УХВАЛА

18.01.2018Справа № 910/6707/17
За позовом Кооперативу "Асфальтобетонщик"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпербуд Капітал"

про стягнення 201 415,95 грн.,-

За розглядом скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпербуд Капітал"

на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича, -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників учасників справи:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились;

від приватного виконавця: Уманець Т.Г. (представник за довіреністю № 16 від 06.01.2018р.).

ВСТАНОВИВ:

Кооператив "Асфальтобетонщик" звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпербуд Капітал" суми заборгованості за Договором підряду № 1/2505 по благоустрою 1-шої черги будівництва в розмірі 201 415,95 грн., з яких 174 000,00 грн. сума основного боргу, 3 842,78 грн. пені, 19 840,51 грн. інфляційні втрати та 3 732,66 грн. 3% річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.06.2017р. (повне рішення складено 26.06.2017р.) у справі №910/6707/17 позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпербуд Капітал" на користь Кооперативу "Асфальтобетонщик" 174 000,00 грн. суми основного боргу, 3 842,78 грн. пені, 19 840,51 грн. інфляційних втрат, 3 732,66 грн. 3% річних та 3 021,23 грн. судового збору.

07.07.2017р. Господарським судом міста Києва в порядку ст. 116 ГПК України було видано відповідний наказ на виконання вказаного судового рішення.

26.12.2017р. до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпербуд Капітал" на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича (далі - приватний виконавець), відповідно до якої скаржник просить суд поновити строк для подання скарги та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 54807486 від 29.09.2017р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2017р. поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Гіпербуд Капітал" строк для подання скарги та призначено її до розгляду на 18.01.2018р.

В судове засідання 18.01.2018р. представники сторін не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином та їх неявка відповідно до ст. 342 ГПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

В судове засідання 18.01.2018р. з'явився представник приватного виконавця, який подав письмові заперечення проти скарги разом з матеріалами виконавчого провадження та просив суд поновити строк на їх подачу, посилаючись на велику завантаженість, святкові та неробочі дні, протягом яких останній не міг належним чином підготувати свої заперечення проти скарги та виконати вимоги ували суду від 29.12.2017р. у визначений строк.

Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З огляду на викладене, з метою створення названому учаснику справи необхідних умов для захисту своїх процесуальних прав, у зв'язку з набранням чинності новою редакцією процесуального кодексу, суд вважає за можливе поновити пропущений процесуальний строк на подачу приватним виконавцем своїх заперечень на скаргу відповідача.

В судовому засіданні 18.01.2018р. представник приватного виконавця оголосив свої заперечення проти скарги та просив суд відмовити в її задоволенні.

Розглянувши подану відповідачем скаргу, заслухавши пояснення представника приватного виконавця у відкритому судовому засіданні, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (стаття 116 ГПК України в редакції станом на дату видачі наказу суду та відкриття виконавчого провадження).

15.12.2017р. набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, відповідно до ч. 1 ст. 327 якого виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Як видно з матеріалів справи, 29.09.2017р. стягувач звернувся до приватного виконавця з заявою від 27.09.2017р. про відкриття виконавчого провадження, посилаючись на те, що на території м. Буча по вулицях Залізняка, Виговського, Депутатська знаходиться майно боржника, а саме борти дорожні у кількості 1090 погонних метрів, на які просив звернути стягнення в рахунок погашення боргу.

29.09.2017р. приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54807486 з примусового виконання наказу суду від 07.07.2017р. у даній справі.

У відповідності до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ст. 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

В ч. ч. 1, 2 ст. 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" встановлено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, станом на час звернення позивача з позовною заявою, що не заперечується учасниками справи, місцезнаходженням відповідача була адреса: 04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, буд. 4-В, оф. 415.

У зв'язку з розглядом даної скарги, судом здійснено запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та встановлено, що станом на дату відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження з примусового виконання наказу суду у даній справі місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпербуд Капітал" була адреса: 29000, Хмельницька обл., місто Хмельницький, вул. Подільська, буд. 117.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

З урахуванням викладеного, суд погоджується з доводами скаржника про те, що оскільки приватний виконавець здійснює свою діяльність у Київській області (виконавчий округ), а місцезнаходженням відповідача станом на дату відкриття виконавчого провадження є Хмельницька область (попереднє місцезнаходження - м. Київ), приватний виконавець у відповідності до норм чинного законодавства не мав права приймати виконавчий документ у даній справі до виконання та вчиняти будь-які виконавчі дії.

При цьому, судом відхилено як необґрунтовані посилання приватного виконавця, з огляду на ненадання відповідних доказів, на те, що підставою для відкриття виконавчого провадження є знаходження на території м. Буча, Київської області майна боржника.

Як випливає, з акту приватного виконавця від 21.11.2017р. останнім виїздом на вул. Виговського в м. Буча, Київської області встановлено, що ТОВ "Гіпербуд Капітал" здійснює будівельні (ремонтні) роботи на об'єкті (за твердженням працівників останнього). До того ж вказаний акт складено в процесі вчинення виконавчий дій, тобто після винесення оскаржуваної постанови.

Однак надані суду матеріали виконавчого провадження не містять доказів яке саме майно належить боржнику та знаходиться на території виконавчого округу приватного виконавця, що стало підставою для відкриття виконавчого провадження.

Крім того, ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Разом з тим, матеріали виконавчого провадження не містять доказів надсилання боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про те, що приватним виконавцем порушено права боржника як сторони виконавчого провадження.

За приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Приватний виконавець у встановленому законом порядку доводів боржника щодо порушення його прав не спростував, доказів протилежного суду не надав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

При розгляді даної скарги, судом встановлено порушення приватним виконавцем прав боржника як сторони виконавчого провадження та обґрунтованість скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпербуд Капітал", у зв'язку з чим її слід задовольнити та визнати оскаржувану постанову приватного виконавця неправомірною

При цьому, у даному випадку (у зв'язку з задоволенням скарги) суд не вбачає порушення прав стягувача, оскільки останній у встановленому законом порядку не позбавлений права звернути виконавчий документ до виконання.

Керуючись ст. ст. 234, 339 - 343 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпербуд Капітал" на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича у справі №910/6707/17 задовольнити.

2. Визнати неправомірною постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича про відкриття виконавчого провадження № 54807486 від 29.09.2017р.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Морозов С.М.