травні 2014р. в обсязі 2518,842тис.куб.м. на суму 3297667,94грн.;

- у жовтні 2014р. в обсязі 1565,452тис.куб.м. на суму 2049489,76грн.;

- у листопаді 2014р. в обсязі 5458,272тис.куб.м. на суму 7145969,70грн.;

- у грудні 2014р. в обсязі 7227,899тис.куб.м. на суму 9462765,37грн.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, протягом 2014р. на виконання Постанови Кабінету Міністрів України №30 від 29.01.2014р. «ОСОБА_1 питання надання у 2014р. субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування» було укладено 5 аналогічних за змістом договорів про організацію взаєморозрахунків, а саме:

- 12.08.2014р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Донецькій області (сторона перша), Департаментом фінансів Донецької облдержадміністрації (сторона друга), Управлінням державної казначейської служби України у м. Краматорську Донецької області (сторона третя), Фінансовим управлінням Краматорської міської ради (сторона четверта), Управлінням житлового та комунального господарства Краматорської міської ради (сторона пята), Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (сторона шоста), Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (сторона остання) укладено договір про організацію взаєморозрахунків №333/30 (а.с.а.с.117,118 т.1), предметом якого, відповідно до п.1, є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до п.24 ст.14 та п.2 ст.16 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014р.» і Порядку та умов надання у 2014р. субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. №30.

У розділі «Порядок проведення взаєморозрахунків» вказаного договору, зокрема, встановлено, що Відповідач (сторона шоста) перераховує на рахунок Позивача (сторона остання) кошти у сумі 5569579,32грн., у т.ч. ПДВ 928263,22грн. для погашення заборгованості за природний газ 2014р. згідно з договором від 10.12.2013р. №691/14-ТЕ-6.

Відповідно до п.12 означеного договору, з метою виконання договору сторони зобовязуються: не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору; перерахувати кошти наступній стороні; забезпечити проведення розрахунків відповідно до договору та з урахуванням укладених договорів на рахунково-касове обслуговування, якими може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання сторонами платіжних документів територіальні органи Казначейства своїм платіжним дорученням можуть самостійно перераховувати кошти в порядку, передбаченому договором.

Згідно з п.п.15-17 означеного договору, останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за договором. Дата укладення і номер договору встановлюються після його підписання сторонами. Договір є дійсним лише у разі здійснення відповідного фінансування. Сторони засвідчують, що після виконання договору вони не мають одна до одної претензій стосовно предмета договору.

- 30.09.2014р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Донецькій області (сторона перша), Департаментом фінансів Донецької облдержадміністрації (сторона друга), Управлінням державної казначейської служби України у м. Краматорську Донецької області (сторона третя), Фінансовим управлінням Краматорської міської ради (сторона четверта), Управлінням житлового та комунального господарства Краматорської міської ради (сторона пята), Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (сторона шоста), Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (сторона остання) укладено договір про організацію взаєморозрахунків №497/30 (а.с.а.с.115,116 т.1), сума якого становила 18192536,00грн.;

- 03.12.2014р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Донецькій області (сторона перша), Департаментом фінансів Донецької облдержадміністрації (сторона друга), Управлінням державної казначейської служби України у м. Краматорську Донецької області (сторона третя), Фінансовим управлінням Краматорської міської ради (сторона четверта), Управлінням житлового та комунального господарства Краматорської міської ради (сторона пята), Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (сторона шоста), Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (сторона остання) укладено договір про організацію взаєморозрахунків №996/30 (а.с.а.с.153,154 т.1), сума якого становила 6000000,00грн.;

- 03.12.2014р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Донецькій області (сторона перша), Департаментом фінансів Донецької облдержадміністрації (сторона друга), Управлінням державної казначейської служби України у м. Краматорську Донецької області (сторона третя), Фінансовим управлінням Краматорської міської ради (сторона четверта), Управлінням житлового та комунального господарства Краматорської міської ради (сторона пята), Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (сторона шоста), Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (сторона остання) укладено договір про організацію взаєморозрахунків №997/30 (а.с.а.с.155,156 т.1), сума якого становила 1000000,00грн.;

- 03.12.2014р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Донецькій області (сторона перша), Департаментом фінансів Донецької облдержадміністрації (сторона друга), Управлінням державної казначейської служби України у м. Краматорську Донецької області (сторона третя), Фінансовим управлінням Краматорської міської ради (сторона четверта), Управлінням житлового та комунального господарства Краматорської міської ради (сторона пята), Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (сторона шоста), Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (сторона остання) укладено договір про організацію взаєморозрахунків №998/30 (а.с.а.с.157,158 т.1), сума якого становила 500000,00грн.

Таким чином, загальна сума, яка була перерахована Відповідачем Позивачу, на виконання вказаних договорів про організацію взаєморозрахунків становить 31262115,32грн., що підтверджується наявними у справі платіжними дорученнями №7378 від 21.10.2014р. на суму 5569579,32грн. (а.с.119 т.1), №7379 від 21.10.2014р. на суму 18192536,00грн. (а.с.120 т.1), №8832 від 11.12.2014р. на суму 6000000,00грн. (а.с.159 т.1), №8833 від 11.12.2014р. на суму 1000000,00грн. (а.с.160 т.1), №8834 від 11.12.2014р. на суму 500000,00грн. (а.с.161 т.1)

Між тим, протягом 2014-2015р.р. на виконання Постанови Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005р. «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» було укладено 7 аналогічних за змістом спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, а саме:

- 17.02.2014р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Донецькій області (сторона перша), Департаментом фінансів Донецької облдержадміністрації (сторона друга), Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (сторона третя), Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (сторона остання) укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №296 (а.с.а.с.60-63 т.1) за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету, предметом якого, відповідно до розділу 1, є організація проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій»

Згідно з положеннями п.5.6 означеного спільного протокольного рішення, сума останнього (рішення) становить 1900000,00грн.

В розділі 2 спільного протокольного рішення сторони погодили перелік підприємств (установ, організацій), що беруть участь у проведенні взаєморозрахунку, та послідовність виконання сторонами спільного протокольного рішення, зокрема, те що Відповідач перераховує стороні Позивачу кошти в сумі 1900000,00грн., у т.ч. ПДВ 316666,67грн. за природний газ 2014р. за договором від 10.12.2013р. №691/14-ТЕ-6.

Відповідно до розділу 3 спільного протокольного рішення, сторони зобовязуються: перерахувати кошти наступній стороні, а остання сторона до загального фонду Державного бюджету України не пізніше наступного дня після їх зарахування на рахунок; забезпечити проведення розрахунків відповідно до цього спільного протокольного рішення та з урахуванням укладених договорів на рахунково-касове обслуговування, якими може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання учасниками розрахунків платіжних документів органи Державної казначейської служби України своїм платіжним дорученням можуть самостійно перераховувати кошти за схемою, передбаченою спільним протокольним рішенням.

Своєю чергою, згідно з розділом 4, сторони, що підписали це спільне протокольне рішення, несуть відповідальність за недотримання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20 (зі змінами) та Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України, Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Державного казначейства України від 03.02.2009р. №55/57/43, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 15.09.2009р. №342/16358 (зі змінами) і невиконання своїх зобовязань за цим спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків відповідно до чинного законодавства.

Як було встановлено сторонами у п.5.6 означеного рішення, останнє набирає чинності з моменту його підписання всіма сторонами і діє до повного виконання сторонами зобовязань за цим спільним протокольним рішенням, та є чинним лише у разі проведення відповідного фінансування.

- 17.02.2014р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Донецькій області (сторона перша), Департаментом фінансів Донецької облдержадміністрації (сторона друга), Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (сторона третя), Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (сторона остання) укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №297 (а.с.а.с.67-70 т.1) за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету. Сума спільного протокольного рішення, відповідно до п.5.6 становить 1529506,79грн. Інші положення протокольного рішення є аналогічними вищеописаним.;

- 18.03.2014р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Донецькій області (сторона перша), Департаментом фінансів Донецької облдержадміністрації (сторона друга), Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (сторона третя), Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (сторона остання) укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №586 (а.с.а.с.76-79 т.1) за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету. Сума спільного протокольного рішення, відповідно до п.5.6 становить 1600000,00грн. Інші положення протокольного рішення є аналогічними вищеописаним.;

- 18.03.2014р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Донецькій області (сторона перша), Департаментом фінансів Донецької облдержадміністрації (сторона друга), Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (сторона третя), Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (сторона остання) укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №587 (а.с.а.с.83-86 т.1) за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету. Сума спільного протокольного рішення, відповідно до п.5.6 становить 411058,98грн. Інші положення протокольного рішення є аналогічними вищеописаним.;

- 10.04.2014р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Донецькій області (сторона перша), Департаментом фінансів Донецької облдержадміністрації (сторона друга), Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (сторона третя), Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (сторона остання) укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №799 (а.с.а.с.90-93 т.1) за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету. Сума спільного протокольного рішення, відповідно до п.5.6 становить 732807,36грн. Інші положення протокольного рішення є аналогічними вищеописаним.;

- 15.05.2014р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Донецькій області (сторона перша), Департаментом фінансів Донецької облдержадміністрації (сторона друга), Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (сторона третя), Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (сторона остання) укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1116 (а.с.а.с.97-100 т.1) за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету. Сума спільного протокольного рішення, відповідно до п.5.6 становить 1001761,02грн. Інші положення протокольного рішення є аналогічними вищеописаним.;

- 22.01.2015р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Донецькій області (сторона перша), Департаментом фінансів Донецької облдержадміністрації (сторона друга), Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (сторона третя), Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (сторона остання) укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №194 (а.с.а.с.163-166 т.1) за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету. Сума спільного протокольного рішення, відповідно до п.5.6 становить 6903316,13грн. Інші положення протокольного рішення є аналогічними вищеописаним.

Таким чином, загальна сума, яка перерахована Відповідачем Позивачу згідно вказаних спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету становить 14078450,28грн., що підтверджується наявними у справі платіжними дорученнями №1246 від 18.02.2014р. на суму 1529506,79грн. (а.с.72 т.1), №1247 від 18.02.2014р. на суму 1900000грн. (а.с.65 т.1), №2135 від 19.03.2014р. на суму 1600000грн. (а.с.82 т.1), №2136 від 19.03.2014р. на суму 411058,98грн. (а.с.89 т.1), №2809 від 11.04.2014р. на суму 732807,36грн. (а.с.96 т.1), №3824 від 19.05.2014р. на суму 1001761,02грн. (а.с.103 т.1), № 510 від 26.01.2015р. на суму 6903316,13грн. (а.с.168 т.1)

Між тим, судом першої інстанції на підставі розрахунку заборгованості за договором №691/14-ТЕ-6 встановлено, що грошові кошти в сумі 45340565,60грн., які були перераховані за спільними протокольними рішеннями та договорами про взаєморозрахунки, були зараховані наступним чином:

- в рахунок погашення боргу за січень 2014р.: 3429506,79грн. (1900000,00грн. та 1529506,79грн.) згідно спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету № 296 від 17.02.2014р. та №297 від 17.02.2014р.;

- в рахунок погашення боргу за лютий 2014р.: 3745627,36грн. (1600000,00грн., 411058,98грн., 732807,36грн., 1001761,02грн. згідно спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №586 від 18.03.2014р., №587 від 18.03.2014р., №799 від 10.04.2014р., №1116 від 15.05.2014р. та 5462937,05грн. згідно договору про організацію взаєморозрахунків №333/30 від 12.08.2014р.;

- в рахунок погашення боргу за березень 2014р.: 106642,27грн. згідно договору про організацію взаєморозрахунків №333/30 від 12.08.2014р. та 8533781,29грн. згідно договору про організацію взаєморозрахунків №497/30 від 30.09.2014р.;

- в рахунок погашення боргу за квітень 2014р.: 6361087,29грн. згідно договору про організацію взаєморозрахунків №497/30 від 30.09.2014р.;

- в рахунок погашення боргу за травень 2014р.: 3297667,42грн. згідно договору про організацію взаєморозрахунків №497/30 від 30.09.2014р.;

- в рахунок погашення боргу за жовтень 2014р.: 490964,32грн. згідно договору про організацію взаєморозрахунків №996/30 від 03.12.2014р.;

- в рахунок погашення боргу за листопад 2014р.: 5509035,68грн. згідно договору про організацію взаєморозрахунків №996/30 від 03.12.2014р., 1000000,00грн. згідно договору про організацію взаєморозрахунків №997/30 від 03.12.2014р., 500000,00грн. згідно договору про організацію взаєморозрахунків №998/30 від 03.12.2014р.;

- в рахунок погашення боргу за грудень 2014р.: 6903316,13грн. згідно спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету №194 від 22.01.2015р.

Означений порядок розподілення перерахованих коштів Відповідачем не заперечується.

Крім того, Відповідачем здійснювалась оплата за спожитий природний газ і за рахунок власних коштів у загальному розмірі 14468393,04грн., а саме: за січень 2014р. в розмірі 8423990,01грн., за лютий 2014р. в розмірі 1176009,99грн., за березень 2014р. в розмірі 613483,82грн., за травень 2014р. в розмірі 0,52грн., за жовтень 2014р. в розмірі 1558525,44грн., за листопад 2014р. в розмірі 136934,02грн., за грудень 2014р. в розмірі 2559449,24грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками філії Донецького обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» по рахунку Відповідача за період з 15.01.2014р. по 18.12.2014р. (а.с.а.с.56-59, 73-75, 104-114, 122-152 т.1)

Таким чином, станом на 05.02.2015р. (враховуючи, що остання оплата в розмірі 6903316,13грн. за зобовязаннями грудня 2014р. згідно платіжного доручення №510 від 26.01.2015р. проведена органом казначейства 04.02.2015р.) заборгованість Відповідача за зобовязаннями січня-травня 2014р. та жовтня-грудня 2014р. у розмірі 59808958,64грн. сплачена в повному обсязі.

Між тим, враховуючи несвоєчасне виконання договору купівлі-продажу природного газу №691/14-ТЕ-6 від 10.12.2013р., Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» про стягнення нарахованих на суму несвоєчасно сплаченої заборгованості пені в сумі 2319031,64грн., 3% річних в сумі 327742,92грн. та інфляційні втрати в сумі 3061203,39грн.

Своєю чергою, Господарський суд Донецької області відмовив у задоволені позовних вимог в повному обсязі з мотивів встановлення останнім (судом) факту повної сплати Відповідачем, станом на 05.02.2015р. (до набрання чинності Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії») заборгованості за поставлений природний газ у січні-травні 2014р. та жовтні-грудні 2014р., що був використаний останнім для виробництва теплової енергії, котра споживається населенням, у звязку з чим місцевим судом було застосовано приписи ч.3 ст.7 означеного Закону, які передбачають відсутність підстав для нарахування неустойки, інфляційних нарахувань, процентів річних на заборгованість погашену до набрання чинності цим Законом.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне:

Виходячи із приписів ст.1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, якою правомірно керувався місцевий суд, розглядаючи цю справу), ст.ст.15,16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у Позивача певного захищуваного суб'єктивного права або інтересу, порушення такого суб'єктивного права (інтересу) з боку Відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Враховуючи правову природу та зміст укладеного між сторонами договору купівлю-продаж природного газу №691/14-ТЕ-6 від 10.12.2013р., який у розумінні ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України та ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов'язків, спірні правовідносини регламентуються, насамперед, нормами Господарського та Цивільного кодексів України, які регулюють правовідносини з купівлі-продажу, а також Законом України «Про засади функціонування ринку природного газу».

Сутність заявлених позовних вимог полягає у спонуканні Відповідача до сплати нарахованих відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України на суму несвоєчасно виконаних грошових зобовязань з оплати природного газу 3% річних, інфляційних втрат та пені, що стягнення якої передбачено п.7.2. укладеного договору №691/14-ТЕ-6 від 10.12.2013р.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Своєю чергою, за змістом ст.ст.549, 611, 625 Цивільного кодексу України та ст.ст.216-218 Господарського кодексу України наслідком прострочення виконання грошового зобов'язання є право кредитора вимагати, зокрема, сплати заборгованості, з нарахованими впродовж періоду прострочення на неї 3% річних, інфляційної індексації та пені, передбаченої п.7.2. договору на купівлю-продаж природного газу №691/14-ТЕ-6 від 10.12.2013р.

Оскільки матеріали справи свідчать про неналежне (із допущеним простроченням) виконання Відповідачем грошових зобовязань перед Позивачем, остільки останній цілком управнений станом на 22.11.2016р. був вимагати сплати заявлених до стягнення нарахувань на суму прострочених виконанням грошових зобовязань.

З наданої Позивачем відповіді на відзив на апеляційну скаргу, в якому останній, зокрема, надав витребуваний апеляційним судом розрахунок заявлених до стягнення сум по договору купівлі-продажу природного газу №691/14-ТЕ-6 від 10.12.2013р., вбачається, що Відповідачем було нараховано пеню в розмірі 2221539,84грн., 3% річних в сумі 311939,88грн. та інфляційні втрати в сумі 3002304,67грн., базою для нарахування яких виступала заборгованість погашена в межах договорів про організацію взаєморозрахунків та за спільними протокольними рішеннями по договору купівлі-продажу природного газу №691/14-ТЕ-6 від 10.12.2013р. в сумі 45340565,60грн. Своєю чергою, пеня в розмірі 97491,80грн., 3% річних в розмірі 15803,04грн. та інфляційні втрати в розмірі 58898,72грн. були нараховані на суму боргу в розмірі 14468393,04грн., який був оплачений за рахунок власних коштів Відповідача.

Так, суд апеляційної інстанції зазначає, що спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №296 від 17.02.2014р., №297 від 17.02.2014р., №586 від 18.03.2014р., №587 від 18.03.2014р., №799 від 10.04.2014р., №1116 від 15.05.2014р., №194 від 22.01.2015р. та договори про організацію взаєморозрахунків №333/30 від 12.08.2014р., №497/30 від 30.09.2014р., №996/30 від 03.12.2014р., №997/30 від 03.12.2014р. та №998/30 від 03.12.2014р., що були підписані, в тому числі, і сторонами цієї справі, укладені на виконання постанови Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005р. «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» та постанови Кабінету Міністрів України №30 від 29.01.2014р. «ОСОБА_1 питання надання у 2014р. субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування» охоплювали, серед іншого, правовідносини з оплати поставленого Позивачем Відповідачеві природний газ у розглядуваний період.

За висновком судової колегії, наслідком укладання/підписання вказаних договорів/рішень (спільні протоколі рішення за своєї сутністю цілком відповідають визначенню угоди у розумінні ст.202 Цивільного кодексу України) є фактична зміна визначеного у договорі №691/14-ТЕ-6 від 10.12.2013р. порядку і строку проведення розрахунків за природний газ відносно сум, які охоплюються такими рішеннями/договором, що узгоджується із приписами ч.ч.1, 3 ст.653 Цивільного кодексу України та унеможливлює визначення моменту прострочення відносно відповідної суми грошових коштів, охоплених цими рішеннями/договором, в порядку п.6.1. договору на купівлю-продаж природного газу №691/14-ТЕ-6 від 10.12.2013р. Відносно оплати природного газу в межах визначених сум прострочення та порушення грошових зобовязань з боку Відповідача у розумінні ст.610 та ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України у такому випадку має встановлюватися відносно умов, встановлених цими рішеннями/договором.

Між тим, як було встановлено судом, на виконання положень означених спільних протокольних рішень та договору про організацію взаєморозрахунків, Відповідачем в межах встановлених ними строків та порядку у повному обсягу було перераховано на рахунок Позивача кошти, для погашення заборгованості за спожитий природний газ у 2014р. згідно з договором на купівлю-продаж природного газу №691/14-ТЕ-6 від 10.12.2013р. на загальну суму 45340565,60грн. В свою чергу, дотримання Відповідачем змінених за згодою Позивача умов виконання грошових зобовязань зумовлює висновок про відсутність порушення таких зобовязань (ще до подання позовної заяви) у вигляді прострочення, яке є обовязковою умовою для виникнення права на нарахування заявлених пені, 3% річних та інфляційної індексації за змістом ст.549 та 625 Цивільного кодексу України.

З огляду на суму, яка була сплачена Відповідачем за рахунок державних субвенцій, проаналізувавши розрахунок позовних вимог та з урахуванням зміни порядку та строків проведення розрахунків за природний газ, що був поставлений Відповідачу на підставі договору №691/14-ТЕ-6 від 10.12.2013р., апеляційний суд зазначає про необхідність відмови у задоволені позовних вимог зі стягнення пені в розмірі 2221539,84грн., 3% річних в сумі 311939,88грн. та інфляційні втрати в сумі 3002304,67грн., базою для нарахування яких виступала сума оплати за спожитий газ, що була здійснена із дотримання змінених за згодою Позивача умов здійснення таких платежів. Вказані суми визначені судової колегією за наслідками шляхом співставлення здійснених платежів з первісним розрахунком позовних вимог (а.с.а.с.9-14 т.1) та врахуванням розрахунку, здійсненого Позивачем на виконання вимог апеляційного суду відносно стягуваних сум нарахувань, визначених відносно прострочених платежів, що були сплачені Відповідачем за рахунок власних коштів поза межами правовідносин, що охоплені згадуваними вище угодами про здійснення взаєморозрахунків (а.с.а.с.72-75 т.2).

Означений висновок колегії суддів узгоджується із правовою позицією Верховного суду України, викладеній у постанові №3-322гс15 від 01.07.2015р. щодо відсутності в аналогічному випадку підстав для стягнення штрафних санкцій, передбачених умовами договору поставки природного газу, та застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України.

Наразі, місцевим судом, попри правильний висновок щодо наслідків укладання сторонами угод про здійснення взаємних розрахунків для заявлених позовних вимог, не було встановлено належної суми заявлених вимог, у задоволені яких з таких підстав має бути відмовлено, проте означене не призвело до прийняття ним неправильного рішення по суті.

Своєю чергою, як вірно було зазначено судом першої інстанції, 30.11.2016р. набрав чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», відповідно до положень ч.3 ст.7 якого, на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Відтак, враховуючи, що заборгованість в розмірі 14468393,04грн. за поставлений природний газ в січні-травні 2014р. та жовтні-грудні 2014р. була погашена Відповідачем в повному обсязі 04.02.2015р., тобто до 30.11.2016р., а п.1.2 договору визначає, що газ, який поставляється за цим договором використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, що, в свою чергу, свідчить про можливість застосування ч.3 ст.7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», яка виключає можливість стягнення на користь Позивача заявленої суми пені в розмірі 97491,80грн., 3% річних в розмірі 15803,04грн. та інфляційні втрати в розмірі 58898,72грн., що були нараховані на суму боргу оплачену за рахунок власних коштів Відповідача.

Також, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги з приводу не обґрунтованості відхилення в оскаржуваному рішенні суду доводів Позивача та порушено його права на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки твердження Скаржника не відповідають дійсності, так як місцевим судом в мотивувальній частині рішення було зроблено всі необхідні посилання на норми матеріального права, що підлягають застосуванню, зазначено підстави відхилення доводів Позивача та відмови у задоволенні його позовних вимог з відповідним посилання на практику Вищого господарського суду України.

Своєю чергою, судом першої інстанції було також вірно зазначено, що ч.3 ст.7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», не вимагає інших умов (в тому числі включення Відповідача до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії) для ненарахування неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, крім погашення заборгованості боржником за отриманий природний газ до набрання чинності цим Законом (30.11.2016р.), що зумовлює відхилення доводів апеляційної скарги.

Зауваження Відповідача з цього приводу у відзиві на апеляційну скаргу також вважаються слушними.

Відтак, враховуючи, що апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, які (доводи і вимоги апеляційної скарги) в даному випадку не підтверджують ухвалення переглядуваного рішення із порушеннями визначених ст.277 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 15.12.2017р.) підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» м. Київ залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін.

За змістом ст.129 вказаного Кодексу такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275-277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що введена в дію 15.12.2017р.), Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» м. Київ на рішення Господарського суду Донецької області від 12.10.2017р. (повний текст підписано 17.10.2017р.) у справі №905/3266/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Донецької області від 12.10.2017р. (повний текст підписано 17.10.2017р.) залишити без змін.

3. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного суду України через Донецький апеляційний господарський суд (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України) протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

У судовому засіданні 10.01.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено та підписано 12.01.2018р.

Головуючий суддя: Д.О. Попков

Судді: Л.Ф. Чернота

ОСОБА_3

Надрук. 4 примірн.: 1-2 - сторонам, 3-у справу, 4- ГСДО