ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2018 Справа № 917/2141/17

м. Полтава

за позовною заявою Приватного підприємства "Виробничо-торгова компанія "Лукас", вул. І. Приходька 69, м. Кременчук, Полтавська область, 39621

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цхумі", Грузія, м. Тбілісі, Ісані-Самгорський район, се-ще Вазісубані ІІІ № 15, 0100; фактична адреса: м. Тбілісі, Грузія, вул. Кіндзмараулі, 5

про стягнення грошових коштів

Суддя Пушко І.І.

Секретар судового засідання Квіта О.Т.

Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до ст. 247 ГПК України.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 6987,22 доларів США заборгованості за контрактом № 3540 від 27.12.2016 року.

За ухвалою від 22.12.2017 року в цій справі відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані там, що на момент розгляду справи в суді відповідач вартість отриманого від позивача товару оплатив частково.

Відповідач за листом від 28.12.2017 року підтвердив отримання ухвали суду про відкриття провадження в цій справі, проти позовних вимог не заперечує, борг визнав в повному обсязі та просить розгляд справи проводити без його участі (вх№ 15843 від 29.12.2017р., а.с. 71).

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Сторони перебувають в договірних відносинах на підставі контракту № 3540 від 27.12.2016 р. (надалі Контракт, а.с. 9-10).

Згідно з умовами п.1.1 договору Продавець (позивач) зобов'язується поставити Покупцеві (відповідачу, Дистриб'ютору), а Покупець (дистриб'ютор) зобов'язується прийняти та оплатити Продавцю кондитерську продукцію, відповідно до замовлення Покупця (дистриб'ютора), в асортименті, кількості та за цінами, зазначеним в інвойсах продавця, які є невід'ємною частиною цього Контракту.

Відповідно до ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Згідно Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності в процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України .

Згідно п.п. 8.1., 8.2., 8.3. Контракту, стягнення грошових коштів за яким є предметом даного спору, усі спори і розбіжності Сторін, за якими не було досягнуто згоди, підлягають вирішенню за місцем знаходження Продавця відповідно до законодавства країни Продавця. У всьому іншому, що не передбачено цим Договором, сторони керуються чинним законодавством України.

Пунктом 3.3. і 3.5. Контракту передбачено, оплата за продукцію, що поставляється, здійснюється в доларах США, шляхом перерахування грошових коштів на валютний рахунок Продавця на умовах 100% передоплати, якщо інше не зазначено в інвойсах Продавця. У призначенні платежу Покупець зобов'язаний вказувати номер і дату даного Контракту, номер і дату інвойсу. Оплата за поставлену ОСОБА_1 є підтвердженням узгоджених сторонами в інвойсі ціни, номенклатури та кількості товару. Датою оплати Покупцем (Дистриб'ютором) кожної партії ОСОБА_1 вважається дата надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця.

У п. 4.3. Контракту Сторони погодили, що поставка ОСОБА_1 здійснюється відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгових термінів ІНКОТЕРМС 2010 року.

Сторони в п. 4.5. Контракту погодили поставку ОСОБА_1 на умовах FCA (м. Кременчук, Полтавська область, Україна), протягом 5 днів після оплати ОСОБА_1, при цьому вантажні операції та митне оформлення ОСОБА_1 в режимі «Експорт» здійснюється Продавцем протягом 2 робочих днів з моменту подачі транспорту Покупцем (Дистриб'ютором), за виключенням вихідних та святкових днів.

Всі платежі по Контракту здійснюються банківським переказом в доларах США. Всі комісії банку сплачує Покупець (Дистрибютор) (п. 4.8 Контракту).

Контрактом, п. 4.9. передбачено, що право власності на ОСОБА_1 і ризики втрати переходять до Покупця (Дистриб'ютору) з моменту передачі ОСОБА_1 від Продавця Покупцеві (Дистриб'ютору) або перевізнику, відповідно до п. 4.4. Контракту, що фіксується підписом та/або печаткою в товаросупровідних документах.

Позивач зобов'язання щодо поставки товару виконав в повному обсязі, відповідно до умов контракту, передав товар перевізнику, про що свідчить штамп перевізника на міжнародній товаро-транспортній накладній (CMR) (а.с. 15).

Відповідно до погоджених сторонами умов контракту, ПП ВТК «ЛУКАС» був поставлений товар на суму 14 987,22 доларів США за рахунком-фактурою № 19-06 від 19.06.2017 року (а.с. 11-12) та видатковою накладною №ЛК-0617-384 від 20.06.2017 року (а.с. 13).

Також на товар був оформлений пакувальний лист №5 від 20.06.2017 poку, сертифікат про походження товару форми СТ-1 № 1631996, висновок про походження товару №Вс-982 від 20.06.2017 року, фітосанітарний сертифікат на дерев'яну тару №60/ 16- 6036 / XX-185794 від 20.06.2017 року (а.с. 20-26).

Згідно рахунку-фактури №19-06 від 19.06.2017 року поставка продукції Постачальником відбувалася на умовах відстрочення платежу 30 календарних днів з дати митного оформлення продукції в режимі «Експорт». Виходячи з умов рахунку-фактури, останній день оплати поставленої продукції настав 20.07.2017 року.

Відповідач оплату поставленої позивачем ОСОБА_1 по рахунку-фактурі № 19-06 від 19.06.2017 року здійснив частково в сумі 8000 доларів США.

Станом на 11.12.2017 року сума заборгованості TSKHUMI LTD перед ПП ВТК «ЛУКАС» за рахунком-фактурою № 19-06 від 19.06.2017 року становить 6987,22 доларів США (14987,22-8000 = 6987,22).

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача із претензією (вимогою) про оплату боргу від 16.11.2017р. (а.с. 27), на яку відповідач відреагував гарантійним листом від 28.11.2017 року (а.с. 28-29). В останньому відповідач підтвердив прострочку оплати товару, поставленого ПП ВТК «ЛУКАС» за рахунком-фактурою № 19-06 від 19.06.2017р. та гарантував оплату на рахунок ПП ВТК «ЛУКАС» 6987,22 доларів США.

З огляду на прострочку оплати поставленого ПП ВТК «ЛУКАС» і отриманого товару, Відповідач в гарантійному листі зобов'язався сплатити заборгованість в строк не пізніше 10.12.2017 року, оплатити ПП ВТК «ЛУКАС» все понесені витрати, пов'язані з вичерпаним терміном валютного контролю в розмірі штрафних санкцій 0,3 відсотка суми неодержаної виручки, а також сплатити пеню в розмірі 1% від суми неоплаченої ОСОБА_1, відповідно до умов Контракту, за кожен день прострочення платежу, а також зобов'язується в терміни, передбачені Контрактом, оплатити ПП ВТК «ЛУКАС» всі судові витрати, а також додатково витрати на правове забезпечення, інші витрати, але не менше 1 000 доларів США за кожне звернення до суду на зазначені в Контракті реквізити ПП ВТК «ЛУКАС».

Також наявність боргу і визнання його Відповідачем підтверджується підписаним Сторонами актом звірки взаємних розрахунків за 01.04.2017-28.11.2017р.р. (а.с. 30).

Вирішуючи спір суд виходив із наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" та п. 8.2 Контракту № 3540 від 27.12.2016р., до спірних правовідносин підлягає застосуванню матеріальне право України.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК, ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Між сторонами по справі виникли зобов'язання з договору купівлі-продажу, згідно якого, в силу ч. 1 ст. 655 ЦК України, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами ст. 691 ЦК України передбачено, що Покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Отже, змістом договору купівлі-продажу є ті умови, з приводу яких сторони досягли згоди.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За змістом ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити продукцію (товар) після його прийняття або прийняття товарно-розпорядчих документів на нього, якщо договором чи товарно-розпорядчими документами не визначено іншого строку оплати.

Відповідно ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 129 ГК України, іноземні юридичні особи при здійсненні господарської діяльності в Україні мають такий самий статус, як і юридичні особи України, з особливостями, передбаченими цим Кодексом, іншими законами, а також міжнародними договорами, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України.

Як встановлено судом, 27.12.2016р. між позивачем, як продавцем, та відповідачем, як покупцем, був укладений контракт № 3540.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов контракту № 3540 від 27.12.2016р. позивач постави, а відповідач прийняв товар на загальну суму 14 987,22 доларів США, що підтверджується рахунком-фактурою № 19-06 від 19.06.2017 року (а.с. 11-12) видатковою накладною №ЛК-0617-384 від 20.06.2017 року (а.с. 13), міжнародною товаро-транспортною накладною (CMR) А№ 043476 від 20.06.2017 року, митною декларацією від 20.06.2017 року (а.с. 11-19).

Також на товар був оформлені: пакувальний лист №5 від 20.06.2017 poку, сертифікат про походження товару форми СТ-1 № 1631996, висновок про походження товару №Вс-982 від 20.06.2017 року, фітосанітарний сертифікат на дерев'яну тару №60/ 16- 6036 / XX-185794 від 20.06.2017 року (а.с. 20-26).

У п. 4.3, 4.5 Контракту сторони погодили, що поставка ОСОБА_1 здійснюється відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгових термінів ІНКОТЕРМС 2010 року, на умовах FCA.

Зазначені в договорі правила ІНКОТЕРМС-2010 підлягають застосуванню судом як звичай ділового обороту, що зафіксований у документі ( ч.1 ст.7 ЦК України), а також підлягають застосуванню відповідно до вимог ч.4 ст.265 ГК України.

За міжнародними правилами по тлумаченню найбільш широко використовуваних торговельних термінів в області зовнішньої торгівлі (ІНКОТЕРМС 2010), термін FCA "Free Carrier" ("франко-перевізник") означає, що продавець здійснює передачу товару перевізнику або іншій особі, номінованому покупцем, в своїх приміщеннях або в іншому обумовленому пункті.

Відповідно до п. а) абзацу другого умови А4 базису поставки FCA, поставка вважається здійсненою, коли товар завантажений на транспортний засіб, наданий покупцем, якщо названим місцем є площі продавця.

В п. 4.5. Контракту сторони узгодили пункт поставки ОСОБА_1 -м. Кременчук, Полтавська область, Україна. Позивач зобов'язання щодо поставки товару виконав в повному обсязі, відповідно до умов контракту, передав товар перевізнику, про що свідчить штамп перевізника на міжнародній товаро-транспортній накладній (CMR) (а.с. 15).

Як стверджує позивач, прийняті на себе зобовязання за контрактом в частині оплати відповідач належним чином не виконав, в результаті чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в сумі 6987,22 дол. США, що складає 189418,96 грн. за офіційним курсом Національного банку України за станом на 11.12.2017 року.

До початку розгляду справи по суті відповідач борг визнав в повному обсязі.

За наведеного, з урахуванням доказів, залучених до матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в сумі 6987,22 дол. США, що складає 189418,96 грн. за офіційним курсом Національного банку України за станом на момент подання позову (11.12.2017 року).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 130 ГПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, частково покладається на відповідача в сумі 52,41 доларів США, що складає 1420,64 грн. за офіційним курсом Національного банку України за станом на 11.12.2017 року. Судовий збір в сумі 1420,64 грн. підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 130 (ч. 1), 232-233, 237-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з TSKHUMІ LTD (Товариство з обмеженою відповідальністю Цхумі) (ідентифікаційний код: 406187326, юридична адреса: Грузія, Тбілісі, Вазісубані Ш-й м/р, ІІ-й квартал, 15а корп. кв. 2, фактична адреса: Грузія, Тбілісі, вул. Кіндзмараулі 5, Валютні реквізити (долар США): Intermediary Bank: Citibank N.A., New York, USA; SWIFT: CITIUS33 Account With Institution: Bank of Georgia, SWIFT: BAGAGE22; 29a Gagarin street, Tbilisi 0160, Georgia Beneficiary: LTD TSKHUMI Account: GE71BG242200) на користь Приватного підприємства «Виробничо-торгова компанія «Лукас» (юридична адреса: 39621, Україна, Полтавська область, м. Кременчук, вул. І. Приходька, 69, , ІПН 38, валютні реквізити: Beneficiary: PP VTK "Lukas" Account: 5346 Beneficiary bank: Privatbank, 50 Naberezhnaya Pobedy St., Dnipro, 49094, Ukraine, SWIFT: PBANUA2X, IBAN , Code: UA4635346, Cor. account: 001-1-000080, With: JP Morgan Chase Bank, New York, USA, SWIFT: CHASUS33) - заборгованість у розмірі 6987,22 доларів США, що складає 189418,96 грн. за офіційним курсом Національного банку України за станом на 11.12.2017 року; 52,41 доларів США судового збору, що складає 1420,64 грн. за офіційним курсом Національного банку України за станом на 11.12.2017 року.

3. У відповідності до ч. 1 ст. 130 ГПК України, з пред'явленням даного рішення в органи Державної казначейської служби України повернути Приватному підприємству «Виробничо-торгова компанія «Лукас», 39621, Україна, Полтавська область, м. Кременчук, вул. І. Приходька, 69, з Державного бюджету України 1420,64 грн. судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення № 7321 від 11.12.2017 року, яке знаходиться в матеріалах справи.

4. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Пушко І.І.