номер провадження справи 12/126/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2018 Справа № 908/1585/17

Господарський суд Запорізької області у складі: головуючий суддя Смірнов О.Г., судді Корсун В.Л., Федорова О.В.,

За участю секретаря судового засідання Вака В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/1585/17

за позовом: Дочірнього підприємства Хімік Публічного акціонерного товариства Азот

до відповідача: Науково-виробничої асоціації Спецмет

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Приватного акціонерного товариства Концерн Стирол

про стягнення грошових коштів в сумі 366000,00 грн. та зобовязання повернути майно

за участю представників:

від позивача не зявився

від відповідача не зявився

від третьої особи не зявився

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 07.09.2017 року за обопільним клопотанням представників сторін строк розгляду справи був продовжений на підставі ст. 69 ГПК України на пятнадцять календарних днів до 16.10.2017 року.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 17.10.2017 року справу № 908/1585/17 у звязку зі складністю спору та великим обсягом наданих доказів передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Смірнов О.Г., судді Горохов І.С., Федорова О.В.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Запорізької області № П-863/17 від 05.12.2017 року, у звязку з перебуванням судді-члена колегії ОСОБА_1 у відпустці, справу призначено до повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 05.12.2017 року справу № 908/1585/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Смірнов О.Г., судді Корсун В.Л., Федорова О.В.

СУТЬ СПОРУ: Дочірнє підприємство Хімік Публічного акціонерного товариства Азот звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Науково-виробничої асоціації Спецмет з вимогами про стягнення коштів в сумі 366000,00 грн. та зобовязання відповідача повернути позивачу ротор турбіни поз. 101 JT зав. № 65G3.

Відповідач у справі - Науково-виробнича асоціація Спецмет, 06.09.2017 року надав суду в порядку ст. 59 ГПК України (в редакції до 15.12.2017 року), відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує, мотивуючи свою позицію наступним:

- на протязі усього часу після укладення договору між сторонами велося листування та переносився строк закінчення ремонту ротору за технічними причинами, про що свідчать листи, якими ПАТ Концерн Стирол інформувався про хід та стадії виконання ремонту;

- вже після надіслання ПАТ Концерн Стирол відповідачу відмови від договору та вимоги про повернення попередньої оплати, між сторонами вчинялися дії, які фактично були направлені на подальше виконання договору і відповідно припинення відносин між сторонами договору не відбулося;

- встановлення чи припинилися між сторонами зобовязання за договором має суттєве значення, враховуючи що у разі неприпинення зобовязання у відповідача продовжує існувати право вимагати оплати виконаних ним робіт, а у позивача обовязок оплатити підрядні роботи, виконані відповідачем із його матеріалу і його засобами;

- вказує, що після відмови ПАТ Концерн Стирол від договору 04.07.2016 року відповідачем направлено лист № 34, яким повідомлено про дату технічної прийомки товару, 12.08.2016 року представниками ПАТ Концерн Стирол та відповідача було здійснено попередню технічну прийомку ротору, про що складено акт;

- 22.08.2016 року відповідач направив лист № 48, яким просив ПАТ Концерн Стирол угодити демонтаж полумуфти, 23.08.2016 року листом № 23/08 ПАТ Концерн Стирол надало згоду на проведення демонтажу полумуфти;

- відповідно до положень ст. 654 ЦК України між ПАТ Концерн Стирол та відповідачем відбулося зміна умов договору шляхом обміну листами, а саме: зміна строків виконання ремонту ротора;

- станом на сьогодні ремонт вказаного ротора завершено, і відповідно відповідач готовий передати ротор за умовами договору та позивач як новий учасник договору повинен сплатити вартість виконаного ремонту;

- позивач нормативно обґрунтовує свої позовні вимоги ст. 1212 ЦК України, що є неприпустимим, оскільки спірні правовідносини, що склалися між сторонами, виникли із укладеного між ними договору підряду, тобто мають договірний характер;

- грошові кошти в сумі 366000,00 грн. були сплачені позивачем на виконання взятих на себе зобовязань за договором підряду, тому спірні грошові кошти набуті відповідачем на достатніх правових підставах, а відтак не можуть бути повернені позивачу на підставі ст. 1212 ЦК України;

- позивачем не доведено та документально не підтверджено того факту, що вказана сума набута відповідачем за позадоговірними відносинами, що свідчить про необґрунтованість доводів позивача про отримання цих коштів відповідачем без достатньої правової підстави і можливості застосування ст. 1212 ЦК України;

- якщо припустити, що мала місце відмова від договору, то слід звернути увагу на той факт, що отримана відповідачем сума не може бути стягнута так як за приписами ч. 4 ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору;

- як свідчить акт попередньої технічної прийомки від 12.08.2016 року станом на вказану дату були виконані майже усі ремонтні роботи, і відповідно вони повинні бути оплачені. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

07.09.2017 року на адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення в порядку ст. 22 ГПК України (в редакції до 15.12.2017 року), в яких останній зазначає наступне:

- з моменту отримання відповідачем листа № 121 від 23.06.2016 року ПрАТ Концерн Стирол набуло статусу кредитора у зобовязанні щодо повернення переданого відповідачу обладнання за договором № 1357/13 від 11.12.2013 року, а також щодо повернення раніше здійсненої попередньої оплати за вказаним договором в розмірі 366000,00 грн.;

- чинним законодавством передбачено право відступлення тільки дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав;

- згідно договору про відступлення права вимоги № УТ-26/12/16/1 від 26.12.2016 року, укладеного між позивачем та ПрАТ Концерн Стирол, новий кредитор одержує право вимагати від боржника належного виконання всіх зобовязань згідно основного договору № 1357/13 від 11.12.2013 року та грошових коштів у розмірі 366000,00 грн.;

- таким чином, позивачу, як новому кредитору було відступлено наступні вимоги, які були дійсними на момент укладення договору цесії № УТ-26/12/16/1 від 26.12.2016 року: вимога відносно повернення переданого відповідачу обладнання за договором № 1357/13 від 11.12.2013 року та вимога відносно повернення раніше здійсненої попередньої оплати за вказаним договором в сумі 366000,00 грн.;

- нормативним обґрунтуванням вимоги про зобовязання відповідача повернути майно, обумовлене договором № 1357/13 від 11.12.2013 року, є положення ст. 514 ЦК України, а також положення договору про відступлення права вимоги № УТ-26/12/16/1 від 26.12.2016 року;

- враховуючи те, що ПрАТ Концерн Стирол знаходиться в м. Горлівка Донецької області, від останнього на даний час не можуть бути передані позивачу, і як наслідок - суду оригінали документів: договір № 1357/13 від 11.12.2013 року, акт прийому-передачі ротора турбіни в ремонт від 20.12.2013 року, лист ПрАТ Концерн Стирол № 121 від 23.06.2016 року, квитанція та опис вкладення про направлення листа № 121 від 23.06.2016 року. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

17.10.2017 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання в порядку ст. 41 ГПК України (в редакції до 15.12.2017 року) про призначення товарознавчої експертизи, проведення якої пропонує доручити Дніпропетровському науково-дослідному експертно-криміналістичному центр МВС. Вказане клопотання обґрунтоване необхідністю зясування питання щодо вартості виконаних робіт на момент відмови від договору, оскільки вони повинні бути оплачені. На вирішення експертизи відповідач пропонує поставити наступне питання: «Яка вартість відновлювального ремонту ротера турбіни станом на 01.07.2017 року?»

17.10.2017 року на адресу суду від відповідача надійшла заява про долучення до матеріалів справи документів.

Безпосередньо в судовому засіданні 17.10.2017 року представник третьої особи Приватного акціонерного товариства Концерн Стирол надав письмові пояснення згідно ст. 22 ГПК України (в редакції до 15.12.2017 року), в яких останній зазначає наступне:

- між Публічним акціонерного товариства Концерн Стирол та ДП Хімік ПАТ Азот було укладено договір відступлення права вимоги № УТ-26/12/16/1 від 26.12.2016 року, за яким ПрАТ Концерн Стирол відступило, а ДП Хімік ПАТ Азот прийняло у повному обсязі право вимоги за договором № 1357/13 від 11.12.2013 року, у тому числі право вимоги суми боргу в розмірі 366000,00 грн. від Науково-виробничої асоціації Спецмет;

- про дану обставину було повідомлено НВА Спецмет листами ПАТ Концерн Стирол № 207/01-17 від 25.01.2017 року, які було отримано відповідачем 06.02.2017 року, та листом ДП Хімік ПАТ Азот № 47 від 24.03.2017 року, який було отримано відповідачем 10.04.2017 року, але станом на теперішній час заборгованість в розмірі 366000,00 грн. на рахунок позивача від відповідача перерахована не була;

- заборгованість в сумі 366000,00 грн. виникла у звязку з невиконанням відповідачем у встановлений строк робіт з ремонту ротора турбіни;

- 23.06.2016 року ПрАТ Концерн Стирол на підставі ч. 2 ст. 849 ЦК України направило відповідачу лист № 121, в якому повідомило про відмову від договору № 1357/13 від 11.12.2013 року, а також заявило вимогу про повернення переданого в ремонт обладнання й раніше перерахованого авансу в сумі 366000,00 грн.;

- згідно повідомлення про вручення поштового відправлення лист-вимога № 121 від 23.06.2016 року було отримано відповідачем 1 липня 2016 року, відтак семиденний строк для виконання зобовязань відповідача щодо повернення ротора турбіни поз. 101 JT зав. № 65G3 та суми авансового платежу в розмірі 366000,00 грн. закінчився 8 липня 2016 року;

- факт наявності заборгованості відповідача на суму 366000,00 грн. підтверджується підписаним між ПАТ Концерн Стирол та НВА Спецмет актом звірки взаємних розрахунків від 31.05.2016 року;

- оскільки договір підряду № 1357/13 від 11.12.2013 року є розірваним внаслідок односторонньої відмови ПАТ Концерн Стирол від договору, враховуючи, що передбачені договором роботи на суму попередньої оплати в розмірі 366000,00 грн. відповідачем не виконані, у відповідача відсутні правові підстави для утримання перерахованого авансу та переданого в ремонт ротора турбіни поз. 101 JT зав. № 65G3, а тому такі грошові кошти та обладнання підлягають поверненню ДП Хімік ПАТ Азот згідно договору відступлення права вимоги № УТ-26/12/16/1 від 26.12.2016 року на підставі ч. 1 ст. 512 ЦК України. Також зазначає, що підтримує позовні вимоги та просить суд їх задовольнити у повному обсязі.

30.10.2017 року на електронну адресу суду від позивача надійшла заява в порядку ст. 22 ГПК України (в редакції до 15.12.2017 року), в якій останній вважає за необхідне змінити підставу заявлених позовних вимог шляхом виключення з її складу посилання на положення ст. 1212 ЦК України. При цьому вказує, що повністю підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі. Вказана заява надійшла без електронного цифрового підпису, про що господарським судом складений відповідний акт від 30.10.2017 року.

Разом з тим 30.10.2017 року на електронну адресу суду та 31.10.2017 року через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на пізнішу дату, яке мотивоване неможливістю зявитися в судове засідання представника позивача у звязку із службовою зайнятістю.

30.10.2017 року на електронну адресу суду та 31.10.2017 року через канцелярію суду від позивача надійшли письмові пояснення згідно ст. 22 ГПК України (в редакції до 15.12.2017 року), в яких зазначає:

- твердження відповідача про те, що листування між ПрАТ Концерн Стирол та відповідачем свідчить про зміну умов договору № 1357/13 від 11.12.2013 року (зміну строків виконання ремонтних робіт) є безпідставними;

- особу - підписанта зазначених відповідачем листів не було уповноважено на укладання, зміну або розірвання договорів від імені ПрАТ Концерн Стирол;

- недійсність вказаного листування, у якості правочину, вчиненого нібито від імені та в інтересах ПрАТ Концерн Стирол, прямо встановлена законом;

- вказане відповідачем листування відповідно до приписів ч. 1 ст. 216 ЦК України не створює юридичних наслідків для сторін за договором № 1357/13 від 11.12.2013 року;

- договір № 1357/13 від 11.12.2013 року був розірваний на момент укладення договору про відступлення права вимоги № УТ-26/12/16/1 від 26.12.2016 року між ПрАТ Концерн Стирол та позивачем;

- як вбачається з матеріалів справи на момент розірвання договору № 1357/13 від 11.12.2013 року роботи за ним відповідачем виконані не були, отже в даному випадку за приписом положень ст. 837 ЦК України ризик понесення витрат, повязаних із виконанням цих робіт ніяк не може бути покладено ані на позивача, ані на третю особу у даній справі, оскільки такий ризик повинен нести саме відповідач;

- вказує, що призначення судової експертизи в даному випадку є недоцільним, оскільки процес її проведення затягне розгляд даної справи, при цьому значно збільшивши витрати сторін, повязані з її розглядом, а результат проведення даного експертного дослідження не може забезпечити обєктивність розгляду справи, оскільки питання, віднесене відповідачем до судового експерта не стосується предмету спору, обставини справи вже свідчать про неможливість на даний час у проведенні такого дослідження. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду від 30.10.2017 року задоволено клопотання позивача, а саме відкладений розгляд справи на 21.11.2017 року о 12:00.

31.10.2017 року на адресу суду надійшов оригінал раніше отриманої електронною поштою від позивача заяви про зміну підстави позову.

Дослідивши заяву позивача про зміну підстав позову суд дійшов висновку, що оскільки вона була подана з дотриманням вимог ст. 22 ГПК України (в редакції до 15.12.2017 року) до початку розгляду справи по суті новим складом суду, який відбувся 05.12.2017 року, що зазначено в протоколі судового засідання, відтак вказана заява підлягає задоволенню.

21.11.2017 року на адресу суду від відповідача надійшло доповнення до відзиву, в якому останній зазначає наступне:

- позивач повинен нести усі зобовязання за договором підряду, у тому числі щодо сплати фактичної вартості робіт на момент відмови від договору якщо така мала місце з юридичної точки зору;

- відмова від договору підписана директором юридичного департаменту ПАТ «Концерн Стірол» ОСОБА_2 та не містить печатки підприємства;

- договір підряду № 1357/13 від 11.12.2013 року укладений та підписаний головою правління ОСОБА_3, скріплений печаткою, та відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України відмова від договору повинна була бути вчинена уповноваженою особою (установчі документи, довіреність, закон або інший нормативно-правовий акт);

- враховуючи те, що договір підряду скріплений печатками підприємств, це свідчить про домовленість сторін про скріплення печатками документів про зміну та припинення договору;

- відповідно до ч. 1 ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту;

- вказані обставини дають підстави стверджувати, що відмова від договору була здійснена не уповноваженою особою та не відповідає формі, у якій повинна була бути зроблена відмова від договору так як не містить печатки підприємства;

- після нібито відмови від договору підряду між сторонами договору був підписаний акт попередньої технічної прийомки від 12.08.2016 року, який містить підпис технічного директора ПАТ «Концерн Стірол» та печатку підприємства;

- згідно вказаного акту виконані 26 пунктів з 28 визначених у переліку робіт по ремонту ротора турбіни згідно з додатком № 1 до договору № 1357/13 від 11.12.2013 року, що свідчить про те, що майже всі роботи з ремонту ротора турбіни були виконані;

- у разі, якщо позивач вважає, що він відмовився від договору підряду, то він має право вимагати повернення передплати тільки у разі, якщо він доведе, що сума попередньої оплати більше ніж вартість фактично виконаних робіт на дату відмови від договору;

- той факт, що станом на сьогодні вказаний ротер турбіни вже відремонтований у повному обсязі не може бути підставою для відмови у призначенні експертизи, так як ані представники сторін, ані суд не мають спеціальних знань, які б дозволили визначити вартість виконаних робіт;

- звертає увагу суду на те, що матеріали справи містять лист № 18 від 28.03.2016 року, який складений до нібито відмови від договору, з якого вбачається, що 19 пунктів переліку виконані на 100 відсотків, 2 пункти на 85 відсотків, 1 пункт на 80 відсотків, 2 пункти на 90 відсотків і 4 пункти знаходяться у завершальній стадії ремонту, що свідчить про те, що більшість робіт була виконана;

- якщо припустити, що між сторонами відбулося припинення зобовязань за договором підряду шляхом односторонньої відмови від договору, то слід встановити яка вартість фактично виконаних робіт була на момент відмови від договору.

21.11.2017 року на електронну адресу суду та 28.11.2017 року через канцелярію суду від третьої особи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, яке мотивоване неможливістю зявитися в судове засідання у звязку із службовою зайнятістю та скрутним матеріальним становищем товариства. Вказане клопотання надійшло без електронного цифрового підпису про що господарським судом складений акт від 21.11.2017 року.

21.11.2017 року на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, яке мотивоване неможливістю зявитися в судове засідання у звязку із службовою зайнятістю та скрутним матеріальним становищем. Вказане клопотання надійшло без електронного цифрового підпису про що господарським судом складений акт від 21.11.2017 року.

24.11.2017 року на адресу суду від позивача надійшов оригінал раніше отриманого електронною поштою клопотання про відкладення розгляду справи та клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Вказані клопотання були задоволені судом про що свідчить винесена ухвала від 21.11.2017 року, якою відкладений розгляд справи на 05.12.2017 року об 11:30.

11.12.2017 року на електронну адресу суду та 26.12.2017 року через канцелярію суду від позивача надійшли письмові пояснення в порядку ст. 22 ГПК України (в редакції до 15.12.2017 року), в яких зазначає наступне:

- нормативним обґрунтуванням відступлення зазначених вимог є положення ст. 514 ЦК України;

- в даному випадку дійсність відступленого права вимоги за умови розірвання договору № 1357/13 від 11.12.2013 року, на підставі якого воно виникло, визначається тим, що з норми ч. 4 ст. 653 ЦК України вбачається, що особа зможе набути статус кредитора у зобовязанні щодо повернення раніше виконаного стороною за договором лише за умови розірвання цього договору;

- з урахуванням приписів ст. 514 ЦК України дійсною на момент її відступлення може вважатись лише та вимога, право якої набуто первісним кредитором в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 653 ЦК України, тобто в даному випадку лише за умови розірвання договору № 1357/13 від 11.12.2013 року;

- вважає, що обовязок ПрАТ «Концерн Стирол» щодо розірвання договору № 1357/13 від 11.12.2013 року з метою повернення здійсненої за ним попередньої оплати в даному випадку прямо встановлений законом, дійсність відступленої за розірваним договором № 1357/13 вимоги безпосередньо випливає із норм чинного законодавства;

- вимогу позивача про зобовязання відповідача повернути ротор турбіни поз. 101 JT зав. № 65G3, переданий йому за договором № 1357/13 від 11.12.2013 року слід розуміти як вимогу про повернення вказаного обладнання у власність ПрАТ «Концерн Стирол» шляхом його передачі позивачу, що в свою чергу узгоджується з п. 1.1. договору цесії № УТ-26/12/16/1 від 26.12.2016 року, укладеного між позивачем та ПрАТ «Концерн Стирол»;

- відповідач згодний самостійно виконати вимогу щодо зобовязання повернути передане йому обладнання за договором № 1357/13 від 11.12.2013 року лише за умови сплати йому вартості виконаних ним ремонтних робіт, що є неприйнятним для позивача та третьої особи;

- з аналізу норм чинного законодавства не вбачається обовязок замовника у відшкодуванні підряднику вартості виконаної ним частини роботи у разі розірвання договору підряду з вини підрядника. Вказує, що підтримує позовні вимоги та просить задовольнити їх у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.12.2017 року задоволені клопотання сторін та третьої особи про відкладення розгляду справи, а саме відкладений розгляд справи на 10.01.2018 року об 11:30.

09.01.2018 року на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про здійснення розгляду справи без участі його представника. Вказане клопотання надійшло без електронного цифрового підпису, про що господарським судом був складений акт від 09.01.2018 року.

09.01.2018 року на електронну адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення в порядку ст. 42 ГПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017 року). Проте, вказані письмові пояснення надійшли без електронного цифрового підпису, про що господарським судом був складений акт від 09.01.2018 року.

Представники сторін та третьої особи в судове засідання 10.01.2018 року не зявилися.

Неприбуття у судове засідання представників сторін та третьої особи, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду спору по суті, тому суд дійшов висновку, що справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Зясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача, заперечення відповідача, пояснення третьої особи, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 11.12.2013 року між Науково-виробничою асоціацією Спецмет, далі Виконавець, та Публічним акціонерним товариством Концерн Стирол, далі ОСОБА_4, був укладений договір № 1357/13, далі Договір.

Відповідно до п. п. 1.1., 1.2. Договору Виконавець здійснює ремонт (в подальшому Роботи) ротора турбіни поз. 101 JT (в подальшому Обладнання) в обсязі, зазначеному у Додатку № 1, який є невідємною частиною даного Договору, ОСОБА_4 в свою чергу оплачує та приймає Роботи на умовах даного Договору.

Умовами пунктів 1.3., 1.4. Договору сторони визначили, що строк виконання робіт 130 (сто тридцять) календарних днів від дати передачі матеріальної частини в ремонт (п. 3.1.) та перерахування ОСОБА_4 авансу та згідно з п. 2.2. Договору. Датою закінчення робіт вважається дата повідомлення про готовність Обладнання до відвантаження.

Згідно з п. 2.1. 2.4. Договору загальна вартість робіт за даним Договором складає 915000,00 (девятсот пятнадцять тисяч) грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 20% - 152500,00 грн. Оплата здійснюється ОСОБА_4 шляхом перерахування авансового платежу в сумі 366000,00 (триста шістдесят шість тисяч) грн. 00 коп. в т.ч. ПДВ 20% - 61000,00 грн., що складає 40% від вартості Договору, протягом 20-ти банківських днів від дати ОСОБА_4 передачі матеріальної частини Виконавцю (п. 3.1.). Залишок 60% суми оплачується протягом 15-ти банківських днів від повного завершення робіт, згідно з п. 2.4. Договору. Повним завершенням робіт є підписання сторонами ОСОБА_4 виконаних робіт та надання Виконавцем ОСОБА_4 податкової накладної.

Умовами п. 3.1. 3.4., 3.6. Договору сторони дійшли згоди, що ОСОБА_4 зобовязаний передати Виконавцю ротор турбіни поз 101 JT за актом приймання-передачі матеріальної частини. По завершенні ремонту Обладнання Виконавець зобовязаний направити ОСОБА_4 письмове повідомлення про дату готовності Обладнання до приймання не пізніше 5-ти днів до ймовірної дати приймання. Після отримання від Виконавця повідомлення ОСОБА_4 зобовязаний протягом 5-ти днів направити свого представника для здійснення технічного приймання Обладнання та підписання ОСОБА_4 технічного приймання. В процесі технічного приймання Виконавець передає ОСОБА_4:

- ремонтний паспорт на Обладнання, який включає в себе висновок про якість відремонтованого Обладнання;

- формуляр з геометричними та складальними розмірами відремонтованих та замінених вузлів та деталей;

- сертифікати, протоколи випробувань застосованих матеріалів;

- акти кольорової дефектоскопії та балансування Обладнання.

Виконавець зобовязаний передати ОСОБА_4 ротор турбіни поз 101 JT після виконаного ремонту за актом приймання-передачі матеріальної частини.

Пунктами 3.7., 3.10. Договору сторони визначили, що поставка відремонтованого Обладнання здійснюється на умовах самовивозу, силами та за рахунок ОСОБА_4 зі складу Виконавця, який знаходиться за адресою: 69068, м. Запоріжжя, вул. Красна, 21. Разом з відремонтованим Обладнанням Виконавець надає ОСОБА_4 виконаних робіт (2 примірника). ОСОБА_4 протягом 10 (десяти) банківських днів після його отримання підписує та повертає Виконавцю один примірник ОСОБА_4 виконаних робіт.

Згідно з п. 6.4. Договору договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2014 року, або до повного виконання зобовязань обома сторонами за даним Договором.

Матеріали справи свідчать, що на підставі підписаного акту приймання-передачі від 20.12.2013 року третя особа (ОСОБА_4) здала, а відповідач (Виконавець) прийняв в ремонт ротор турбіни 101 JT зав. № 65G3 (а.с. 12).

На виконання умов п. 2.2. Договору третя особа (ОСОБА_4) перерахував на користь відповідача передоплату за ремонт ротора турбіни 101 JT зав. №65G3 в сумі 366000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 99994123 від 25.12.2013 року, засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 13).

Позивач в позові вказує, що до теперішнього часу роботи з ремонту ротора турбіни 101 JT зав. №65G3 відповідачем не виконані.

23.06.2016 року ОСОБА_4 (ПАТ «Концерн Стирол») направив на адресу відповідача лист № 121, в якому на підставі ч. 2 ст. 849 ЦК України повідомив про відмову від договору № 1357/13 від 11.12.2013 року, а також заявив вимогу про повернення переданого в ремонт обладнання й раніше перерахованого авансу на суму 366000,00 грн. Факт направлення даного листа на адресу відповідача підтверджується описом вкладення та фіскальним чеком від 23.06.2016 року. Вказаний лист був отриманий відповідачем 01.07.2016 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 18).

12.08.2016 року між ОСОБА_4 та Підрядником був підписаний акт попереднього технічного приймання ротора турбіни поз 101 JT зав. 65G3 за Договором, яким сторони договору засвідчили виконання робіт з ремонту обладнання за 26 пунктами. Вказаний акт був затверджений технічним директором ПАТ «Концерн Стирол» ОСОБА_5 та директором НВА «Спецмет» ОСОБА_6 У вказаному акті були зазначені зауваження до виконаних робіт, строк усунення яких сторони вирішили погодити додатково.

В подальшому 26.12.2016 року між Публічним акціонерним товариством Концерн Стирол, далі Первісний кредитор, та Дочірнім підприємством Хімік Публічного акціонерного товариства Азот, далі Новий кредитор, був укладений договір про відступлення права вимоги № УТ-26/12/16/1, далі Договір відступлення.

Відповідно до пунктів 1.1., 1.2. Договору відступлення Первісний кредитор передає Новому кредиторові, а Новий кредитор приймає право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором № 1357/13 від 11.12.2013 року (Основний договір), укладеним між Первісним кредитором та НВА «Спецмет» (Боржником) (69005, м. Запоріжжя, вул. Патріотична, 74-А, ). За цим Договором Новий кредитор одержує право вимагати від Боржника належного виконання всіх зобовязань згідно Основного договору № 1357/13 від 11.12.2013 року та грошових коштів у розмірі 366000,00 грн. (триста шістдесят шість тисяч грн. 00 коп.).

Згідно з пунктами 2.1. 2.3. Договору відступлення Первісний кредитор в термін не пізніше пяти робочих днів з моменту підписання Договору зобовязується передати Новому кредитору належним чином завірені копії всіх наявних у нього документів, що засвідчують право вимоги Первісного кредитора до Боржника: Основного договору, зазначеного в п. 1.1. цього Договору, з усіма додатковими угодами і додатками до нього, інших документів, що підлягають передачі. Передача документів оформляється двостороннім ОСОБА_4, що підписується Первісним кредитором і Новим кредитором. Обовязок щодо повідомлення боржника про перехід права вимоги несе Первісний кредитор. В рахунок оплати відступленої вимоги Новий кредитор (правонаступник) зобовязується оплатити Первісному кредитору суму в розмірі 366000,00 грн. (триста шістдесят шість тисяч грн. 00 коп.) в строк до 31.12.2017 року.

Пунктами 6.1., 6.2. Договору відступлення визначено, що він набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Всі зміни і доповнення до Договору дійсні, якщо зроблені в письмовій формі і підписані обома сторонами. Відповідні зміни та доповнення є невідємною частиною Договору. Право вимоги переходить від Первісного кредитора до Нового кредитора (правонаступника) в момент укладення цього Договору.

Позивач в позові вказує, що оскільки договір підряду № 1357/13 від 11.12.2013 року є розірваним внаслідок односторонньої відмови ПАТ Концерн Стирол від договору, враховуючи, що передбачені договором роботи на суму попередньої оплати в розмірі 366000,00 грн. відповідачем не виконані, у відповідача відсутні правові підстави для утримання перерахованого авансу та переданого в ремонт ротора турбіни 101 JT зав. №65G3, а тому такі грошові кошти та обладнання підлягають поверненню ДП Хімік Публічного акціонерного товариства Азот згідно договору про відступлення права вимоги № УТ-26/12/16/1 від 26.12.2016 року.

Судом досліджені правові норми, які підлягають застосуванню у спірних відносинах сторін. За своєю правовою природою між сторонами було укладено договір підряду. Відповідно до вимог Господарського кодексу України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну, строк дії договору, порядок здачі та приймання робіт, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 837 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною1 ст. 846 ЦК України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно з ч. 1 ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

За приписами частини першої статті 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Частина 1 ст. 854 ЦК України визначає порядок оплати роботи за договором підряду, а саме: якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Порядок оплати виконаних робіт визначений в договорі, про що сторони диспозитивно домовилися в п. 2.2., 2.3. Договору, якими передбачено, що оплата здійснюється ОСОБА_4 шляхом перерахування авансового платежу в сумі 366000,00 (триста шістдесят шість тисяч) грн. 00 коп. в т.ч. ПДВ 20% - 61000,00 грн., що складає 40% від вартості Договору, протягом 20-ти банківських днів від дати ОСОБА_4 передачі матеріальної частини Виконавцю (п. 3.1.). Залишок 60% суми оплачується протягом 15-ти банківських днів від повного завершення робіт, згідно з п. 2.4. Договору.

Так, на виконання умов п. 2.2. Договору ОСОБА_4 перерахував на користь відповідача передоплату за ремонт ротора турбіни поз 101 JT зав. №65G3 в сумі 366000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 99994123 від 25.12.2013 року, засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 13).

Строк виконання робіт сторони визначили в п. 1.3. Договору, а саме: 130 календарних днів від дати передачі матеріальної частини в ремонт (п. 3.1.) та перерахування ОСОБА_4 авансу згідно п. 2.2. Договору.

Таким чином, з урахуванням п. 1.3. Договору строк виконання ремонту ротора турбіни поз 101 JT зав. 65G3 настав 05.05.2014 року.

Втім, відповідач роботи з ремонту ротора турбіни поз 101 JT зав. №65G3 у строк, встановлений Договором, не виконав.

Так, матеріали справи свідчать, що ОСОБА_4 звернувся до відповідача з листом № 121 від 23.06.2016 року, в якому згідно ч. 2 ст. 849 УК України повідомив про відмову від договору № 1357/13 від 11.12.2013 року та вимагав здійснити повернення переданого в ремонт ротора турбіни поз 101 JT зав. №65G3 та раніше перерахованого авансу в сумі 366000,00 грн. протягом 7 днів з моменту отримання даного листа-вимоги. Факт направлення вказаного листа відповідачу підтверджується описом вкладення та фіскальним чеком від 23.06.2016 року. Вказаний лист був отриманий відповідачем (Виконавцем) 01.07.2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 18).

Нормою ч. 2 ст. 849 ЦК України передбачено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

З аналізу змісту вказаної норми вбачається, що вона надає право замовнику одразу відмовитись від договору підряду та вимагати від шкодування збитків у разі порушення підрядником строків початку та закінчення робіт. В останньому випадку замовник має довести, що роботи у визначений строк виконанні не будуть. Реалізація цього права буде цілком слушною, якщо підрядник недотримується встановлених у договорі проміжних строків, що є об'єктивним підтвердженням обґрунтованості висновків замовника. Прострочення підрядника стосовно строків початку та закінчення робіт має бути істотною і призводити до втрати інтересу замовника у результаті або до сумнівів у професіоналізмі та компетентності підрядника.

Тобто право замовника відмовитися від договору підряду згідно ч. 2 ст. 849 ЦК України може бути реалізоване до спливу строку виконання підрядником робіт, встановленого умовами договору підряду та призводити до втрати інтересу замовника у результаті.

Як вказано вище з урахуванням п. 1.3. Договору строк виконання ремонту ротора турбіни поз 101 JT зав. 65G3 настав 05.05.2014 року.

Однак, право відмовитись від договору № 1357/13 від 11.12.2013 року на підставі ч. 2 ст. 849 ЦК України у строк до 05.05.2014 року ОСОБА_4 не реалізував. Натомість ОСОБА_4 повідомив відповідача (підрядника) про відмову від договору № 1357/13 від 11.12.2013 року з посиланням на ч. 2 ст. 849 УК України листом № 121 від 23.06.2016 року, зі спливом 2-х років після настання строку виконання робіт щодо ремонту ротора турбіни за договором підряду № 1357/13 від 11.12.2013 року, що не узгоджується з ч. 2 ст. 849 ЦК України.

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що після надсилання листа щодо відмови від спірного договору, а саме 12.08.2016 року між ОСОБА_4 та Підрядником був підписаний акт попереднього технічного приймання ротора турбіни поз 101 JT зав. 65G3 за Договором, яким сторони договору підтвердили виконання робіт з ремонту обладнання за 26 пунктами. Вказаний акт був затверджений технічним директором ПАТ «Концерн Стирол» ОСОБА_5

Таким чином, факт підписання з боку ПАТ «Концерн Стирол» вказаного акта свідчить про погодження останнім подальшого виконання робіт за договором № 1357/13 від 11.12.2013 року, а також про наявність інтересу останнього до виконання умов вказаного договору.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 не мав права відмовлятися від договору підряду № 1357/13 від 11.12.2013 року на вказаній стадії з посиланням на ч. 2 ст. 849 ЦК України, а лист № 121 від 23.06.2016 року про відмову від договору був складений з порушенням ч. 2 ст. 849 ЦК України.

Крім того, лист № 121 від 23.06.2016 року про відмову від договору був підписаний директором юридичного департаменту ПАТ «Концерн Стирол» ОСОБА_2

Ухвалами від 05.12.2017 року та від 14.12.2017 року суд зобовязував третю особу надати довіреність на право підписання ОСОБА_2 листа № 121 від 23.06.2016 року. Втім третя особа вимоги суду не виконала.

09.01.2018 року від позивача на електронну адресу суду разом з письмовими поясненнями надійшла незасвідчена копія довіреності ПАТ «Концерн Стирол» № 56/01-16/1 від 02.02.2016 року на ОСОБА_2 Однак, суд позбавлений можливості прийняти таку копію в якості доказу, в т. ч. оскільки вказані пояснення надійшли до суду без електронного цифрового підпису, про що судом складено відповідний акт.

Станом на день розгляду справи 10.01.2018 року оригінал вказаної довіреності на адресу суду не надійшов.

Предметом спору в даній справі є вимоги позивача про: стягнення коштів в сумі 366000,00 грн. (попередня оплата), зобовязання відповідача повернути позивачу ротор турбіни поз. 101 JT зав. № 65G3.

Умовами п. 3.6. Договору № 1357/13 від 11.12.2013 року визначено, що Виконавець зобовязаний передати ОСОБА_4 ротор турбіни поз. 101 JT після виконаного ремонту за актом приймання-передачі матеріальної частини.

При цьому згідно умовами п. 2.4. вказаного договору встановлено, що повним завершенням робіт є підписання сторонами ОСОБА_4 виконаних робіт та надання Виконавцем ОСОБА_4 податкової накладної.

Враховуючи те, що договір № 1357/13 від 11.12.2013 року не розірвано у встановленому законом порядку, в матеріалах справи міститься акт попереднього технічного приймання ротора турбіни поз 101 JT зав. 65G3 від 12.08.2016 року, який свідчить про вчинення ОСОБА_4 та Підрядником конклюдентних дій направлених на виконання вказаного договору, листування сторін договору щодо виконання його умов, підстави для стягнення з відповідача (підрядника) передоплати в сумі 366000,00 грн. відсутні, а відтак і підстави для повернення відповідачем ротора турбіни з ремонту на адресу Дочірнього підприємства Хімік Публічного акціонерного товариства Азот також відсутні.

Разом з тим, Дочірнє підприємство Хімік Публічного акціонерного товариства Азот, обґрунтовуючи свої вимоги посилається на укладенням договору про відступлення права вимоги № УТ-26/12/16/1 від 26.12.2016 року з ПАТ «Концерн Стирол».

Частиною 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Умовами п. 2.1. 2.3. Договору відступлення передбачено, що Первісний кредитор в термін не пізніше пяти робочих днів з моменту підписання Договору зобовязується передати Новому кредитору належним чином завірені копії всіх наявних у нього документів, що засвідчують право вимоги Первісного кредитора до Боржника: Основного договору, зазначеного в п. 1.1. цього Договору, з усіма додатковими угодами і додатками до нього, інших документів, що підлягають передачі. Передача документів оформляється двостороннім ОСОБА_4, що підписується Первісним кредитором і Новим кредитором. Обовязок щодо повідомлення боржника про перехід права вимоги несе Первісний кредитор. В рахунок оплати відступленої вимоги Новий кредитор (правонаступник) зобовязується оплатити Первісному кредитору суму в розмірі 366000,00 грн. (триста шістдесят шість тисяч грн. 00 коп.) в строк до 31.12.2017 року.

При цьому якщо правонаступництво відбувається шляхом заміни кредитора у зобовязанні у звязку з укладенням договору про відступлення права вимоги, то факт правонаступництва вважається завершеним у разі виконання всіх істотних умов договору про відступлення права вимоги.

Втім, в матеріалах справи відсутні докази сплати Новим кредитором (позивачем у справі) за відступлене право вимоги в сумі 366000,00 грн. на користь Первісного кредитора (ПрАТ «Концерн Стирол»), а також відсутні належні докази підписання Первісним кредитором і Новим кредитором акта передачі документів.

Акт прийому-передачі документів від 26.12.2016 року, який надійшов на електронну адресу суду 09.01.2018 року без електронного цифрового підпису, не може бути прийнятий судом в якості належного доказу, в т.ч. з урахуванням положень ст. 91 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач не довів наявність підстав для задоволення поданого ним в даній справі позову, в тому числі факт розірвання договору № 1357/13 від 11.12.2013 року внаслідок односторонньої відмови ОСОБА_4 від вказаного договору.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог Дочірнього підприємства Хімік Публічного акціонерного товариства Азот до Науково-виробничої асоціації Спецмет про стягнення коштів в сумі 366000,00 грн. та зобовязання повернути ротор турбіни поз. 101 JT зав. № 65G3 слід відмовити.

Розглянувши подане відповідачем клопотання про призначення у справі товарознавчої експертизи суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону Про судову експертизу № 4038-ХІІ від 25.02.1994 року судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо обєктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Частиною 1 ст. 99 ГПК України визначено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

При цьому згідно з п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики призначення судової експертизи № 4 від 23.03.2012 року судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Разом з тим умовами п. 5 вказаної постанови Пленуму Вищого господарського суду України встановлено, що питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Оскільки за наслідками розгляду даної справи встановлено, що відсутні підстави для задоволення предявлених в даній справі позовних вимог, відтак відсутня дійсна потреба у зясуванні питання щодо вартості виконаних робіт на момент відмови від договору, а відтак і у призначенні у справі товарознавчої експертизи.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні вказаного клопотання відповідача.

З приводу посилання позивача на ч. 4 ст. 653 ЦК України слід зазначити наступне.

Приписами ч. 4 ст. 653 ЦК України встановлено, що сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Норма вказаної статті передбачає правові наслідки зміни або розірвання договору, а саме: можливість сторін договору вимагати повернення виконаного за договором у разі його розірвання або зміни.

В даній справі договір № 1357/13 від 11.12.2013 року не був розірваний сторонами у встановленому законом порядку , а направлений ОСОБА_4 Підряднику лист № 121 від 23.06.2016 року про відмову від вказаного договору з посиланням на ч. 2 ст. 849 ЦК України складений з порушенням ч. 2 вказаної статті. Тому приписи ч. 4 ст. 653 ЦК України до правовідносин сторін не застосовуються.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 7090,00 грн. покладаються на позивача у справі - Дочірнє підприємство Хімік Публічного акціонерного товариства Азот згідно вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позовних вимог Дочірнього підприємства Хімік Публічного акціонерного товариства Азот до Науково-виробничої асоціації Спецмет про стягнення коштів в сумі 366000,00 грн. та зобовязання Науково-виробничої асоціації Спецмет повернути Дочірньому підприємству Хімік Публічного акціонерного товариства Азот ротор турбіни поз. 101 JT зав. № 65G3 - відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору в сумі 7090,00 грн. покладаються на Дочірнє підприємство Хімік Публічного акціонерного товариства Азот.

Повне рішення складено 16.01.2018 року

Головуючий суддя О.Г. Смірнов

Судді В.Л. Корсун

ОСОБА_7

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.