ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" січня 2018 р. м. Київ Справа № 911/77/18

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Артерія Груп»

До Державного підприємства Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

Про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії

Суддя Карпечкін Т.П.

Без виклику сторін

встановив:

До Господарського суду Київської області 16.01.2018 року повторно надійшла уточнена заява б/н від 27.12.2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Артерія Груп» про забезпечення позову шляхом заборони Державному підприємству Міжнародний аеропорт «Бориспіль» вчиняти певні дії, а саме: перешкоджати Товариству з обмеженою відповідальністю «Артерія Груп» у використанні приміщення № 175, 176, частини приміщення 226, загальною площею 47 кв.м. на 3 поверсі пасажирського терміналу «D» у будь-який спосіб, у тому числі шляхом обмеження чи блокування доступу до вказаних приміщень, обмеження чи припинення необхідного для використання приміщень за призначенням комунального обслуговування (водо-, тепло-, електропостачання, водовідведення тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Відповідно до ч.2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вищенаведена заява подана стосовно забезпечення позову б/н від 27.12.2017 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Артерія Груп» (позивач) до Державного підприємства Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (відповідач), в якому позивач просить:

- визнати недійсним пункт 12.1 Попереднього договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 02.5-14-65 від 11.01.2017 року в редакції додаткової угоди № 1, що укладений між Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Артерія Груп», в частині слів «але в будь-якому випадку до 30.12.2017 року включно»;

- зобовязати Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» безперебійно надавати Товариству з обмеженою відповідальністю «Артерія Груп» послуги, передбачені договором № 02.5-14/1-214 від 01.06.2017 року про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю у порядку передбаченому договором.

Як вбачається з обставин спору, між ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» та ТОВ «Артерія Груп» 11.01.2017 року укладено Попередній договір оренди № 02.5-14-65 нерухомого майна, що належить до державної власності. У подальшому, до вказаного договору підписано додаткову угоду № 1 від 30.06.2017 року.

Додатковою угодою № 1 до Попереднього договору оренди № 02.5-14-65 від 11.01.2017 року нерухомого майна, що належить до державної власності від 30.06.2017 року, внесено зміни до п. 12.1 Попереднього договору, який викладено у редакції: «Даний договір набуває чинності з дати підписання його Сторонами та є чинним до дати укладення основного договору оренди з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області, але в будь-якому випадку до 30.12.2017 року включно, в залежності від того, яка дата настане раніше. Після цього Договір припиняє свою дію».

Також, 01.06.2017 року між ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» та ТОВ «Артерія Груп» укладено договір № 02.5-14/1-214 про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю, за яким ТОВ «Артерія Груп» отримує комунальні послуги, зокрема водо-, тепло-, електропостачання, водовідведення тощо.

Згідно п. 6.1, 6.3. Договору № 02.5-14/1-214 про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю, визначено, що «Договір набирає чинності з моменту укладення та діє до 30.06.2017 року включно» та «У разі відсутності заяви однієї із Сторін про припинення або зміну умов Договору протягом одного місяця після закінчення строку його чинності, Договір вважається продовженим на кожен наступний місяць на тих самих умовах».

Як вбачається з викладених у позові обставин та уточненої заяви про забезпечення позову, позивач ініціював процедуру укладення договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до вимог Закону України «Про оренду державного та комунального майна», однак, конкурс на право оренди державного майна не проведено, переможця не визначено, тому відсутні підстави для передачі орендованого позивачем майна іншим особам.

Позивач в позові зазначає, що наведені обставини жодним чином не перешкоджають позивачу надалі здійснювати фактичне користування майном на підставі попередніх погоджень згідно зі спірним Попереднім договором до визначення переможця конкурсу на право оренди та укладення з ним відповідного договору. За таких умов, обмеження строку дії Попереднього договору певною визначеною датою суперечить фактичним обставинам та інтересам сторін, порушує право позивача на здійснення господарської діяльності в період до вирішення питання проведення конкурсу на право оренди державного майна.

У звязку з чим, позивач вважає протиправними висновки відповідача про припинення Попереднього договору, вимоги про повернення майна та погрози щодо припинення електропостачання та водопостачання.

В позові позивачем заявлено вимоги про визнання недійсним п. 12.1 Попереднього договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 02.5-14-65 від 11.01.2017 року в редакції додаткової угоди № 1, що укладений між Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Артерія Груп», в частині слів «але в будь-якому випадку до 30.12.2017 року включно» та зобовязання Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» безперебійно надавати Товариству з обмеженою відповідальністю «Артерія Груп» послуги, передбачені договором № 02.5-14/1-214 від 01.06.2017 року про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю у порядку передбаченому договором.

Таким чином, в разі задоволення позовних вимог буде спростовано обмеження терміну дії Попереднього договору певною датою, що передбачатиме можливість користування позивачем орендованим майном до проведення конкурсу на право оренди державного майна, визначення переможця та укладення з ним основних договорів оренди.

У звязку з чим, позивач стверджує, що вимоги відповідача про повернення майна є передчасними і створюють загрозу порушення прав позивача та ймовірність виникнення ускладнень виконання судового рішення в разі задоволення позову. Оскільки існує достатньо обґрунтована ймовірність, що відповідач буде вчиняти фізичні дії, спрямовані на унеможливлення користування позивачем спірним майном шляхом чинення перешкод в доступі та ізоляцію приміщення від зовнішніх комунікацій, позивач вважає за необхідне вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу перешкоджати Товариству з обмеженою відповідальністю «Артерія Груп» у використанні приміщення № 175, 176, частини приміщення 226, загальною площею 47 кв.м. на 3 поверсі пасажирського терміналу «D» у будь-який спосіб, у тому числі шляхом обмеження чи блокування доступу до вказаних приміщень, обмеження чи припинення необхідного для використання приміщень за призначенням комунального обслуговування (водо-, тепло-, електропостачання, водовідведення тощо).

Наведений спосіб забезпечення позову необхідно застосувати у звязку з тим, що в межах заявленого в позові спору про недійсність окремих положень (п.п. 1.2.) Попереднього договору, які стосуються строку його дії, передбачається встановлення правових підстав подальшого перебування позивача в орендованих приміщеннях. Тобто, в разі задоволення позову та визнання недійсним п.п. 1.2. Попереднього договору буде діяти інший термін дії відповідних Попередього договору, який передбачатиме для позивача право подальшого користування орендованим майном та можливість знаходитись на території відповідача до моменту визначення переможця конкурсу.

В той же час, оскільки відповідач заперечує наявність у позивача права подальшого користування орендованим майном, наведене свідчить про існування між сторонами відповідного спору. Однак, не дивлячись на існування між сторонами спору щодо наявності підстав подальшого користування орендованим майном, та передачу такого спору на вирішення суду, відповідач має намір та вчиняє дії, спрямовані на перешкоджання позивачу користуватись орендованим майном та досягненню мети укладення Попереднього договору.

У випадку незастосування заходу забезпечення існує реальна загроза того, що до вирішення спору відповідач передчасно розпочне примусове звільнення тимчасово зайнятих позивачем приміщень та фізично відєднає позивача від систем комунального обслуговування (водопостачання, теплопостачання, електропостачання, водовідведення тощо), чого дозволить уникнути вжиття тимчасового заходу забезпечення у вигляді заборони відповідачу вчиняти наведені дії до вирішення питання про наявність чи відсутність правових підстав перебування позивача в орендованих приміщеннях.

Що стосується оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу слід вказати, що такий захід забезпечення забезпечить інтереси як позивача (він продовжуватиме здійснювати господарську діяльність та не буде примусово вивільнений з території аеропорту), так і відповідача (оскільки останній отримуватиме дохід у вигляді орендних платежів).

Тобто даний захід забезпечення жодним чином не порушує інтересів відповідача, в той же час дозволить уникнути непорозумінь на період вирішення спору і запобігти порушенню прав позивача, чиє право подальшого користування майном фактично є предметом спору.

Щодо наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, суд зазначає, що обраний позивачем захід забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, оскільки в разі задоволення позову позивач зможе знаходитись на території аеропорту до моменту підписання договору оренди з переможцем конкурсу. Натомість, у разі незастосування такого заходу забезпечення позову, до вирішення спору позивача може бути передчасно позбавлено можливості користування майном, що в разі задоволення позову потребуватиме вжиття додаткових заходів та несення витрат коштів та часу на відновлення втраченого права користування майном та перериву у здійсненні господарської діяльності.

Таким чином, зазначені заходи є адекватними до вимог заявлених у позові та фактичних обставин господарської діяльності відповідача, забезпечують виконання судового рішення в разі можливого задоволення позову й не порушують існуючих прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Також, суд враховує, що заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки, що можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Як визначено ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Згідно з ч. 4. ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення позову, судом встановлено, що обрані позивачем заходи забезпечення позову є співрозмірними з позовними вимогами і не підпадають під особливості, наведені в ч. 5-11 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України. Оскільки, позивач правомірно перебуває в орендованих приміщеннях і спір стосується визначення строку оренди та подальшого перебування позивача на території відповідача до проведення конкурсу, заходи забезпечення позову є тимчасовими і не передбачають вирішення спору.

Також, наведені заходи повністю виключають завдання відповідачу будь-яких збитків та порушення його прав, натомість спроможні запобігти порушенню прав позивача в разі задоволення позову та забезпечити виконання судового рішення.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно з п. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Статтею 144 Господарського процесуального кодексу України визначено, що ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Частинами 7-10 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження - вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

За таких обставин, за наслідками розгляду заяви б/н від 16.01.2018 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Артерія Груп» про забезпечення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задовлення шляхом заборони Державному підприємству Міжнародний аеропорт «Бориспіль» вчиняти певні дії, а саме: перешкоджати Товариству з обмеженою відповідальністю «Артерія Груп» у використанні приміщення № 175, 176, частини приміщення 226, загальною площею 47 кв.м. на 3 поверсі пасажирського терміналу «D» у будь-який спосіб, у тому числі шляхом обмеження чи блокування доступу до вказаних приміщень, обмеження чи припинення необхідного для використання приміщень за призначенням комунального обслуговування (водо-, тепло-, електропостачання, водовідведення тощо).

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву б/н від 16.01.2018 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Артерія Груп» про забезпечення позову.

2. Вжити заходи забезпечення позову, а саме: заборонити Державному підприємству Міжнародний аеропорт «Бориспіль» вчиняти певні дії, а саме: перешкоджати Товариству з обмеженою відповідальністю «Артерія Груп» у використанні приміщення № 175, 176, частини приміщення 226, загальною площею 47 кв.м. на 3 поверсі пасажирського терміналу «D» у будь-який спосіб, у тому числі шляхом обмеження чи блокування доступу до вказаних приміщень, обмеження чи припинення необхідного для використання приміщень за призначенням комунального обслуговування (водо-, тепло-, електропостачання, водовідведення тощо).

Реквізити стягувача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Артерія Груп» (01023, м. Київ, Печерський узвіз, 3, код 34586069);

Реквізити боржника: Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (04114, АДРЕСА_1, ).

Ухвала є виконавчим документом в розумінні Закону України «Про виконавче провадження» зі строком предявлення до виконання до 19.01.2021 року і підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Т.П. Карпечкін