номер провадження справи 24/63/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.01.2018 Справа № 908/1596/15-г

м. Запоріжжя, Запорізька область

Суддя Дроздова С.С., розглянувши заяву про відвід судді Азізбекян Т.А., у справі № 908/1596/15-г

За позовом: Державного підприємства "Енергоринок" (01032 м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27, )

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПЕМ - ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ" (84302 Донецька область, м. Краматорськ, вул. Островського, 8, адреса для листування: 49107 м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 118, почтове відділення № 107, а/с № 5709, )

про стягнення суми

Без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК ПЕМ-ЕНЕРГОВУГІЛЛЯ" звернулося до господарського суду з заявою про розстрочення виконання судового рішення від 28.05.2015 р. у справі 908/1596/15-г, зміненого постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26.08.2015 р., шляхом погашення залишку заборгованості протягом 5 років.

Ухвалою від 14.12.2017 р. заява прийнята до розгляду суддею Азізбекян Т.А., судове засідання призначено на 27.12.2017 р.

Ухвалою від 27.12.2017 р. оголошено перерву до 29.12.2017 р.

У судовому засіданні 29.12.2017 р. позивач надав заяву про відвід судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою суду від 29.12.2017 р. зупинено провадження у справі № 908/1596/15-г з розгляду заяви про розстрочення виконання рішення суду, у зв'язку з надходженням заяви про відвід судді.

Мотивуючи зупинення провадження у справі, судом (суддею Азізбекян Т.А.) зазначено, що представником позивача в судовому засіданні 29.12.2017 р. заявлено письмове клопотання про відвід судді на підставі п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, яке мотивовано тим, що дії судді щодо необхідності з'ясувати розмір щомісячних платежів за поданою боржником заявою про розстрочку викликають сумнів у неупередженості та об'єктивності судді. Крім того, посилаючись на ч. 1 ст. 36 ГПК України, позивач вказує, що після скасування постановою Вищого господарського суду України, ухвали про розстрочку виконання рішення суду, суддя не може приймати участь в розгляді заяви про розстрочку виконання рішення суду у цій же справі.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу встановлений статтею 39 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Розглянувши заяву представника позивача про відвід, суд не знайшов наявності підстав, передбачених статтею 35 ГПК України, у тому числі - і обставин, які викликають сумнів в його об'єктивності та неупередженості.

Згідно із ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Доводи заявника про відвід не ґрунтуються на положеннях ст. 35 Господарського процесуального кодексу України. В даному випадку, з наведених обставин слідує, що позивач лише надає переоцінку діям суду.

Також є безпідставним посилання позивача на ч. 1 ст. 36 ГПК України, яка передбачає, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Оскільки по даній справі прийнято рішення по суті, яке набрало законної сили, а на даний час розглядається заява про розстрочення виконання судового рішення, посилання позивача на ч. 1 ст. 36 ГПК України є безпідставним.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Згідно з ч. 3 ст. 39 ГПК України встановлено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

29.12.2017 р. на ім'я керівника апарату господарського суду Запорізької області надійшла заява судді-доповідача у справі Азізбекян Т.А. щодо вирішення питання про відвід судді, згідно приписів ст.ст. 35, 36, 37, 38, 39 ГПК України для розгляду заяви про відвід судді Азізбекян Т.А.

В той же день здійснено автоматизований розподіл вищевказаної заяви. Під час проведення автоматизованого розподілу цієї заяви між суддями, відповідно до Протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями, автоматичний розподіл не відбувся. Не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. Деталі наведені у звіті автоматизованого розподілу.

Згідно подань щодо підстав відсутності суддів господарського суду Запорізької області на робочому місці для автоматизованого розподілу справ, у період з дня надходження позовної заяви (заяви, скарги, тощо) до дня її автоматизованого розподілу, автоматизований розподіл справ був неможливий, згідно п. 8 Засад використання автоматизованої системи документообігу господарського суду Запорізької області, враховуючи обставини, що унеможливлюють здійснення автоматизованого (повторного автоматизованого) розподілу судових справ.

П. 2.3.27 Положення про автоматизовану систему документообігу суду передбачено «у разі одночасного перебування всіх суддів у відрядженнях, відпустках, їх тимчасової непрацездатності та в інших передбачених законом випадках, у яких суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ, автоматизований розподіл судових справ здійснюється автоматизованою системою у робочий день, наступний за днем, коли відпали відповідні обставини».

Відповідно до п. 47 Засад використання автоматизованої системи документообігу господарського суду Запорізької області у разі усунення обставин, що унеможливлюють здійснення автоматизованого (повторного автоматизованого) розподілу судових справ, такий розподіл відбувається відповідно до вимог Положення та цих засад.

Станом на 09.01.2018 року відпали обставини, передбачені п. 2.3.27 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що є підставою для автоматизованого (повторного автоматизованого) розподілу судової справи позовної заяви (заяви, скарги, тощо).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2018 р., заяву про відвід судді Азізбекян Т.А. передано судді Дроздовій С.С. для розгляду.

Розглянувши заяву про відвід судді Азізбекян Т.А., суд дійшов висновку про її безпідставність, необґрунтованість та визнав такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного:

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб'єктивного характеру і стосуватися особистих зв'язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об'єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суди здійснюють правосуддя самостійно. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права.

Статтею 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до п. 1.2.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»").

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно ч. 3 ст. 38 ГПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007р. № 8 "Про незалежність судової влади", суддя не зобов'язаний давати будь-які пояснення щодо розглянутих справ або справ, які знаходяться в його провадженні, а також надавати їх будь-кому для ознайомлення, крім випадків і порядку, передбачених законом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 р. № 8 "Про незалежність судової влади", суддя не зобов'язаний давати будь-які пояснення щодо розглянутих справ або справ, які знаходяться в його провадженні, а також надавати їх будь-кому для ознайомлення, крім випадків і порядку, передбачених законом.

Конституційний Суд України в Рішенні від 11.03.2011р. № 2-рп/2011 "У справі за конституційним поданням 53 народних депутатів України щодо відповідальності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України "Про Вищу раду юстиції" встановив, що надання оцінки вчинених суддею процесуальних дій до винесення ним остаточного рішення у справі є втручанням у здійснення правосуддя, що суперечить Конституції України.

Отже, зазначені заявником в заяві обставини не відносяться до тих, які чітко визначені ст. 35 ГПК України, та є підставою для відводу судді.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Судочинство провадиться суддею одноособово, колегією суддів чи судом присяжних.

Основними засадами судочинства є:

1) законність;

2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом;

3) забезпечення доведеності вини;

4) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості;

5) підтримання державного обвинувачення в суді прокурором;

6) забезпечення обвинуваченому права на захист;

7) гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами;

8) забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом;

9) обов'язковість рішень суду.

Законом можуть бути визначені також інші засади судочинства в судах окремих судових юрисдикцій.

Статтею 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено право на повноважний суд. Суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Відповідно до п. 1.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Дослідивши подану заяву про відвід, суд дійшов висновку, що заява про відвід ґрунтується на підставах передбачених п.5 ст.35 ГПК України, тобто у заявника є інші обставини, які на його думку викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суд наголошує, що ч. 4 ст. 35 ГПК України чітко встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Аналіз обставин заяви Державного підприємства "Енергоринок" про відвід судді Азізбекян Т.А. свідчить, що заявник вдається до переоцінки здійснених суддею Азізбекян Т.А. процесуальних дій у справі, що відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України не може бути підставою для відводу.

За таких обставин, заявником не обґрунтовані підстави для відводу судді, визначені приписами статті 35 ГПК України.

Інших обставин, які б викликали сумнів у неупередженості судді та недовірі при розгляді даної справи, у заяві не наведено.

За таких обставин, заява Державного підприємства "Енергоринок" про відвід судді Азізбекян Т.А. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 35, 39, 234, 235 ГПК України суд -

У Х В А Л И В:

Заяву Державного підприємства "Енергоринок", м. Київ про відвід судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни у справі № 908/1596/15-г залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її винесення - 10.01.2018 р., оскарженню не підлягає.

Суддя С.С. Дроздова