ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"09" січня 2018 р. Справа № 922/3297/16

Суддя Здоровко Л.М.,

розглянувши у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", м. Київ (вх. №72 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 05.12.2017 у справі №922/3297/16, постановлену у приміщенні господарського суду Харківської області суддею Швидкіним А.О., час постановлення ухвали суду - не зазначено, дата складання повного тексту ухвали - не зазначено,

за заявою Повного товариства "Козаченко і компанія" - Ломбард "Спас", м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 31.10.2016 Повне товариство "Козаченко і компанія" - Ломбард "Спас" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором Сасіну К.О.

Ухвалою суду від 07.12.2016 до ліквідаційної маси банкрута були включені майнові активи: майно учасників боржника - ОСОБА_1 та ОСОБА_3; заборонено вчинення будь-яких виконавчих дій в межах виконавчого провадження №52082747, відкритого відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області постановою про відкриття виконавчого провадження від 29.08.2016 відносно учасника повного товариства "Козаченко і компанія" - Ломбард "Спас" ОСОБА_1; накладено арешт на майно.

11.09.2017 до місцевого господарського суду від відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області надійшла заява про надання дозволу на реалізацію нерухомого майна, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1, який є учасником банкрута, а саме звернення стягнення на предмет іпотеки, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором шляхом продажу майна на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження №54130254, яка ухвалою суду від 18.09.2017 була призначена до розгляду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.12.2017 відмовлено відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області у задоволенні заяви про звернення стягнення на майно боржника на тій підставі, що реалізація майна банкрута, включеного до складу ліквідаційної маси, здійснюється згідно із Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон про банкрутство) виключно в межах справи про банкрутство.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду від 05.12.2017, ПАТ "ОТП Банк", який є стягувачем в межах виконавчого провадження №54130254, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на те, що Закон про банкрутство не передбачає можливості продажу майнових активів, що належать на праві власності третім особам, та які не належать банкруту на праві власності, просить ухвалу суду від 05.12.2017 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про звернення стягнення на майно банкрута.

Одночасно апелянт звернувся до суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду, посилаючись на те, що оскаржувану ухвалу отримав лише 14.12.2017.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя - доповідач зазначає наступне.

15.12.2017 набрав чинності Закон України №2147-VIII від 03.10.2017 "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

Отже, розгляд господарськими судами справ здійснюється за правилами Господарського процесуального кодексу України у редакції, що діє з 15.12.2017.

Згідно штампу апеляційного господарського суду на апеляційній скарзі, апелянт звернувся до суду з апеляційною скаргою 26.12.2017, тобто, після набрання чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, апеляційна скарга має відповідати вимогам Господарського процесуального кодексу України у редакції, що діє з 15.12.2017.

Відповідно до частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України у редакції, що діє з 15.12.2017, до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень.

Як вбачається із матеріалів апеляційної скарги, апеляційна скарга підписана представником апелянта ОСОБА_4; до апеляційної скарги додана копія довіреності на ім'я ОСОБА_4, видана 25.04.2017 ПАТ "ОТП Банк" в особі Члена Правління ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності від 06.11.2015 та Начальника управління збору та врегулювання кредитів ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності від 20.08.2015 та Статуту АТ "ОТП Банк".

Проте, до апеляційної скарги не додано належним чином засвідчених копій зазначених довіреностей, виданих апелянтом на ім'я члена Правління ОСОБА_5 та Начальника управління збору та врегулювання кредитів ОСОБА_6, як і не додано копію Статуту Банку.

Відтак, у суду відсутні можливості перевірити та встановити наявність повноважень у зазначених осіб на уповноваження ОСОБА_4 представляти інтереси апелянта та підписувати від імені апелянта апеляційну скаргу.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України у редакції, що діє з 15.12.2017, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 7 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" зі змінами та доповненнями станом на момент подання апеляційної скарги, ставка судового збору, що справляється з апеляційних і касаційних скарг на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів, доданих до апеляційної скарги, вбачається, що апелянтом до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Щодо клопотання апелянта про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду від 05.12.2017, суддя-доповідач зазначає наступне.

Відповідно до пункту 13 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у редакції, що діє з 15.12.2017, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Стаття 93 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, що діяла до 15.12.2017) встановлювала, що апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

Відповідно до матеріалів справи, оскаржувана ухвала постановлена місцевим господарським судом 05.12.2017, апелянт подав апеляційну скаргу 26.12.2017 (згідно штампу апеляційного господарського суду на апеляційній скарзі).

Таким чином, апеляційна скарга була подана із порушенням встановленого статтею 93 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, що діяла до 15.12.2017) строку.

Згідно зі статтею 53 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, що діяла до 15.12.2017) та статті 119 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, що діє з 15.12.2017), за заявою учасника справи суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і поновити пропущений строк.

При цьому, законодавець не передбачає обов'язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має визначити, з якої поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню; у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та докази, що підтверджують доводи заявника, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Апелянт в обґрунтування заявленого клопотання про поновлення пропущеного строку зазначає, що оскаржувану ухвалу отримав лише 14.12.2017, при цьому, не надає жодних доказів на підтвердження своїх доводів; із матеріалів справи не вбачається дати отримання апелянтом оскаржуваної ухвали суду.

Відповідно до частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України у редакції, що діє з 15.12.2017, до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Проте, апелянтом доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції не надано, як і не надано відповідних письмових пояснень щодо відсутності у нього таких доказів.

Відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, що діє з 15.12.2017), до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, відповідно апеляційну скаргу слід залишити без руху.

З урахуванням викладеного, що апелянтом до апеляційної скарги не додано належні докази на підтвердження наявності у його представника повноважень підписувати від апелянта апеляційну скаргу, не додано докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, що апелянтом в обґрунтування своїх доводів пропуску строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду не надано жодних доказів, суддя-доповідач ОСОБА_7 дійшла висновку, що відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України зазначене є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням 10-денного строку з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних недоліків, а саме апелянт має надати суду належним чином засвідчені копії довіреностей, виданих апелянтом на ім'я члена Правління ОСОБА_5 та Начальника управління збору та врегулювання кредитів ОСОБА_6, про які зазначено у доданої до апеляційної скарги довіреності від 25.04.2017, виданої апелянтом в особі зазначених осіб на ім'я ОСОБА_4, належним чином засвідчену копію Статуту апелянта; докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду у встановленому законом порядку і розмірі; обґрунтоване клопотання з викладеними обставинам, підтвердженими належними та допустимими доказами отримання апелянтом оскаржуваної ухвали суду 14.12.2016 та неможливості подати апеляційну скаргу у найкоротші строки після отримання ухвали суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, 234, 258, 260, п. 11, 13 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" на ухвалу господарського суду Харківської області від 05.12.2017 у справі №922/3297/16 залишити без руху.

Публічному акціонерному товариству "ОТП Банк" усунути встановлені судом при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху; докази усунення недоліків мають надійти до Харківського апеляційного господарського суду не пізніше десятого дня з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, з урахуванням строків поштового перебігу.

Роз'яснити Публічному акціонерному товариству "ОТП Банк", що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту; якщо заяву про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач Здоровко Л.М.