ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.01.2018 Справа № 908/47/18

м. Запоріжжя

Суддя Носівець В.В., розглянувши матеріали судового доручення Економічного суду міста Мінська про вручення фізичній особі ОСОБА_1, як керівнику боржника, документів по справі № 141-22Б/2015 про економічну неспроможність (банкрутство) товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЗЕТТА»,

ВСТАНОВИВ:

Економічний суд міста Мінська (Республіка Белпрусь) звернувся до господарського суду Запорізької області з проханням вручити фізичній особі ОСОБА_1, як керівнику боржника, документи по справі № 141-22Б/2015 про економічну неспроможність (банкрутство) товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЗЕТТА».

Відповідно до ч. 3 ст. 2-1 ГПК України матеріали заяви про виконання судового доручення 09.01.2018 передані на розгляд судді Носівець В.В.

Згідно зі ст. 5 Угоди "Про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності" від 20.03.1992 (яку ратифіковано постановою Верховної Ради України від 19.12.1992 № 2889-XII), компетентні суди та інші органи держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав зобов'язуються надавати взаємну правову допомогу. Взаємне надання правової допомоги включає вручення і пересилання документів і виконання процесуальних дій, зокрема проведення експертизи, заслуховування сторін, свідків, експертів та інших осіб. При виконанні доручень про надання правової допомоги компетентні суди та інші органи, в яких просять допомоги, застосовують законодавство своєї держави.

Порядок виконання доручень іноземних судів встановлено ст.ст. 369, 370 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 370 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів виконується у судовому засіданні або уповноваженим працівником суду за місцем проживання (перебування, місцем роботи) фізичної особи чи місцезнаходженням юридичної особи.

Статтею 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» визначено, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Відповідно до пункту 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позов пред'являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ст. 27 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається із ухвали Економічного суду міста Міська від 14.08.2017 у справі № 141-22Б/2015, місцезнаходженням ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1.

Відповідно до розпорядження голови Вищого господарського суду України № 21р від 24.04.2015, виданого згідно частини першої статті 3 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції", Указу Президента України від 12.11.2014 № 868/2014 "Про внесення змін до мережі господарських судів України" та на підставі подання Державної судової адміністрації України від 22.04.2015 № 8-8141/15 про можливість відновлення роботи Господарського суду Донецької області, відновлено роботу господарського суду Донецької області з 27.04.2015 за адресою: 61022, м. Харків, пр. Науки, 5.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч. 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п'яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п'яти днів після залишення її без задоволення.

Отже, враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що дане судове доручення не підсудне господарському суду Запорізької області та про доцільність направлення судового доручення Економічного суду міста Мінська про вручення фізичній особі ОСОБА_1, як керівнику боржника, ухвали від 14.08.2017 у справі № 141-22Б/2015 про економічну неспроможність (банкрутство) товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЗЕТТА» за підсудністю до господарського суду Донецької області.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 370, ст.ст. 31, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Направити матеріали судового доручення Економічного суду міста Мінська про вручення фізичній особі ОСОБА_1, як керівнику боржника, ухвали Економічного суду міста Мінська від 14.08.2017 у справі № 141-22Б/2015 про економічну неспроможність (банкрутство) товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЗЕТТА» за підсудністю до господарського суду Донецької області (61022, м. Харків, пр. Науки, 5).

Ухвалу підписано 12.01.2018

Суддя В.В. Носівець