ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"19" січня 2018 р. Справа № 918/926/17

Суддя Бережнюк В.В. розглянувши заяву про відвід судді Марача В.В.

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "Енергоінвест"

до відповідача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області

за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне Управління Державної казначейської служби України у Рівненській області, Управління Державної казначейської служби України у м.Рівному

про стягнення грошових коштів

Без виклику представників сторін та третіх осіб

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю - фірма "Енергоінвест" звернулося в господарський суд Рівненської області з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області якому просить стягнути з останнього грошові кошти у сумі 25 562 582,00 гривень.

Відповідач проти позову заперечив з мотивів його необгрунтованості та недоведеності.

В судовому засіданні 18.01.2018р. Відповідачем подано клопотання про відвід судді Марача В.В. від розгляду даної справи. Заявлений відвід Відповідач мотивує тим, що суддя при розгляді справи діє упереджено, так як не задовольнив його клопотань про визнання дій ТОВ «Енергоінвест», що полягають у поданні до господарського суду Рівненської області двох позовних заяв до регіонального відділення про стягнення 25562582 грн., зловживанням процесуальними правами, про колегіальний розгляд справи та про зупинення провадження у справі.

Суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, так як вважає, що при розгляді зазначених клопотань Відповідача, суд діяв у відповідності до норм Господарського процесуального кодексу України без будь-якої упередженості.

Відповідно до п.3 ст.39 Господарського процесуального кодексу України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

Ухвалою суду від 18.01.2018р. господарським судом Рівненської області провадження у справі № 918/926/17 зупинено до вирішення питання про відвід, відповідно до положень ч. 3 ст. 39 ГПК України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ від 18.01.2018р. клопотання про відвід судді передано для розгляду по суті судді Бережнюк В.В.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Розглянувши клопотання представника Відповідача про відвід судді Марача В.В., суд дійшов висновку про необґрунтованість та визнав його таким, що не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб'єктивного характеру і стосуватися особистих зв'язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об'єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суди здійснюють правосуддя самостійно. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права. Статтею 7 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до п. 1.2.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно ч. 3 ст. 38 ГПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Водночас згідно ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Так, на думку заявника обставинами, що викликають сумнів у неупередженості судді Марача В.В. є те, що суддя при розгляді справи діє упереджено, так як не задовольнив його клопотань про визнання дій ТОВ «Енергоінвест», що полягають у поданні до господарського суду Рівненської області двох позовних заяв до регіонального відділення про стягнення 25562582 грн., зловживанням процесуальними правами, про колегіальний розгляд справи та про зупинення провадження у справі.

Щодо викладеного, слід зазначити, що згідно з ч.1 ст.32 ГПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

У п.п. 17.1, 17.2, 17.4 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (від 06.11.1991 р. №1798-XII) у редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 р., що набрала чинності з 15.12.2017 р., до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі; позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов'язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду в день надходження документів; визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється: до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше, ніж три місяці з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу, - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу; після приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, встановленими цією редакцією Кодексу.

За умовами ч.1, ч.10, ст.33 ГПК України справи у судах першої інстанції розглядаються суддею одноособово, крім випадків, визначених цим Кодексом. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності суду першої інстанції, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів, крім справ, які розглядаються в порядку наказного і спрощеного позовного провадження. Якщо справа має розглядатися суддею одноособово, але цим Кодексом передбачена можливість колегіального розгляду такої справи, питання про призначення колегіального розгляду вирішується до закінчення підготовчого засідання у справі (до початку розгляду справи, якщо підготовче засідання не проводиться) суддею, який розглядає справу, за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, про що постановляється ухвала.

Беручи до уваги вищенаведені процесуальні норми та підстави, на яких ґрунтується клопотання позивача, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, оскільки, по-перше, заявником не доведено та не підтверджено належними доказами впливу позивача у даній справі на здійснення 27.12.2017р. автоматичного визначення складу суду для розгляду даної справи.

По-друге, суд звертає увагу, що ч. 4 ст. 35 ГПК України чітко встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями чи діями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Наведені заявником доводи про відвід не ґрунтуються на положеннях ст. 35 Господарського процесуального кодексу України. В даному випадку, з наведених вище обставин слідує, що Відповідач лише надає переоцінку діям суду.

Конституційний Суд України в Рішенні від 11.03.2011р. № 2-рп/2011 "У справі за конституційним поданням 53 народних депутатів України щодо відповідальності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України "Про Вищу раду юстиції" встановив, що надання оцінки вчинених суддею процесуальних дій до винесення ним остаточного рішення у справі є втручанням у здійснення правосуддя, що суперечить Конституції України.

Відтак, є об'єктивно безпідставними викладені в клопотанні обставини, що на думку заявника ставлять під сумнів неупередженість судді Марача В.В.

Таким чином, клопотання про відвід судді є необґрунтованим та не підтвердженим належними доказами, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 35, 39, 234, 235 ГПК України суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Рівненській області у задоволенні клопотання про відвід судді - Марача В.В. у справі №918/926/17.

2. Справу №918/926/17 передати для розгляду судді Марачу В.В.

Ухвала якою вирішується питання про відвід відповідно до ст. 39 та ч. 2 ст. 235 ГПК України набирає законної сили, з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Бережнюк В.В.