ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 січня 2018 р. Справа № 918/844/17

Господарський суд Рівненської області у складі судді Бережнюк В.В.

при секретарі судового засідання Лиманському А.Ю.

розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОБЕРІГ 21"

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Бімол"

про стягнення заборгованості в сумі 16 296 грн. 70 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: ОСОБА_2, довіреність № б/н від 05.01.18

Від відповідача: ОСОБА_3, довіреність № 354 від 26.03.16, ;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОБЕРІГ 21"" (далі "Позивач") звернулось до господарського суду Рівненської області із позовом про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Бімол" (далі "Відповідач") 16 296 грн. 70 коп. заборгованості за надання охоронних послуг. В обґрунтування вимог зазначає, що відповідачем порушено умови Договору № 40 від 03.06.2016 року в частині оплати наданих за перід 01.06.2017 р. - 14.06.2017 р. охоронних послуг (далі "Договір").

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 07.12.2017 року порушено провадження у справі, позовну заяву прийнято до провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 10.01.2018р.

02.01.2018 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній не погоджується з доводами наведеними у позові та просить відмовити у його задоволенні. В обґрунтування відзиву зазначає, що договір не передбачає проведення оплати за послуги у випадку якщо надання охоронних послуг не здійснюються повний місяць, а також посилається на те, що ОСОБА_4 розірваний з порушенням вимог чинного законодавства.

У судовому засіданні 10.01.2018 року представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позові, доказах наявних у матеріалах справи та просить позов задоволити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні надав свої пояснення стосовно суті спору, заперечив проти позовних вимог, та просить відмовити у його задоволенні. Вважає, що у замовника відсутні підстави у даному випадку оплачувати вартість послуг за червень 2017 року, оскільки позивачем порушено умови ОСОБА_4 №40 від 03.06.2016 р. щодо дотримання строків та порядку попередження іншої сторони про дострокове розірвання договору. А саме, позивачем порушено п.п. 10.2., 10.3. Договору №40.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, повно та об'єктивно оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

03.06.2016 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОБЕРІГ 21" (Охорона) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Бімол" (ОСОБА_5) укладено ОСОБА_4 № 40 про надання охоронних послуг, згідно предмету якого ОСОБА_5 замовляє, а Охорона надає охоронні послуги (надалі "Послуги"), а саме приймає під охорону майно ОСОБА_5, яке належить йому на відповідних правових підставах (надалі - "Об'єкт"), та визначено в Дислокації об'єктів (Додаток №1 до даного Договору) та вказаний в узгодженій Сторонами план-схемі розташування постів (Додаток №4 до даного договору) (п. 1.1. Договору) (арк.с. 11-13).

Відповідно до п. 3.1. Договору, Охорона надає Послуги з першого дня чинності даного Договору, здійснюючі функції нагляду за обєктом, що охороняється.

Як вбачається з п. 4.1. Договору, ціна договору становить 31 000 грн. на місяць, в т.ч. ПДВ (20%) у розмірі 5 166 грн. 67 коп.

Оплата ОСОБА_5 вартості Послуг здійснюється щомісячно до 10 числа місяця, що слідує за звітним. Оплата здійснюється в безготівковому порядку, шляхом перерахування суми грошових коштів, визначених Договором на поточний рахунок Охорони після підписання сторонами ОСОБА_5 надання послуг (п. 4.2 Договору).

За умовами п.5.2. Договору позивач зобов'язаний забезпечувати охорону товарно-матеріальних цінносте ОСОБА_5, прийнятих під охорону, від розкрадання і не допускати проникнення сторонніх осіб на Об'єкт.

ОСОБА_5 у свою чергу зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі здійснювати розрахунки з позивачем за надані послуги по цьому Договору, в порядку та у строки, визначені розділом 4 цього Договору (п.6.2. Договору).

Відповідно до п. 7.1 Договору, акт надання послуг складається щомісячно і передається Охороною замовнику для підписання. При неотриманні ОСОБА_5 повинен звернутись до охорони з вимогою про надання акту. Якщо замовник не повідомив охорону про не надходження акту до 5 числа місяця наступного за звітним, то акт вважається отриманим і підписаним, а послуги прийняті замовником без зауважень.

Згідно пункту 11.1 ОСОБА_4 набуває чинності з "04" червня 2016 р. і діє до "31" грудня 2016 р. включно.

ОСОБА_4 підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відбитками печаток сторін.

29 грудня 2016 року сторони уклали Додаткову угоду до Договору №40, зокрема, у пункті 1.3. якої погодили викласти п.11.1 Договору в наступній редакції: "11.1. ОСОБА_4 набуває чинності з 04 червня 2016 р. і діє до 31 грудня 2017 р." (арк.с.14).

В порядку виконання умов укладеного Договору позивач надавав відповідачу послуги з охорони Об'єкта. У свою чергу відповідач здійснював оплату наданих охоронних послуг.

У матеріалах справи міститься Додаткова угода про розірвання Договору №40 від 03.06.2016 р., датована 07 червня 2017 року, та підписана лише позивачем. При цьому підпис відповідача на останній відсутній.

Як вбачається з матеріалів справи, та підтверджено представниками позивача та відповідача у судовому засіданні, ОСОБА_4 №40 діяв до 15 червня 2017 року. Цієї ж дати позивач зняв пости охорони на підприємстві ОСОБА_5.

19.07.2017 р. позивачем на адресу відповідача надіслано Додаткову угоду від 15.06.2017 року про розірвання договору № 40 від 03.06.2016 року в 2 примірниках, акт зняття постів від 15.06.2017 року в 2 примірниках, акт про надання послуг № 91 від 15.06.2017 року та рахунок на оплату № 90 від 15.06.2017 року. Вказане підтверджується наданою позивачем копією опису вкладення та квитанцією Укрпошти (арк.с. 6).

Відтак, на виконання умов Договору позивачем було надано відповідачу послуги по охороні у червні місяці 2017 року з 01 по 14 число, що підтверджується ОСОБА_5 надання послуг № 91 від 15 червня 2017 року на суму 14 466 грн. 67 коп. за червень 2017 року. (арк.с. 18). Останній не підписаний відповідачем.

У матеріалах справи містяться надані представником відповідача копії листів із зауваженнями щодо розірвання договору та оплати заборгованості по акту № 91 від 15.06.2017 року. Доказів надіслання їх позивачу суду не надано.

Позивач вважає, що відповідач повинен здійснити оплату наданих охоронних послуг за 14 днів червня місяця 2017 року. Вартість наданих послуг обрахував наступним чином:

- 31000 грн. 00 коп. (вартість послуг за повний місяць) поділити на 30 днів (кількість календарних днів у червні місяці) = 1033 грн. 33 коп. (вартість охоронних послуг наданих за один календарний день у червні місяці);

- 1033 грн. 33 коп. (вартість охоронних послуг наданих за один календарний день у червні місяці) помножити на 14 (кількість календарних днів, протягом яких надавалися охоронні послуги у червні 2017 року) = 14 466 грн. 67 коп.

За своєю правовою природою укладений між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 № 40 від 03.06.2016 року є договором надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного Кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором..

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, - зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У судовому засіданні представник відповідача визнав факт надання позивачем охоронних послуг у червні місяці 2017 року з 01 по 14 число. Також не заперечив необхідності здійснення оплати наданих послуг. Проте наголошує, що у замовника відсутні підстави у даному випадку оплачувати вартість послуг за червень 2017 року, оскільки позивачем порушено умови ОСОБА_4 №40 від 03.06.2016 р. щодо дотримання строків та порядку попередження іншої сторони про дострокове розірвання договору. А саме, порушено п.п. 10.2., 10.3. Договору №40. Та не надано відповідачу своєчасно для погодження та підписання ОСОБА_5 надання послуг по охороні об'єкту за червень 2017 року.

Суд звертає увагу, що у даному випадку порушення позивачем умов Договору №40 від 03.06.2016 р. щодо дотримання строків та порядку попередження іншої сторони про дострокове розірвання договору, та несвоєчасне надіслання ОСОБА_5 надання послуг, не спростовує та не заперечує факту надання послуг відповідачу по охороні об'єкту з 01 по 14 червня 2017 року. Крім того, вказана обставина не є підставою для звільнення відповідача від обов'язку оплатити охоронні послуги.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 14 466 грн. 67 коп. заборгованості за надані охоронні послуги за Договором №40 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За п. 4.3 Договору, у разі, якщо ОСОБА_5 прострочив виконання грошового зобов'язання щодо здійснення обов'язкової і повної оплати послуг в троки, передбачені п. 4.2. даного Договору, ОСОБА_5 нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми оплати за кожний день прострочення.

Оскільки Договором передбачено, що оплата ОСОБА_5 вартості Послуг здійснюється щомісячно до 10 числа місяця, що слідує за звітним, з огляду на несвоєчасне виконання Договору позивачем було нараховано відповідачу пеню за період з 11.07.2017 року до 21.11.2017 року в сумі 1 348 грн. 31 коп., та інфляційні втрати в розмірі 481 грн. 72 коп.

Приписами ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності. Дія цього Закону не поширюється на порядок нарахування та сплати пені, штрафних та фінансових санкцій за несвоєчасну сплату податків, податкового кредиту та інших платежів до бюджетів усіх рівнів і позабюджетних фондів, передбачених чинним законодавством України, а також на відносини, що стосуються відповідальності суб'єктів переказу грошей через платіжні системи.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За умовами ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевірив здійснений позивачем розрахунок пені та інфляційних втрат за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE та дійшов висновку, що розмір пені та інфляційних втрат визначено вірно. Відтак, вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 348 грн. 31 коп. пені та 481 грн. 72 коп. інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Отже, враховуючи усе викладене вище у сукупності, позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОБЕРІГ 21" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Бімол" про стягнення 14 466 грн. - основного боргу, 1 348 грн. 31 коп. пені та 481 грн. 72 коп. інфляційних втрат - підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Бімол" (34600, Рівненська область, Березнівський район, м. Березне, вул. Андріївська, 87, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ОБЕРІГ 21" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 3-А, ) - 14 466 (чотирнадцять тисяч чотириста шістдесят шість) грн. 67 коп. - основного боргу, 1 348 (одна тисяча триста сорок вісім) грн. 31 коп. - пені, 481 (чотириста вісімдесят одна) грн. 72 коп. - інфляційних втрат та 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "12" січня 2018 року

Суддя Бережнюк В.В.