УХВАЛА

22.01.2018Справа № 910/18434/16

Суддя Господарського суду міста Києва Мандриченко О.В., розглянувши

заяву Фізичної особи-підприємця Школьного Олексія Вікторовича

про забезпечення позову, без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить усунути перешкоди в користуванні орендованим нежитловим приміщенням загальною площею 97,2 кв. м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 23, літ. А, шляхом надання позивачу безперешкодного доступу в будь-який час до вказаного приміщення та стягнути з відповідачів 220000,00 грн. збитків, а також 4678,00 грн. витрат по сплаті судового збору з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2015 року порушено провадження у справі № 910/18434/16.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2016 року у справі № 910/18434/16 призначено судово-економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено.

До Господарського суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз 16.02.2017 року надійшло клопотання судового експерта про надання додаткових документів, необхідних для проведення судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2017 року провадження у справі зупинено.

До господарського суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов супровідний лист № 15520/17-45 від 29.09.2017 року разом з висновком судового експерта та матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2017 року провадження у справі поновлено, слухання справи призначено на 07.11.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2017 року слухання справи відкладено до 28.11.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2017 року слухання справи відкладено до 12.12.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2017 року слухання справи призначено на 18.01.2018 року.

Через відділ діловодства Господарського суду міста Києва позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення загальною площею 97,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Хрещатик, 23, літ.А. та належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Київське».

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Предметом розгляду даної справи є вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні орендованим на підставі договору оренди від 14.11.2014 р. (термін дії договору з 14.11.2014. по 14.09.2017 (п. 8.1)) нежитловим приміщенням загальною площею 97,2 кв. м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 23, літ. А, шляхом надання позивачеві безперешкодного доступу в будь-який час до вказаного приміщення та стягнення з відповідачів 220000,00 грн. збитків (втрачена вигода).

Мотивуючи свою заяву про забезпечення позову, позивач вказує, що нежитлове приміщення загальною площею 97,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Хрещатик, 23, літ.А. та на яке заявник просить накласти арешт, належить на праві власності відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Київське», є єдиним нерухомим майном останнього та можливе відчуження якого може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (пункт 3 названої постанови пленуму).

Здійснивши оцінку обгрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява Фізичної особи-підприємця Школьного Олексія Вікторовича про вжиття, визначених ним заходів забезпечення позову, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову. Заявником не доведено те, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся звернувся до суду.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, визначені позивачем заходи забезпечення позову, а саме накладення арешту на нежитлове приміщення відповідача 1 загальною площею 97,2 кв.м., не є співмірними із заявленими позивачем позовними вимогами про усунення перешкод у користуванні орендованого майна та стягнення збитків, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Школьного Олексія Вікторовича про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя О.В. Мандриченко