ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2018 року Справа № 904/8730/17

м. Дніпро (пр. Дмитра Яворницького, 65, зал судових засідань 511)

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. - доповідач,

суддів: Подобєд І.М., Орєшкіної Е.В.

секретар судового засідання Мацекос І.М.

за участю представників сторін

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №9/81 від 04.01.2018 , представник;

представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2017 у справі №904/8730/17 (суддя Рудовська І.А., повний текст рішення складений 21.11.2017)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-

збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі

Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного

акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення 101580,30 грн

В С Т А Н О В И В:

По справі оголошувалася перерва з 18.12.2017 до 17.01.2018.

У вересні 2017 року ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (надалі позивач) звернулось із позовом до господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (надалі відповідач) штрафу за несвоєчасну доставку вантажу в квітні 2017 року в сумі 101580,30 грн. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Відповідачем вимог ст. 41 Статуту залізниць України, п.1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів та положеннями ст. 116 Статуту залізниць України щодо сплати одержувачу штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2017 (суддя Рудовська І.А.) позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" 101580,30 грн - штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, 1600,00 грн - судового збору. Рішення суду мотивоване порушенням відповідачем нормативних вимог щодо строків доставки вантажів та відсутності підстав для продовження таких строків.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати в частині стягнення штрафу у сумі 96446,42 грн. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на наступне:

- судом безпідставно стягнено штраф за відправками зі станції Сартана Донецької залізниці у звязку з обставинами, за які залізниця не відповідає руйнуванням інфраструктури;

- судом неправомірно стягнено штраф за доставку вагонів із провідниками;

- законодавством не передбачена відповідальність залізниці за доставку рухомого складу власності «Укрзалізниця»;

- за накладними №№ 32456655, 46928172 розрахунок штрафу здійснено із суми провізної плати та збору за охорону вантажу, що не відповідає ст. 116 Статуту залізниць України (для розрахунку суми штрафу береться виключно сума провізної плати).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.12.2017 апеляційна скарга прийнята до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Подобєд І.М., Орєшкіної Е.В.

У судовому засіданні 17.01.2018 повноважний представник Позивача проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Зазначив, що господарський суд повно та всебічно зясував обставини у справі та прийняв рішення відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального. Відповідачем не внесені у спірні накладні, вагони за якими затримані на станції Сартана, дані щодо зміни маршруту прямування, збільшення відстані перевезення або інші відомості, які б давали право на збільшення терміну доставки вантажу; вагони з провідниками прирівнюються до вантажу, тому на них також нараховується штраф за несвоєчасну доставку; при розрахунку штрафу за накладними №№ 32456655, 46928172 збір за охорону вантажу врахований не був.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання 17.01.2018 не забезпечив, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі повноважного представника у звязку з неможливістю забезпечення явки останнього через участь у судовому засіданні в господарському суді Дніпропетровської області.

Відповідно до ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні, з огляду на наступне.

Апеляційним судом при перегляді справи встановлено, що у квітні 2017 року між ПАТ "Українська залізниця" та вантажовідправниками укладено договори перевезення вантажів до станції призначення Терни на користь вантажоодержувача - ПрАТ Північний ГЗК".

Договори перевезення оформлено шляхом складання залізничних накладних №№ 49147457, 49147465, 49147473, 32156655, 49281926, 49319635, 49319643, 49319650, 49373251, 49373285, 49373335, 49373699, 49373707, 49519275, 49519424, 49519457, 46928172.

Позивач звернувся до Відповідача з позовом про стягнення 101580,30 грн, що складають суму штрафу за несвоєчасну доставку цього вантажу.

Відповідно до ч.2 ст.908 Цивільного кодексу України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.909 названого Кодексу за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно з ст.5 Статуту залізниць України на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує Правила перевезення вантажів та інші нормативні документи, які є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Пунктом 8 статті 6 Статуту визначено, що накладна ? це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ст. 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

За приписами ст. 41 Статуту залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Статтею 116 Статуту передбачено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Пунктом 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, а також ст.23 Статуту передбачено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник падає станції відправлення перевізний документ (накладну). Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Згідно з п.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 визначено терміни, в які залізниці зобов'язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до п.п.1.1.1 вказаного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю: маршрутними відправками; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах; дрібними відправками та відправками в середньотонажних контейнерах, терміни доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на повні та неповні 320, 200 та 150 км відповідно.

Відповідно до п.1.2 Правил термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

В п. 2.1 Правил встановлено, що обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, на підставі п.2.4 Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Відповідно до п.п.2.9, 2.10 Правил у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: виконання митних та інших адміністративних правил; тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача. Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з п.8 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Виходячи з зазначених вище норм законодавства, термін доставки вантажів визначається добою (24 години).

Строки доставки вантажу, встановлені п.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, є граничними, за порушення яких законодавством України передбачені штрафи.

Як вбачається з матеріалів справи, за накладною №32156655 вантаж був прийнятий до відправлення 28.03.2017, повинен бути доставлений до 03.04.2017, вантаж фактично прибув 06.04.2017, фактичний термін доставки вантажу 9 днів, прострочення складає три доби. Штраф розраховується від провізної плати та буде складати 28909,90 х 20% = 5781,98 грн. Позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, а заперечення Відповідача щодо включення до розрахунку збору за охорону залізниці безпідставними.

За накладною №46928172 вантаж був прийнятий до відправлення 22.04.2017, повинен бути доставлений до 25.04.2017, вантаж фактично прибув 27.04.2017, фактичний термін доставки вантажу 5 днів, прострочення складає дві доби. Штраф розраховується від провізної плати та буде складати 7227,00 х 10% = 722,70 грн. Позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, а заперечення Відповідача щодо включення до розрахунку збору за охорону залізниці безпідставними.

У мотивувальній частині рішення суду першої інстанції відсутнє обґрунтування стягнення з Відповідача на користь Позивача штрафу за накладними №№ 32156655, 46928172 в загальній сумі 6504,68 грн, не зважаючи на те, що резолютивною частиною суд визнав таке нарахування правомірним, стягнувши заявлену суму штрафу. Таким чином, суд, задовольнивши загальні позовні вимоги у повному обсязі, фактично не розглянув частину з них.

За накладними №№ 49147457, 49147465, 49281926, 49319635, 49319643, 49319650, 49373251, 49373285, 49373699, 49373707, 49519424, 49519457 вагони прийнято до перевезення на станції Сартана Донецької залізниці. Як вбачається із дислокації та стану вагонів (а.с.76-87) затримка спірних вагонів на коліях станції відправлення Сартана чи на шляху прямування на території зони АТО (Донецької залізниці) відсутня. Вагони були доставлені до станції ОСОБА_2 Придніпровської залізниці протягом однієї - двох діб (23.03.2017 25.03.2017, 31.03.2017 01.04.2017, 03.04.2017 05.04.2017, 06.04.2017 08.04.2017, 16.04.2017 17.04.2017) із загальним терміном доставки пять діб. Таким чином, основний час доставки припадає на Придніпровську залізницю. Тому, заперечення Відповідача щодо порушення строків доставки вантажу внаслідок руйнування залізничної інфраструктури на частині території Донецької залізниці не відповідають обставинам справи.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, накладні не містять відмітки про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки та тривалість цієї затримки.

Перевіривши розрахунок штрафу за прострочення доставки вказаних вагонів, здійснений Позивачем (а.с. 41), апеляційний суд вважає його правильним та таким, що відповідає обставинам справи. Отже, нарахування штрафу за прострочення доставки вантажу за накладними №№49147457, 49147465, 49281926, 49319635, 49319643, 49319650, 49373251, 49373285, 49373699, 49373707, 49519424, 49519457 є правомірним, штраф у сукупності становить 92753,30 грн та підлягає стягненню з Відповідача.

Щодо нарахування штрафу в сумі 2322,32 грн за прострочення доставки вантажу за накладними №№ 49147473, 49373335, 49519275, то як вбачається з матеріалів справи, згідно з вказаними накладними у вагонах здійснювалось перевезення провідників, які супроводжували вантаж. При цьому тариф за перевезення розраховано залізницею за доставку саме фізичних осіб (без врахування вагонів на своїх осях).

Оскільки перевезення провідників не є перевезенням вантажу у розумінні положень ст.6 Статуту залізниць України, то до перевезення фізичних осіб не застосовуються Правила перевезення вантажів та Правила обчислення термінів доставки вантажу. Перевезення провідників є різновидом пасажирських перевезень. Тому підстави для нарахування штрафу відсутні.

Крім того, згідно ст. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам субєктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує штраф (якщо не доведене, що прострочення сталося не з її вини.

За залізничними накладними №№ 49147473, 49373335, 49519275 слідували вагони власності ПАТ «Укрзалізниця», підстави для нарахування штрафу за ці вагони Позивачем не наведені, а провідники, як зазначалось, не є вантажем у розумінні положень ст.6 Статуту залізниць України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є правомірними в частині нарахування штрафу за прострочення доставки вантажу за накладними №№ 49147457, 49147465, 49281926, 49319635, 49319643, 49319650, 49373251, 49373285, 49373699, 49373707, 49519424, 49519457 на суму 92753,30 грн та за накладними №№ 32156655, 46928172 на загальну суму 6504,68 грн. Всього на суму 99257,98 грн. В решті позовних вимог на суму 2322,32 грн у задоволенні позову слід відмовити.

Рішення суду як прийняте при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, що призвело до порушення норм матеріального права, підлягає зміні в частині суми штрафу, що підлягає стягненню, - 99257,98 грн. У задоволенні решти позову слід відмовити.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі відносяться на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 282, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2017 у справі №904/8730/17 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2017 у справі №904/8730/17 змінити в частині суми штрафу та розподілу судових витрат, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

«Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Тернівський район; ) 99257,98 грн (девяносто девять тисяч двісті пятдесят сім грн 98 коп) штрафу за прострочення доставки вантажу, 1568,00 грн (одну тисячу пятсот шістдесят вісім грн 00 коп) судового збору, про що видати наказ.

У решті позову відмовити».

Стягнути з Приватного акціонерного товариства ""Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Тернівський район; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108; ) судовий збір за розгляд апеляційної скарги 35,20 грн (тридцять пять грн 20 коп), про що видати наказ.

Відповідно до ст. 327 Господарського процесуального кодексу України видачу наказів на виконання даної постанови доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає чинності з часу її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 19.01.2018.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Подобєд