ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2018 Справа № 904/8648/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Паруснікова Ю.Б. доповідач;

суддів: Білецької Л.М., Верхогляд Т.А.

при секретарі судового засідання Дон О.Я.

за участю представників сторін:

від позивача: Фролов В.О., ордер Серія ДП № 1678/000019 від 26.12.2017, адвокат;

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпропетровського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт» на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2017 по справі № 904/8648/17 (суддя Суховаров А.В.), повний текст рішення підписано 20.11.2017

за позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НВО Вектор прогресу», м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт», м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості за договором підряду у розмірі 335285,75 грн., -

ВСТАНОВИВ:

27.09.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «НВО Вектор прогресу» звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт» з вимогою про стягнення заборгованості за договором підряду у розмірі 335285,75 грн., з яких: сума боргу 300544,80 грн., 31137,85 грн. втрати від інфляції, 3603,11 грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2017 по даній справі позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НВО Вектор прогресу» заборгованість в розмірі 300544,80 грн., 3 % річних в розмірі 3562,13 грн., інфляційні в розмірі 10533,28 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 4719,60 грн. та 3000,00 грн. витрат на адвокатські послуги.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване належним виконанням позивачем робіт обумовлених договором підряду від 20.09.2016 № 72, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами виконаних робіт, підписаних та скріплених печатками сторін, а також невиконанням відповідачем своїх зобов'язань в частині повної та своєчасної оплати вартості виконаних підрядником робіт, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за виконані та несплачені роботи у сумі 300544,80 грн.

У зв'язку з наявністю у відповідача перед позивачем заборгованості за договором, суд визнав обґрунтованим нарахування в порядку ст. 625 ЦК України позивачем до стягнення з відповідача інфляційних за період з 06.04.2017 по 13.09.2017 у сумі 10533,28 грн. та 3% річних за період з 06.04.2017 по 13.09.2017 у сумі 3562,13 грн.

Крім того, з огляду на невисоку складність юридичної кваліфікації правовідносин, місцевим господарським судом обмежено розмір витрат по оплаті послуг адвоката з 10000,00 грн. до 3000,00 грн.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить суд скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2017 у справі № 904/8648/17 в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на невідповідність обставинам справи висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, а також на допущені останнім порушення і неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що ані ТОВ «Промисловий ремонт», ані його повноважні представники чи/або службові (посадові) особи належним чином не були повідомлені про наявність даного господарського спору на розгляді у господарському суді Дніпропетровської області, що позбавило відповідача можливості взяти участь та здійснити захист прав та інтересів.

Також апелянт посилається на зміну 08.11.2017, тобто до завершення розгляду справи та ухвалення судового рішення учасника, керівника та поштову адресу ТОВ «Промисловий ремонт», у зв'язку з відчуженням корпоративних прав товариства, про що 09.11.2017 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань внесено відповідні зміни.

Крім того, на думку апелянта, під час розгляду справи місцевим господарським судом взагалі не перевірялися обставини, що мають значення для справи, а саме: формування сторонами ціни договору, наявності кошторису робіт, об'єм (обсяг) виконаних робіт, порядок фіксації об'єму виконаних робіт, строки виконання робіт та їх документальне оформлення, а також не надано оцінки обумовленій в договорі умові про те, що виконавець (позивач) зобов'язаний здавати замовнику і представникам ПрАТ «ІнГЗК» у встановлений договором термін результати виконаних робіт. При цьому, місцевим господарським судом ПрАТ «ІнГЗК» до участі у справі не залучався.

Окрім зазначеного, апелянт вважає, що судом допущено порушення норм процесуального права з підстав недотримання строків щодо оформлення повного тексту судового рішення протягом встановленого ч. 4 ст. 85 ГПК України строку, тобто не більше п'яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.12.2017 апеляційну скаргу призначено до розгляду у судовому засіданні на 27.12.2017.

27.12.2017 на адресу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від позивача по справі надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого останній просив залишити оскаржуване рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

27.12.2017 розгляд справи відкладався у судовому засіданні на 16.01.2018.

У судовому засіданні 16.01.2018 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права.

Судова колегія, розглянувши матеріали справи, заслухавши по суті справи доводи представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення не підлягає зміні або скасуванню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 20.09.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Промисловий ремонт» (замовник, або позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НВО Вектор прогресу» (підрядник, або відповідач) укладено договір підряду № 72 (далі-договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, підрядник зобов'язується проводити своїми силами, інструментами та засобами малої механізації ремонт і технічне обслуговування, відновлення і порізку брухту в цехах РОФ-1, РОФ-2, ЦТВШХ і ДФ ПАТ «ІнГЗК», і здавати замовнику і представникам ПрАТ «ІнГЗК» у встановлений Договором термін результати виконаних робіт, а Замовник зобов'язується своєчасно здійснювати приймання виконаних і робіт і оплачувати виконані роботи, згідно з умовами цього Договору.

Згідно п. 2.1. договору, вартість 1 чол/год при виробництві технічного обслуговування і ремонт обладнання складає - 52,80 грн. з ПДВ, у т.ч. ПДВ - 8,80 грн.

Додатковою угодою № 1 до договору підряду від 20.09.2016 № 72 сторонами погоджено вартість 1 чол/год в січні 2017 року, яка складає - 56,40 грн. з ПДВ, у т.ч. ПДВ - 9,40 грн.

Додатковою угодою № 2 до договору підряду від 20.09.2016 № 72 вартість 1 чол/год з лютого 2017 року складає - 58,20 грн. з ПДВ, у т.ч. ПДВ - 9,70 грн. (а. с. 22).

Відповідно до п. 2.2 договору, оплата замовником вартості виконаних підрядником робіт здійснюється на підставі рахунків та актів виконаних робіт, підписаних відповідальними особами замовника і підрядника. Оплата виконаних робіт здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника протягом 30-ти днів з дати підписання Актів виконаних робіт.

Згідно п. 6.1. договору, передача виконаних робіт підрядником та приймання їх замовником здійснюється шляхом підписання акта виконаних робіт. Акт виконаних робіт підлягає оформленню та підписанню підрядником протягом 3-5-ти календарних днів з дати закінчення ремонтних робіт.

Строк виконання робіт визначено умовами договору з 01.10.2016 по 31.12.2016 (п. 6.3. договору).

Додатковою угодою № 1 до договору підряду сторонами подовжено строк виконання робіт з 01.01.2017 по 31.12.2017 (а. с. 21).

Згідно п. 11.4. договору, в редакції додаткової угоди № 1 сторонами погоджено, що строк дії договору: початок - з моменту підписання, закінчення - 31.12.2017. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання тих обов'язків, які залишилися не виконаними.

Якщо під час здачі-приймання робіт будуть виявлені недоліки, які не перешкоджають нормальній експлуатації та освоєнню виробничих потужностей складається акт недоліків з зазначенням строків їх усунення (п. 6.4.).

Якщо при підписанні остаточного акту виконаних робіт будуть виявлені суттєві недоліки, що виникли з вини підрядника, замовник не підписує акт і затримує до усунення недоліків остаточну оплату виконаних робіт (п. 6.5.).

Відносини, що виникли між сторонами на підставі зазначеного вище Договору, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно положень ст. ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України (ділі - ЦК України) з урахуванням особливостей передбачених ГК України.

За своєю правовою природою, укладений між сторонами договір є договором підряду, відносини за якими регулюються главою 61 ЦК України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 857 ЦК України передбачено, що робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.

Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

У відповідності до ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки. Позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Положеннями ч. 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526 ЦК України, цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

На виконання умов договору позивачем виконано обумовлені договором роботи, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами виконаних робіт за лютий - березень 2017 року, з підписами та відбитками печатки підприємств обох сторін та не містять жодного зауваження замовника в частині фактично виконаних підрядних робіт (а.с. 23-29).

Позивачем було виставлено відповідачу рахунки на оплату (а. с. 30-36), проте відповідач взяті на себе зобов'язання в частині повної та своєчасної оплати вартості виконаних підрядником робіт не виконав, у зв'язку із чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 300544,80 грн.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, позивач нарахував відповідачу 3% річних за період з 06.04.2017 по 13.09.2017 у розмірі 3562,13грн., а також інфляційні за період з 06.04.2017 по 13.09.2017 у розмірі 10533,28 грн.

Колегією суддів перевірено здійснені позивачем нарахування 3% річних та інфляційних, вони є обґрунтованими і правильними, а тому місцевий господарський суд правомірно дійшов до висновку про необхідність їх задоволення в повному обсязі.

Щодо витрат на послуги адвоката, колегія суддів вважає рішення в цій частині цілком обґрунтованим та правомірним з огляду на наступне.

На підтвердження понесення зазначених витрат позивачем до матеріалів справи надані договір № 08/09 А про надання правової допомоги від 08.09.2017 року, копія свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю ДП № 3120 від 19.07.2016, посвідчення адвоката № 0559 від 19.07.2016 та платіжне доручення №1367 від 20.09.2017 про сплату позивачем послуг адвоката на суму 10000,00 грн.

Розглядаючи вимоги позивача щодо стягнення витрат на адвокатські послуги, місцевим господарським судом враховано, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Враховуючи вищенаведене та з огляду на невисоку складність юридичної кваліфікації правовідносин, на думку колегії суддів, місцевий господарський суд дійшов до правильного висновку про те, що витрати по оплаті послуг адвоката в розмірі 10000,00 грн. є необґрунтовано завищеними, а тому розмір відповідних витрат підлягає обмеженню сумою 3000,00 грн.

Доводи апелянта про те, що ані ТОВ «Промисловий ремонт», ані його повноважні представники чи/або службові (посадові) особи належним чином не були повідомлені про наявність даного господарського спору на розгляді у господарському суді Дніпропетровської області, що позбавило відповідача можливості взяти участь та здійснити захист прав та інтересів, колегія суддів відхиляє, оскільки в матеріалах справи наявні докази на підтвердження повідомлення відповідача у справі про дату, час та місце розгляду справи за місцезнаходженням юридичної особи - ТОВ Промисловий ремонт» відповідно до витягу з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 28.09.2017, про що свідчать поштові повідомлення повернуті на адресу господарського суду (а. с. 68-72, 77, 91).

Крім того, ухвалами місцевого господарського суду про порушення провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду, а також про відкладення розгляду справи, явка сторін обов'язковою не визнавалася, а тому неявка представника відповідача не була перешкодою для розгляду справи за наявними в ній документами.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку про належне повідомлення учасників процесу про часті місце розгляду справи.

При цьому зміна 08.11.2017 учасника, керівника та поштової адреси ТОВ «Промисловий ремонт», про що 09.11.2017 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань внесено відповідні зміни, не може бути підставою для скасування рішення, оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату проведення судового засідання до зміни своєї адреси.

Згідно ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Крім того, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що під час розгляду справи місцевим господарським судом взагалі не перевірялися обставини, що мають значення для справи, зокрема, формування сторонами ціни договору, наявності кошторису робіт, об'єм (обсяг) виконаних робіт, порядок фіксації об'єму виконаних робіт, строки виконання робіт та їх документальне оформлення, а також не надано оцінки обумовленій в договорі умові про те, що виконавець (позивач) зобов'язаний здавати замовнику і представникам ПрАТ «ІнГЗК» у встановлений договором термін результати виконаних робіт.

Так, судом першої інстанції надано оцінку умовам укладеного між сторонами договору в частині оплати вартості виконаних робіт, порядку їх фіксації, а також строків їх виконання та документальне оформлення (Рахунками, та Актами виконаних робіт). При цьому наявність кошторису, об'єм виконаних робіт, умовами договору сторони не визначали.

Умова договору (п 1.1.) про те, що виконавець (позивач) зобов'язаний здавати замовнику і представникам ПрАТ «ІнГЗК» у встановлений договором термін результати виконаних робіт, також не може бути підставою для скасування рішення, оскільки в рішенні суду відсутні висновки, які б могли вплинути на права та обов'язки ПрАТ «ІнГЗК». У даній справі предметом спору є виключно заборгованість відповідача перед позивачем, що підтверджується актами виконаних робіт, а незалучення ПрАТ «ІнГЗК» до участі у справі, не підпадає під ознаки особи, яка не брала участь у справі, але щодо якої суд вирішив питання про її права та обов'язки, оскільки вона не є стороною у даній справі.

Окрім зазначеного, колегія суддів також відхиляє доводи апелянта щодо допущеного місцевим господарським судом порушення норм процесуального права з підстав недотримання строків щодо оформлення повного тексту судового рішення протягом встановленого ч. 4 ст. 85 ГПК України строку, оскільки рішення судом прийняте 13.11.2017, а з урахуванням вихідних днів (18-19 листопада 2017) повний текст підписано на наступний робочий день 20.11.2017, що відповідає приписам ч. 5 ст. 254 ЦК України та не є порушенням норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промисловий ремонт" - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2017 по справі № 904/8648/17 - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 16.01.2018.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді Л.М. Білецька

Т.А. Верхогляд