ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.01.2018м. ДніпроСправа № 904/639/16

За скаргою: публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області

на дії Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області

У справі:

за позовом державного підприємства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до приватного підприємства "Бриліон", м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області

про стягнення 65 500 грн. 22 коп.

Суддя Мельниченко І.Ф.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із скаргою на дії Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області, в якій просить: скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 16.11.2017р., винесену в рамках виконавчого провадження № 51132205 та визнати дії державного виконавця Бойченко С.І., щодо її винесення, незаконними.

Крім того, заявник просить відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу № 904/639/16 виданого господарським судом Дніпропетровської області та вжити усіх необхідних заходів стосовно фактичного виконання рішення суду на користь ПАТ "Криворізька теплоцентраль".

Розпорядженням № 1046 від 29.12.2017 р., відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначений повторний автоматизований розподіл матеріалів справи № 904/639/16.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 29.12.2017 р., у зв'язку із перебуванням судді Рудь І.А. на лікарняному, розгляд скарги у справі № 904/639/16 доручено судді Мельниченко І.Ф.

Ухвалою від 02.01.18р. вказану вище справу прийнято до свого провадження в частині розгляду скарги публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на дії Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області та призначено до розгляду.

Представники сторін у судове засідання не з'явилися.

Розглянувши матеріали справи та подані до скарги документи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.03.2016р. господарським судом Дніпропетровської області розглянуто спір за позовом державного підприємства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг до приватного підприємства "Бриліон", м. Кривий Ріг про стягнення 33 970,14 грн. основного боргу, 11 875,10 грн. інфляції грошових коштів, 1061,87 грн. річних, 16405,75 грн. пені, 2187,14 грн. штрафу, 1378,00 грн. судового збору.

За результатами розгляду вказаного вище спору прийнято рішення у справі № 904/639/16, яким позовні вимоги задоволені частково.

Зазначене вище рішення набрало законної сили 11.04.2016 року, у звязку з чим господарським судом Дніпропетровської області видано наказ.

Як вбачається із матеріалів справи, Суворовським районним відділом державної виконавчої служби м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області було відкрито виконавче провадження № 51132205.

16.11.2017 року державним виконавцем Бойченко С.І. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.5. ч.1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку з неможливістю встановити місцезнаходження боржника.

Зазначені вище обставини, стали підставою звернення заявника із даною скарго до суду.

Скарга обґрунтована тим, що всупереч ч.1 ст. 10, ч.1. ст. 48, ч.2. ст.56 Закону України "Про виконавче провадження", державною виконавчою службою не було здійснено таких заходів як опис, арешт та примусова реалізація майна боржника, як і будь-яких інших заходів примусового виконання рішення останньою вчинено не було.

На думку скаржника така бездіяльність в реалізації наданих повноважень зі здійснення заходів примусового виконання рішення є неправомірною та такою, що порушує права стягувача на своєчасне та в повному обсязі виконання рішення суду.

Скарга, ПАТ "Криворізька теплоцентраль" задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України (який діяв на момент видачі наказу від 11.04.16 р. № 904/639/16) судові рішення є обовязковими до виконання та виконуються в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження (далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини 1 статті 3 Закону України Про виконавче провадження підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, наказів.

Відповідно до положень Закону України Про виконавче провадження, основними стадіями виконавчого провадження є: 1) відкриття виконавчого провадження; 2) підготовка до примусового виконання; 3) вжиття заходів примусового виконання рішення; 4) закінчення виконавчого провадження.

Зокрема, підготовка до примусового виконання - це дії державного виконавця, спрямовані на встановлення місця знаходження (проживання) боржника, наявності рухомого або нерухомого майна, грошових коштів в установах банків, пропозиції виконати рішення добровільно, створення умов для подальшого виконання виконавчого документу. Мета цієї стадії - створити належні умови для своєчасного й ефективного виконання документів, що надійшли до державного виконавця, а також забезпечити умови для добровільного виконання рішення боржником.

Частиною 1 статті 13 Закону передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, виконавчий документ повернено на підставі п.5. частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Вказана вище стаття Закону передбачає підстави припинення виконавчого провадження.

Зокрема, п.5 ч.1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає припинення виконавчого провадження, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

В силу частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що дерджавним виконавцем не було вжито заходів щодо встановленння місцязнаходження боржника, заявником до скарги залучено не було.

Отже, доводи скаржника в частині визнання дій державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу та її скасування ґрунтуються лише на його припущеннях, які документально не підтверджуються.

При цьому, самі лише посилання заявника у скарзі на не проведення заходів з метою забезпечення виконання рішення суду не є підставою для визнання незаконними дій Суворовського РВДВС м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу та її скасування.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення скарги ПАТ "Криворізька теплоцентраль".

До того ж, суд звертає увагу скаржника на те, що відповідно до частини 5 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", припинення виконавчого провадження з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Керуючись статтями 234, 235, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України господарський суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" відмовити.

Ухвала набирає законної сили 09.01.18.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1