ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.01.2018 Справа № 905/496/17

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Мельниченко Ю.С., суддів Паляниці Ю.О. та Чернової О.В., при секретарі судового засідання Грабчаку Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Спецпідзембуд, м. Донецьк

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Консалтінг ОСОБА_2, м.Маріуполь, Донецька область

про стягнення 255 909 грн. 34 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: представник не зявився;

від відповідача: представник не зявився.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ч.3 ст. 222 Господарського-процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 18.01.2018р. суд виходив до нарадчої кімнати (каб. 324) для прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

В провадженні судді Мальцева М.Ю. знаходилась справа №905/496/17 за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Спецпідзембуд, м.Донецьк до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Консалтінг ОСОБА_2, м.Маріуполь, Донецька область, про стягнення заборгованості з оплати виконаних робіт на підставі договору №16/ДП-13 від 15.10.2013р. в розмірі 242980 грн. 64 коп., 3% річних у сумі 21609 грн. 00 коп., пеню у сумі 23712 грн. 18 коп., а разом у сумі 288301 грн. 82 коп.

04.04.2017р. від відповідача до господарського суду надійшов відзив на позовну заяву за змістом якого, останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на наступне:

1) позовна заява не відповідає вимогам п.2 ст.54 ГПК України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017р.) та підлягає поверненню на підставі п.2 ч.1 ст.63 ГПК України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017р.);

2) звернення до суду з майновим позовом від імені підприємства, що здійснює свою діяльність на непідконтрольній території, за свідомим приховуванням цього факту, є замахом на скоєння злочину, передбаченого ст.258-5 КК України (фінансування тероризму);

3) додані до матеріалів справи акти від 28.02.2014р. є підробленими та не могли бути підписані відповідачем, оскільки останній був позбавлений доступу як до АРК, так і до будівельного майданчику, через початок 20.02.2014р. окупації АРК;

4) доказом неприйняття робіт та не підписання акту виконаних робіт є також той факт, що протягом 3 років позивачем не було заявлено жодних претензій про оплату нібито виконаних та прийнятих робіт;

5) до 10.02.2014р. позивачем була виконана певна частина робіт згідно договору підряду №16/ДП-13 від 15.10.2013р., проте договір не передбачає обовязок замовника прийняти та оплатити роботи у випадку їх часткового виконання.

6) позивачем пропущений строк для звернення до суду з даним позовом.

Також, 04.04.2017р. від відповідача до господарського суду надійшла заява за вих.№30/03-2 від 30.03.2017р. про застосування позовної давності на підставі ст. 267 ЦК України.

12.04.2017р. від позивача до господарського суду Донецької області надійшли зауваження на відзив (за вих.№2 від 07.04.2017р.), у яких останній зазначає наступне:

1) позивачем у позовній заяві була вказана вся інформація, передбачена ГПК України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017р.);

2) представник позивача готовий надати суду оригінали документів для огляду у судовому засіданні;

3) щодо твердження відповідача про факт спливу строку позовної давності, позивач зазначає, що відповідно до п.3.2. Договору, оплата виконаних робіт здійснюється замовником за фактично виконаний обсяг робіт в строк 5 календарних днів з моменту підписання сторонами акту приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних робіт (тобто через 5 к.д. після 28.02.2014р.), а не через 5 календарних днів після встановленого Договором строку закінчення робіт, як стверджує відповідач.

У зв'язку із перебуванням судді Мальцева М.Ю. у відпустці з 18.04.2017р. по 12.05.2017р. включно та наявністю підстав, що може мати наслідком порушення строків вирішення спору, розпорядженням керівника апарату господарського суду Донецької області №01-02/510 від 24.04.2017р. призначено повторний автоматичний розподіл справи №905/496/17.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2017р. головуючим суддею по даній справі призначено суддю Мельниченко Ю.С.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.04.2017р. суддею Мельниченко Ю.С. було прийнято до провадження справу №905/496/17 та призначено до розгляду на 23.05.2017р.

22.05.2017р. від позивача до господарського суду Донецької області надійшов супровідний лист (вих.№5 від 18.05.2107р.) з додатками, в т.ч. заявою (вих.№3 від 17.05.2017р.) про зменшення розміру позовних вимог в прохальній частині якої останній просив: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з оплати виконаних робіт на підставі договору №16/ДП-13 від 15.10.2013р. в розмірі 212980 грн. 64 коп., 3% річних у сумі 20463 грн. 65 коп., пеню у сумі 20784 грн. 59 коп., витрати, які повязані з розглядом справи у суді у розмірі 973 грн. 40 коп. та витрати зі сплати судового збору.

В ухвалі господарського суду Донецької області від 23.05.2017р. судом зазначено про здійснення подальшого розгляду справи з урахуванням наданої позивачем заяви (вих.№3 від 17.05.2017р.) про зменшення розміру позовних вимог та відкладено розгляд справи на 06.06.2017р.

У судовому засіданні 06.06.2017р. судом були оглянуті оригінали документів, доданих до позовної заяви, в тому числі: договір №16/ДП-13 від 15.10.2013р., додаткову угоду №2 від 10.01.2014р. до договору підряду №16/ДП-13 від 15.10.2013р., додаткову угоду №3 від 06.02.2014р. до договору підряду №16/ДП-13 від 15.10.2013р., довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2014р. від 28.02.2014р., акт приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2014р. від 28.02.2014р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.06.2017р. розгляд справи було продовжено на 15 днів та відкладено на 21.06.2017р.

19.06.2017р. від відповідача до господарського суду Донецької області надійшла заява за вих.№15-1/06/2017р. про застосування строку позовної давності, у якій останній, посилаючись на ст.258 ЦК України, просить застосувати позовну давність.

19.06.2017р. від відповідача до господарського суду Донецької області надійшло клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої останній просив доручити експертам у Київському, Дніпропетровському, Одеському та Харківському науково-дослідних інститутах судових експертиз.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 21.06.2017р. судом було зазначено про відкладення вирішення питання стосовно клопотання відповідача про призначення судової будівельно-технічної експертизи у справі 905/496/17.

Також, 19.06.2017р. від відповідача до господарського суду Донецької області надійшли письмові пояснення на виконання ухвали суду від 06.06.2017р., у яких останній просить суд: відмовити ТОВ БК Спецпідзембуд у задоволенні позову та надає перелік питань, які необхідно поставити перед експертом, у випадку призначення судом експертизи акту виконаних робіт та довідки про вартість робіт за договором №16/ДП-13 від 15.10.2013р.

В свою чергу, 21.06.2017р. від позивача до господарського суду Донецької області надійшло клопотання за вих.№9 від 20.06.2017р. про долучення до матеріалів справи переліку питань щодо призначення судової експертизи та клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Крім того, 21.06.2017р. від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналів документів.

Ухвалами суду від 21.06.2017р. у справі №905/496/17 було призначено судову почеркознавчу експертизу та зупинено провадження у справі №905/496/17 за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Спецпідзембуд, м.Донецьк до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Консалтінг ОСОБА_2, м.Маріуполь, Донецька область, про стягнення 254228 грн. 88 коп.

24.07.2017р. через канцелярію господарського суду Донецької області від Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшло клопотання №1128 від 12.07.2017р. про надання додаткових матеріалів, необхідних для надання висновку.

Ухвалою суду від 15.08.2017р. провадження у справі №905/496/17 було поновлено та призначено судове засідання на 23.08.2016р.

17.08.2017р. від позивача до господарського суду Донецької області надійшло клопотання за вих.№11 від 17.08.2017р., у якому останній просить суд:

- у звязку з ухиленням відповідача від вчинення дій, покладених на нього ухвалами господарського суду Донецької області від 26.04.2017р., 23.05.2017р. та 06.06.2017р., щодо ненадання належним чином засвідчених копій податкових накладних на підтвердження здійснення господарської операції відповідачем за договором №16/ДП-13 від 15.10.2013р., застосувати до ТОВ Консалтінг ОСОБА_2 штраф, відповідно до п.5. ст. 83 ГПК України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017р.);

- у звязку з ухиленням відповідача від вчинення дій, покладених на нього ухвалою господарського суду Донецької області від 06.06.2017р., щодо ненадання вільних та умовно-вільних зразків підпису директора ТОВ Консалтінг ОСОБА_2 ОСОБА_3, застосувати до ТОВ Консалтінг ОСОБА_2 штраф, відповідно до п.5. ст. 83 ГПК України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017р.);

- розглянути справу у відповідності до вимог ст.75 ГПК України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017р.) за наявними в ній матеріалами.

23.08.2017р. від позивача до господарського суду Донецької області надійшла заява (вих.№12 від 22.08.2107р.) про збільшення розміру позовних вимог з додатками, в прохальній частині якої останній просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з оплати виконаних робіт на підставі договору №16/ДП-13 від 15.10.2013р. в розмірі 212980 грн. 64 коп., 3% річних у сумі 22 144 грн. 11 коп., пеню у сумі 20 784 грн. 59 коп., витрати, які повязані з розглядом справи у суді у розмірі 2 541 грн. 40 коп. та витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою суду від 23.08.2017р. господарським судом Донецької області було зазначено про здійснення подальшого розгляду справи із врахування зазначеної заяви позивача (за вих.№12 від 22.08.2107р.) про збільшення розміру позовних вимог, відкладено розгляд справи на 29.08.2017р. Крім того, в зазначеній ухвалі господарського суду судом також було відкладено вирішення питання стосовно клопотання позивача за вих.№11 від 17.08.2017р.

Ухвалою суду від 29.08.2017р. господарським судом Донецької області було зупинено провадження у справі №905/496/17 за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія Спецпідзембуд, м.Донецьк до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Консалтінг ОСОБА_2, м.Маріуполь, Донецька область, про стягнення 254228 грн. 88 коп. та направлено матеріали справи на адресу Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (84112, Донецька область, м. Словянськ, вул. Поштова, 67) з метою виконання ухвали господарського суду Донецької області від 21.06.2017р. №905/496/17 про призначення судової почеркознавчої експертизи.

19.09.2017р. від Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України через канцелярію господарського суду Донецької області надійшов супровідний лист за вих.№1647 від 15.09.2017р. з Повідомленням №1647 про неможливість надання висновку та матеріалами справи №905/496/17.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 03.10.2017р. з метою розгляду справи №905/496/17 утворено колегіальний склад суду: головуючий суддя Мельниченко Ю.С., судді Паляниця Ю.О. та Чернова О.В.

Ухвалою суду від 03.10.2017р. господарським судом Донецької області було поновлено провадження у справі №905/496/17 та призначено розгляд справи на 12.10.2017р.

Ухвалою суду від 12.10.2017р. господарським судом Донецької області було зобов'язано Маріупольську об'єднану державну податкову інспекцію надати відомості щодо відображення у податковій звітності ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Консалтінг ОСОБА_2 бухгалтерських операцій за договором №16/ДП-13 від 15.10.2013р. та відкладено розгляд справи на 02.11.2017р.

02.11.2017р. від Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції, на виконання ухвали суду від 12.10.2017р., через офіційну електронну пошту суду надійшли письмові пояснення (б/н від 01.11.2017р.), у яких зазначається, що в податковій звітності платників податків не відображені дані договорів. Також, податкова інспекція повідомляє, що остання володіє інформацією про конкретну, зареєстровану в ЄДРПН податкову накладну платників податків та надання такої інформації можливе за наявності вказівки на конкретний період виписки зареєстрованої в ЄДРПН податкової накладної.

02.11.2017р. від позивача надійшли: клопотання №15 від 02.11.2017р., в якому останній просив зобов'язати Маріупольську об'єднану податкову інспекцію надати відомості щодо відображення у податковій звітності ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Консалтинг ОСОБА_2» за 2014р. операцій з контрагентом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Спецпідзембуд» та клопотання про продовження строку розгляду спору на 15 днів.

Крім того, 02.11.2017р. від позивача надійшла заява №14 від 02.11.2017р. про збільшення розміру позовних вимог, в прохальній частині якої останній просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з оплати виконаних робіт на підставі Договору №16/ДП-13 від 15.10.2013р. в розмірі 212 980 грн. 64 коп., 3% річних у сумі 23 386 грн. 99 коп., пеню в сумі 20 784 грн. 59 коп., витрати, які пов'язані з розглядом справи на 3 406 грн. 92 коп., витрати зі сплати судового збору та розглянути питання повернення позивачу надмірно сплаченої суми судового збору.

Ухвалою суду від 02.11.2017р., у звязку з задоволенням відповідних клопотань позивача, господарським судом Донецької області було зобов'язано Маріупольську об'єднану податкову інспекцію надати відомості щодо відображення у податковій звітності ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Консалтинг ОСОБА_2» за 2014р. операцій з контрагентом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Спецпідзембуд», продовжено строк розгляду спору на 15 днів та відкладено розгляд справи на 27.11.2017р.

Крім того, в ухвалі суду від 02.11.2017р. судом було відкладено розгляд заяви позивача №14 від 02.11.2017р. про збільшення розміру позовних вимог.

Так, дослідивши заяву позивача (вих.№14 від 02.11.2107р.) про збільшення розміру позовних вимог, господарський суд встановив, що остання відповідає вимогам ст.22 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла на момент подачі заяви до суду), а тому приймається судом до розгляду та остаточно розглядаються позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості з оплати виконаних робіт на підставі Договору №16/ДП-13 від 15.10.2013р. в розмірі 212 980 грн. 64 коп., 3% річних у сумі 23 386 грн. 99 коп., пеню в сумі 20 784 грн. 59 коп., витрати, які пов'язані з розглядом справи на 3 406 грн. 92 коп, витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою суду від 27.11.2017р. господарським судом Донецької області було відкладено розгляд справи на 19.12.2017р.

15.12.2017р. набрала чинність редакція Закону України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів №2147 VIII від 03.10.2017р.

Згідно п.9 ч.1 розділу XI Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою суду від 19.12.2017р. господарським судом Донецької області визначено розгляд справи № 905/496/17 за правилами загального позовного провадження на стадії розгляду справи по суті та призначено судове засідання на 18.01.2018 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на укладання з ТОВ Консалтінг ОСОБА_2 договору №16/ДП-13 від 15.10.2013р. на виконання комплексу робіт з влаштування пальових фундаментів із залізобетонних буронабивних паль, підписанням сторонами на виконання зазначеного договору Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2014 року від 28.02.2014р. та Акту б/н приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2014 року від 28.02.2014р. та невиконання відповідачем свого обовязку щодо здійснення оплати виконаних робіт, внаслідок чого, на думку позивача, наявні підстави для стягнення суми основного боргу та нарахованих на нього 3% річних та пені. Нормативно позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 11, 15, 16, 525, 526, 527, 530, 546, 549, 599, 612, 625, 629, 837, 838, 853, 882, 886 Цивільного кодексу України, ст. 20, 193, 232, 317 Господарського кодексу України.

Представник позивача у судових засіданнях 06.06.2017р., 21.06.2017р., 23.08.2017р., 12.10.2017р., 02.11.2017р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, в обґрунтування своїх вимог посилався на укладання договору №16/ДП-13 від 15.10.2013р. із відповідачем, невиконання останнім за ним своїх зобов'язань з оплати вартості виконаних робіт, внаслідок чого утворилась заборгованість та виникли підстави для нарахування 3% річних та пені.

Представник відповідача, у свою чергу, у судових засіданнях 06.06.2017р., 21.06.2017р., заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у наданому до суду відзиві на позовну заяву та наполягав на застосуванні строку позовної давності до позовних вимог.

Станом на 18.01.2018р. від учасників справи, в порядку ст.207 Господарського процесуального кодексу України, до суду жодних клопотань чи заяв не надходило.

Враховуючи, що про дату, час та місце проведення судового засідання призначеного на 18.01.2018р. учасники справи були повідомлені своєчасно та належним чином, суд дійшов висновку, що вони мали час та можливість надати всі витребувані та додаткові документи, які мають значення для розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

15.10.2013р. між ТОВ «Консалтінг ОСОБА_2» (далі - замовник) та ТОВ «Будівельна компанія «Спецпідзембуд» (далі - підрядник) був укладений договір №16/ДП-13 (далі за текстом Договір), за умовами якого (в редакції, погодженій сторонами Додатковою угодою №3 від 06.02.2014р.) підрядник бере на себе зобовязання за завданням Замовника, своїми силами на обєкті: тіньової навіс з експлуатованою покрівлею на будівництві «Готельний комплекс «Ялта-Інтурист» АР Крим (далі обєкт), виконати комплекс робіт з влаштування пальових фундаментів із залізобетонних буронабивних паль діаметром 800мм, наступних типорозмірів: БСВ1 довжиною 10,05м в кількості 40 шт., БСВ2 довжиною 5,375м в кількості 3 палі (загальна довжина паль 418,125м, загальний конструктивний обсяг 212,1 куб.м). В свою чергу, замовник зобовязаний прийняти виконані підрядником роботи та сплатити їх.

Відповідно до п.2.1. Договору (в редакції, погодженій сторонами Додатковою угодою №3 від 06.02.2014р.), загальна вартість останнього складає 636 073,50 грн. (в т.ч. ПДВ) та складається з:

п.2.1.1. (в редакції, погодженій сторонами Додатковою угодою №3 від 06.02.2014р.) - вартості виконаних робіт (без вартості матеріалів) в розмірі 558 883,50 грн., в т.ч. ПДВ з розрахунку ціни робіт у розмірі 2 635 грн. за куб.м. влаштування паль.;

п.2.1.2. - вартості арматурної палі у розмірі 14 550,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 2425,00 грн.;

п.2.1.3. - вартості перебазування техніки, обладнання та матеріалів з м. Донецьк на ділянку робіт за адресою АР Крим, м. Ялта, вул. Дражинського, 50 та назад в м. Донецьк в розмірі 40 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 6666,67 грн.;

п.2.1.5 - вартості затрат з відрядження у розмірі 14 480, 00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 2413,33 грн.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що авансування робіт за договором здійснюється в наступному порядку: п.3.1.1. До початку робіт для організації та підготовки початку робіт замовник перераховує підряднику до 01.11.2013р. суму у розмірі 218 790,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 36 465,00 грн.

Відповідно до п. 3.2. Договору, оплата виконаних робіт здійснюється замовником за фактично виконаний обсяг робіт протягом 5 календарних днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних підрядних робіт (ф. КБ-2в) та довідки про вартість підрядних робіт (ф.КБ-3) за вирахуванням отриманого авансу.

Відповідно до п.4.1. Договору, строк початку виконання робіт на будмайданчику протягом 8 днів з дня отримання авансу (п.3.1.1. Договору) та передачі будмайданчику, за актом приймання-передачі в строк з 15.11.2013р. по 20.11.2013р.

Згідно з п.4.2. Договору (в редакції, погодженій сторонами Додатковою угодою №3 від 06.02.2014р.), строк закінчення робіт до 10.02.2014р.

Відповідно до п.8.6. Договору, роботи вважаються виконаними підрядником у повному обсязі та прийнятими замовником без зауважень, після підписання сторонами (представником замовника, підрядника) акту приймання-передачі виконаних підрядних робіт (ф.КБ-2).

Пунктом 9.1. Договору передбачено, що останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання своїх зобовязань замовником та підрядником.

Відповідно до п.10.4. Договору, за порушення строків оплати виконаних робіт, замовник сплачує підряднику неустойку у вигляді пені в розмірі 0,5% від вартості прострочених платежів за кожний день прострочення.

Факт виконання позивачем прийнятих на себе зобовязань за договором на загальну суму 636 070, 64 грн. підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2014р. б/н від 28.02.2014р. на загальну суму 636 070,64 грн. :

Вказані акти підписані повноважними представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками підприємств.

Крім того, позивачем до матеріалів справи надано довідку про вартість виконаних будівельних робіт та затрати за лютий 2014р. б/н від 28.02.2014р. на загальну суму 636 070,64 грн.

Вказана довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати підписана повноважними представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками підприємств.

В свою чергу, відповідачем в якості часткової сплати вартості виконаних робіт на користь підрядника були перераховані грошові кошти на загальну суму 423 090 грн. наступному порядку:

- 28.10.2013р. у сумі 218 790,00 грн. (призначення платежу передоплата з влаштування пальового фундаменту відповідно до договору №16/ДП-13 від 15.10.13р.);

- 12.12.2013р. у сумі 40 000,00 грн. (призначення платежу передоплата з влаштування пальового фундаменту відповідно до договору №16/ДП-13 від 15.10.13р.);

- 16.12.2013р. у сумі 30 000,00 грн. (призначення платежу передоплата з влаштування пальового фундаменту відповідно до договору №16/ДП-13 від 15.10.13р.);

- 10.01.2014р. у сумі 12 000,00 грн. (призначення платежу передоплата з влаштування пальового фундаменту відповідно до договору №16/ДП-13 від 15.10.13р. та дод.угоди№2 від 10.01.2014р.);

- 13.01.2014р. у сумі 28 000,00 грн. (призначення платежу передоплата з влаштування пальового фундаменту відповідно до договору №16/ДП-13 від 15.10.13р. та дод.угоди№2 від 10.01.2014р.);

- 06.02.2014р. у сумі 5 000,00 грн. (призначення платежу передоплата з влаштування пальового фундаменту відповідно до договору №16/ДП-13 від 15.10.13р.);

- 18.02.2014р. у сумі 89 300,00 грн. (призначення платежу оплата з влаштування пальового фундаменту відповідно до договору №16/ДП-13 від 15.10.13р.);

Перерахування проводилось шляхом безготівкового переказу, що підтверджується банківськими виписками по рахунках позивача за відповідні періоди.

Судом встановлено, що зобовязання з оплати вартості виконаних робіт за договором №16/ДП-13 від 15.10.13р. відповідачем не виконані в повному обсязі, вартість робіт у розмірі 212 980 грн. 64 коп. станом на час розгляду справи не сплачена.

У своєму відзиві на позовну заяву та у судових засіданнях, відповідач посилався на те, що акт б/н приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2014 року від 28.02.2014р. та Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2014 року від 28.02.2014р. директором ТОВ Консалтінг ОСОБА_2 не підписувались та підпис, що міститься на зазначених документах від імені останнього, є підробленим.

Приймаючи до уваги характер вказаних вище обставин, з метою повного та всебічного розгляду усіх обставин справи та встановлення фактичних обставин справи, для зясування того, чи виконано підпис директора ТОВ Консалтінг ОСОБА_2 ОСОБА_3 у акті б/н приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2014 року від 28.02.2014р. та Довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2014 року від 28.02.2014р. тією особою, від імені якої він зазначений, ухвалою суду від 21.06.2017р. господарським судом Донецької області у справі №905/496/17 було призначено судову почеркознавчу експертизу.

19.09.2017р. від Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України через канцелярію господарського суду Донецької області надійшов супровідний лист за вих.№1647 від 15.09.2017р. з Повідомленням №1647 про неможливість надання висновку та матеріалами справи №905/496/17. В мотивувальній частині Повідомлення вказано, що оскільки в ухвалі суду від 29.08.2017р. зазначено про неможливість надання запитувальних експертом у клопотанні матеріалів через те, що за поясненнями відповідача дані документи залишились на непідконтрольній території, вирішення питання з почеркознавчої експертизи при відсутності запитуваного експертом у клопотанні порівняльного матеріалу не виявляється можливим.

Відповідно до ч.4 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України, у разі ухилення учасника справи від подання суду на його вимогу необхідних для проведення експертизи матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, що перешкоджає її проведенню, суд залежно від того, яка особа ухиляється, а також яке ця експертиза має значення, може визнати встановленою обставину, для зясування якої експертиза була призначена, або відмовити у її визнанні.

Враховуюче те, що відповідачем належними доказами в розумінні чинного законодавства не було доведено неможливості надати на виконання ухвал суду та клопотання експерта запитувані документи чи частину з них, господарський суд дійшов висновку, про визнання обставини, щодо того, що на акті б/н приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2014 року від 28.02.2014р. та Довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2014 року від 28.02.2014р. міститься саме підпис директора ТОВ «Консалтінг ОСОБА_2» - встановленою.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем також належними доказами не було доведено те, що печатка підприємства із володіння уповноважених осіб підприємства вибувала чи викрадалася, жодних пояснень щодо наявності печатки на спірних документах відповідачем також надано не було.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що акт б/н приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2014 року від 28.02.2014р. та Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2014 року від 28.02.2014р. підписаними уповноваженими представниками сторін та підписи скріплені печатками підприємств, що відповідно до умов договору, підтверджує факт прийняття замовником (відповідачем) виконаних робіт та обовязок їх сплатити у повному обсязі. Іншого, в порядку чинного законодавства, господарському суду Донецької області не доведено та не спростовано сторонами у справі.

Проаналізувавши укладений сторонами договір №16/ДП-13 від 15.10.2013р., суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є договір підряду на капітальне будівництво, а тому виниклі між сторонами спірні правовідносини підпадають під регулювання Глави 33 Господарського кодексу України та нормами глави Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 318 Господарського кодексу України, за договором підряду на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов'язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об'єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов'язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об'єкти і оплатити їх.

Договір підряду відповідно до цієї статті укладається на будівництво, розширення, реконструкцію та перепрофілювання об'єктів; будівництво об'єктів з покладенням повністю або частково на підрядника виконання робіт з проектування, поставки обладнання, пусконалагоджувальних та інших робіт; виконання окремих комплексів будівельних, монтажних, спеціальних, проектно-конструкторських та інших робіт, пов'язаних з будівництвом об'єктів (ч.2 ст. 318 Господарського кодексу України).

Згідно із ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав у відповідача для ухилення від виконання свого обовязку за договором стосовно оплати робіт, як це визначено пунктом 3.2. договору, протягом 5 календарних днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних підрядних робіт (ф. КБ-2в) та довідки про вартість підрядних робіт (ф.КБ-3) за вирахуванням отриманого авансу.

Граничним строком оплати виконаних робіт, встановленим пунктом 3.2. договору, згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2014 року від 28.02.2014р. є 05.03.2014р.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається здійснення відповідачем розрахунку з позивачем впродовж вказаного строку, що призвело до порушення відповідачем зобовязання з оплати робіт як боржником, який прострочив виконання, у розумінні ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором №16/ДП-13 від 15.10.2013р., у сумі 212 980,64 грн. обґрунтованими, доведеними матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Крім стягнення основної заборгованості позивачем також заявлені вимоги (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 23 386 грн. 99 коп. за період з 06.03.2014р. по 02.11.2017р., оцінюючи правомірність нарахування яких суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку, що вказаний розрахунок є арифметично невірним, на підставі чого суд зробив власний розрахунок.

Фактично розмір 3% річних за вказаний період складає 23 404 грн. 53 коп. Враховуючи те, що відповідно до ст.237 Господарського процесуального кодексу України, при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, позовні вимоги щодо стягнення 3% річних є обґрунтованими у заявленому позивачем розмірі, а саме 23 386 грн. 99 коп.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення пеню у сумі 20 784 грн. 59 коп. за період з 06.03.2014р. по 06.09.2014р., виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Оцінюючи правомірність нарахування якої суд зазначає наступне.

Приписами ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею).

Аналогічні норми містяться в ст. 549 Цивільного кодексу України, згідно з якими штрафом/пенею визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання, зокрема, в разі прострочення виконання.

Пунктом п.10.4. Договору, зокрема, передбачено, що за порушення строків оплати виконаних робіт, замовник сплачує підряднику неустойку у вигляді пені в розмірі 0,5% від вартості прострочених платежів за кожний день прострочення.

Разом з тим, ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно п.2.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013р., за приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Перевіривши розрахунок пені, суд дійшов висновку, що вказаний розрахунок здійснений позивачем з урахуванням вимог ч.2 ст.393 Господарського кодексу України, проте є арифметично невірним. Так, фактично розмір пені за вказаний період, з урахуванням ч.2 ст. 343 Господарського кодексу України, становить 20 930 грн. 45 коп. Враховуючи те, що відповідно до ст.237 Господарського процесуального кодексу України, при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, позовні вимоги щодо стягнення пені є обґрунтованими у заявленому позивачем розмірі, а саме 20 784 грн. 59 коп.

Розрахунок 3% річних та пені було здійснено за допомогою програмного забезпечення Ліга Закон.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідач просить суд застосувати строк позовної давності щодо позовних вимог.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.ст. 256, 257 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Статтею 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як визначено у п. 4.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року №10 Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів (далі ПП ВГСУ №10 від 29.05.2013 року) у зобов'язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов'язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов'язання мало бути виконане.

Оскільки з підстав, що зазначені вище, судом встановлено, що прострочення зобовязання відповідача з оплати виконаних позивачем робіт за договором №16/ДП-13 від 15.10.2013р. за актом б/н приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2014р. від 28.02.2013р. виникло з 06.03.2014р., то, відповідно, встановлений законом строк позовної давності на звернення до суду за актом б/н приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2014р. від 28.02.2013р. до 06.03.2017р. Проте, ТОВ «БК «Спецпідзембуд» було направлено позовну заяву до господарського суду Донецької області 23.02.2017 року, про що свідчить відбиток поштового штампа на конверті, а отже, строк позовної давності на звернення до суду позивачем не було пропущено.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у застосуванні строків позовної давності щодо стягнення основної заборгованості та трьох відсотків річних.

Стосовно вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік відповідно до ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України.

Позивач подав суду розрахунок пені за прострочення оплати виконаної роботи за період з 06.03.2014р. по 06.09.2014р. у сумі 20 784,59 грн.

З врахуванням річного строку позовної давності і предявлення позову 23.02.2017р. вимога позивача про стягнення 20 784,59 грн. пені за прострочення платежу погашена строком спеціальної позовної давності, а тому задоволенню не підлягає відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача належить стягнути суму основної заборгованості за договором №16/ДП-13 від 15.10.2013р. у розмірі 212 980,64 грн. та 3% річних у розмірі 23 386,99 грн.

Стосовно клопотання позивача за вих.№11 від 17.08.2017р., у якому останній просить суд: у звязку з ухиленням відповідача від вчинення дій, покладених на нього ухвалами господарського суду Донецької області від 26.04.2017р., 23.05.2017р. та 06.06.2017р., щодо ненадання належним чином засвідчених копій податкових накладних на підтвердження здійснення господарської операції відповідачем за договором №16/ДП-13 від 15.10.2013р., застосувати до ТОВ Консалтінг ОСОБА_2 штраф, відповідно до п.5. ст. 83 ГПК України; у звязку з ухиленням відповідача від вчинення дій, покладених на нього ухвалою господарського суду Донецької області від 06.06.2017р., щодо ненадання вільних та умовно-вільних зразків підпису директора ТОВ Консалтінг ОСОБА_2 ОСОБА_3, застосувати до ТОВ Консалтінг ОСОБА_2 штраф, відповідно до п.5. ст. 83 ГПК України, - суд зазначає наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 83 ГПК України (у реакції, що діяла на момент подачі зазначеного клопотання до суду), Господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, стягувати в доход Державного бюджету України з винної сторони штраф у розмірі до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону;

Згідно з положеннями ст. 135 чинного Господарського процесуального кодексу України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обовязків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу.

Таким чином, системний аналіз законодавства зводить до висновків: 1) застосування до учасників справи штрафу є правом, а не обовязком суду; 2) норми чинного законодавства не містять обовязку суду щодо застосування штрафу до учасників справи за клопотанням будь-якої із сторін.

У звязку з викладеним та у звязку з тим, що суд не вбачає необхідності застосування заходу процесуального примусу у вигляді штрафу до відповідача, вищезазначене клопотання позивача залишається господарським судом без задоволення.

Клопотання відповідача про призначення судової будівельно-технічної експертизи у справі 905/496/17 також залишається господарським судом без задоволенні, у звязку з тим, що, відповідно до ч.1 ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом вище, акт б/н приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2014 року від 28.02.2014р. та Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2014 року від 28.02.2014р., підписана представника сторін без жодних зауважень та підписи скріплені печатками підприємств.

Відповідно до п.8.6. Договору, роботи вважаються виконаними підрядником у повному обсязі та прийнятими замовником без зауважень, після підписання сторонами (представником замовника, підрядника) акту приймання-передачі виконаних підрядних робіт (ф.КБ-2).

Таким чином, підписавши акт б/н приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2014 року від 28.02.2014р. та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2014 року від 28.02.2014р. відповідачем були погоджені відомості зазначені у ньому, а тому встановлення зазначених обставин не потребує спеціальних знань та встановлені господарським судом у даній справі.

Посилання відповідача на те, що 10.02.2014р. позивачем була виконана певна частина робіт згідно договору підряду №16/ДП-13 від 15.10.2013р., проте договір не передбачає обовязок замовника прийняти та оплатити роботи у випадку їх часткового виконання, не приймаються судом до уваги, оскільки відповідно до умов договору, оплата виконаних робіт здійснюється замовником за фактично виконаний обсяг робіт. Фактично виконаний обсяг робіт відображений у підписаному між сторонами акті б/н приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2014 року від 28.02.2014р., а тому у відповідача виник обовязок щодо сплати прийнятих виконаних робіт за договором.

Суд також відхиляє й інші заперечення відповідача, як такі, що необгрунтовані та базуються на довільному тлумаченні вимог чинного законодаства.

У звязку з частковим задоволенням позову, судовий збір відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати на проїзд представника позивача до господарського суду Донецької області 04.04.2017р., 13.04.2017р., 21.06.2017р., 17.08.2018р., 23.08.2017р., 12.10.2017р., 02.11.2017р., у загальному розмірі 3 406,92 грн. вартості проїзду згідно проїзних документів.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У звязку з тим, що ухвалами суду, якими були призначені судові засідання на 04.04.2017р., 13.04.2017р., 21.06.2017р., 23.08.2017р., 12.10.2017р., 02.11.2017р. явка уповноважених представників сторін була визнана господарським судом обовязковою, то суд дійшов висновку, що витрати позивача, повязані з явкою у засідання господарського суду, відносяться до п.4.ч.3.ст.123 Господарського процесуального кодексу України, та враховуючи, що розмір витрат, повязаних з явкою представника позивача в зазначені судові засідання підтверджено документально, витрати позивача на проїзд представника в загальному розмірі 2 915,04 грн. (згідно проїзних документів БХ №587863, БХ №587864, БХ №595955, БХ №595956, БЩ №158730, БЩ №158731, БЦ №696743, БЦ №696742, БЩ №162771, БЩ №162772, БЩ 097161, БЩ №097162), відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на проїзд представника позивача до господарського суду Донецької області для ознайомлення з матеріалами справи 17.08.2017р.. Проте, представник позивача судом не викликався на зазначену дату, а отже відповідна поїздка була здійснена з власної ініціативи, у звязку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на проїзд в частині 491,88 грн. є безпідставними та підлягають залишенню без задоволення.

Стосовно клопотання позивача про вирішення питання щодо повернення надмірно сплаченої суми судового збору, суд зазначає наступне.

Статтею ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.2 ч.2. ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня 2017 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1 600 грн.

У прохальній частині позовної заяви (із врахуванням заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог) ТОВ «БК «Спецпідзембуд» просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з оплати виконаних робіт на підставі Договору №16/ДП-13 від 15.10.2013р. в розмірі 212 980 грн. 64 коп., 3% річних у сумі 23 386 грн. 99 коп., пеню в сумі 20 784 грн. 59 коп., а всього 257 152 грн. 22 коп.

При поданні позовної заяви ТОВ «БК «Спецпідзембуд», в якості підтвердження сплати судового збору було надано квитанцію про сплату судового збору № QS23635401 від 23.02.2017р. на суму 4 324 грн. 53 коп.

При подані даного позову (з урахуванням заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог) розмір судового збору фактично становить 3 857 грн. 28 коп.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до ч.6 ст.238 Господарського процесуального кодексу України, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про повернення судового збору.

Враховуючи вищевикладені обставини та клопотання позивача, надмірно сплачений судовий збір у сумі 467 грн. 25 коп. підлягає поверненню.

Керуючись ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», ст.ст. 4, 7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 256, 257, 261, 267, 525, 526, 530, 546, 549, 610, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 230, 232, 237, 318, 343 Господарського кодексу України, ст.ст. 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 96, 103, 123, 129, 135, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Консалтінг ОСОБА_2» (, місцезнаходження - 87538, Донецька область, місто Маріуполь, провулок Перекопський, будинок 3-В) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Спецпідзембуд» (, місцезнаходження - 83029, Донецька область, місто Донецьк, вул. Світлого Шляху, буд.2) заборгованість за договором №16/ДП-13 від 15.10.2013р. у розмірі 212 980,64 грн., 3% річних у розмірі 23 386,99 грн., витрат, повязаних з розглядом справи у сумі 2 679,43 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 3 545,51 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повернути ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Спецпідзембуд» (, місцезнаходження - 83029, Донецька область, місто Донецьк, вул. Світлого Шляху, буд.2) з Державного бюджету України надмірно сплачений судовий збір в сумі 467 грн. 25 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 18.01.2018р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 23.01.2018.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя Ю.С. Мельниченко

Суддя Ю.О.Паляниця

Суддя О.В. Чернова