КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2018 р. Справа№ 910/14354/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Калатай Н.Ф.

Сітайло Л.Г.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача: Горобець Д.Г. (довір. №2 від 11.01.18);

від відповідача: Савченко О.О. (довір. №341 від 29.12.17);

від третьої особи 1: не з'явився;

від третьої особи 2: Кузьменко Є.С. ( довір. №18-0009/60158 від 19.07.16);

від третьої особи 3: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайк Сіті"

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2017р.

у справі № 910/14354/17 (суддя Турчин С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайк Сіті"

до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІКС".

2.Національний банк України.

3.Міністерство фінансів України.

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.11.2017р. у справі №910/14354/17 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що за відсутності належних та допустимих доказів в підтвердження дійсного розміру заборгованості за кредитним договором від 06.08.2014р. №4Ю14267И та того, що за рахунок коштів в сумі 204 215 516,51грн. було в повному обсязі погашено заборгованість за боржника за кредитним договором, позивачем не доведено факту повного виконання ним зобов'язань за боржника за кредитним договором.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2017р., та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що 20 жовтня 2016р. ТОВ «Лайк Сіті», як поручитель, виконав обов'язок боржника - ТОВ «Юнікс» перед кредитором - ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк» за кредитним договором, погасивши борг в сумі 204215516,51 грн. згідно платіжного доручення №1385 від 20.10.2016р., однак відповідач відмовляється надати позивачу оригінали документів, які засвідчують обов'язок боржника та документи, якими забезпечувався кредитний договір, чим порушує право позивача на визнання його новим кредитором. Саме оригінали документів: кредитного договору від 06.08.2014р. №4Ю14267И , договорів забезпечення, дозволять ТОВ «Лайк Сіті» довести ТОВ «Юнікс» право вимоги за кредитним договором. Такі дії відповідача є незаконними, оскільки позбавляють позивача можливості вільно і на власний розсуд здійснювати свої права як кредитора, та призводять до збільшення терміну розрахунків за зобов'язаннями.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.12.2017р. розгляд апеляційної скарги призначено на 15.01.2018р.

В судове засідання апеляційного господарського суду 15.01.2018р. не з'явились представники третіх осіб 1 та 3.

Враховуючи те, що представники третіх осіб 1 та 3 про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, заяв про причини неявки та клопотань про відкладення суду не надано, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представників третіх осіб 1 та 3.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи 2, судова колегія встановила.

20.10.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛАЙК СІТІ", як поручителем, та Публічним акціонерним товариства Комерційний банк "ПриватБанк", як кредитором, укладено договір поруки № 4Ю14262Д/П, предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮНІКС", як боржником, (код за ) своїх зобов'язань за:

кредитним договором від 29.07.2014 №4Ю14262Д ( кредитний договір 1), а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору 1;

кредитним договором від 06.08.2014 №4Ю14267И ( кредитний договір 2), а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору 2.

Відповідно до п.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язку боржника за кредитним договором з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору.

Згідно з п.4 договору поруки, у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники у сумі заборгованості за кредитом та у сумі відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору.

Положеннями п.5 договору поруки встановлено, що у випадку невиконання боржником п.1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням порушеного зобов'язання.

Поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмовій вимозі кредитора, впродовж 5 календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього договору (п. 6 договору поруки).

Згідно із п. 8 договору поруки, до поручителя, що виконав обов'язки боржника за кредитним договором, переходять всі права кредитора за кредитним договором і договору(ам) застави (іпотеки), укладеним в цілях забезпечення виконання зобов'язань боржника перед кредитором за кредитним договором у частині виконаного зобов'язання.

Пунктом 10 договору поруки визначено, що кредитор зобов'язаний у випадку виконання поручителем обов'язку боржника за кредитним договором передати поручителю впродовж 5 (п'яти) робочих днів банку з моменту виконання обов'язків належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитним договором.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до повного виконання зобов'язань за цим договором (п. 11 договору поруки).

Цей договір укладено/підписано із використання електронного цифрового підпису (печатки) з посиленим сертифікатом ключа Акредитованого центру сертифікації ключів ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" в порядку, передбаченому Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Законом України "Про електронний цифровий підпис", а також на підставі угоди про використання електронного цифрового підпису з посиленим сертифікатом ключа від 24.02.2016, укладеної сторонами.

Відповідно до наявної в матеріалах справи Угоди про використання електронного цифрового підпису з посиленим сертифікатом ключа від 24.02.2016, укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лайк Сіті" та Публічним акціонерним товариства Комерційний банк "ПриватБанк", представники сторін на умовах Акредитованого центру сертифікації ключів ПАТ КБ "ПриватБанк", Свідоцтво про акредитацію центру сертифікації ключів серії СА№26; атестат відповідності виданий Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України від 25.03.2011 за № 4262; Експертний висновок № 05/1-2057 від 30.05.2011, проходять ідентифікацію та отримують посилений сертифікат відритого ключа електронного цифрового підпису, посилений сертифікат відкритого ключа електронної цифрової печатки. Сторони при накладанні електронного цифрового підпису (печатки) з посиленим сертифікатом ключа користується програмним забезпечення, що надається АЦСК (п. 1 Угоди).

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Умовами договору поруки визначено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язку боржника за кредитним договором з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.556 Цивільного кодексу України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що 20.10.2016 у відповідності до договору поруки № 4Ю14262Д/П від 20.10.2016 виконав обов'язок боржника (Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІКС") перед Публічним акціонерним товариства Комерційний банк "ПриватБанк", здійснивши погашення заборгованості у сумі 204 215 516,51грн. за кредитним договором №4Ю14267И від 06.08.2014 згідно із платіжним дорученням №1385 від 20.10.2016, а тому у відповідача виник обов'язок передати позивачеві оригінали документів, що підтверджують обов'язок боржника перед банком, до уваги судовою колегією не приймаються та не можуть бути покладні в основу рішення з огляду на те, що матеріали справи не містять доказів наявності заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІКС" перед банком, станом на 20.10.2016р. за кредитним договором від 06.08.2014 №4Ю14267И, саме у розмірі 204215516,51 грн.

За відсутності належних та допустимих доказів в підтвердження дійсного розміру заборгованості за кредитним договором від 06.08.2014 №4Ю14267И та того, що за рахунок коштів в сумі 204 215 516,51грн. було в повному обсязі погашено заборгованість боржника за кредитним договором від 06.08.2014 №4Ю14267И, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про недоведеність позивачем факту повного виконання зобов'язання за боржника за кредитним договором №4Ю14267И від 06.08.2014.

Зі змісту положень частин першої та другої статті 556 ЦК України вбачається, що наслідки, передбачені в цій нормі, настають лише в разі повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов'язання. Цей висновок узгоджується з положенням пункту 3 частини першої статті 512 ЦК України, яке передбачає подібний спосіб заміни кредитора в зобов'язанні внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем). Часткове виконання поручителем зобов'язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі № 6-466цс15 та від 07.10.2015 у справі №6-932цс15.

Крім того, зі місту договору поруки вбачається, що у випадку невиконання боржником п. 1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням порушеного зобов'язання. Поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмові вимозі кредитора, впродовж 5 календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього договору (п. 5, п. 6 договору поруки).

В матеріалах справи відсутні та позивачем не надано жодних доказів направлення банком та отримання від банку письмових вимог, адресованих позивачу, як поручителю, щодо погашення заборгованості за боржника за кредитним договором №4Ю14267И від 06.08.2014.

Крім того, позивач, звертаючись з позовом, посилається на відмову банку у наданні йому оригіналів документі.

Однак, позивачем не подано жодних доказів в підтвердження того, що він звертався до відповідача з вимогою надати документи, що підтверджують обов'язки боржника за кредитним договором, як і не надано доказів відмови банку у наданні документів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст.20 Господарського кодексу України, кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

У розумінні зазначених приписів суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

До господарського суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Водночас за змістом зазначеної статті порушення права чи законного інтересу або спір щодо них повинні існувати на момент звернення до суду.

Лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивачем не доведено порушення його прав відповідачем так як законодавцем не передбачено передачу кредитором поручителю саме оригіналів документів, які підтверджують обов'язок боржника, оскільки з огляду на ч.3 ст.553 Цивільного кодексу України та ч.3 ст.556 Цивільного кодексу України поручителем може бути кілька осіб і до кожного з них хто виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов'язку, що виконана ним.

Відповідно до п. 10 договору поруки кредитор зобов'язаний у випадку виконання поручителем обов'язку боржника за кредитним договором передати поручителю впродовж 5 (п'яти) робочих днів банку з моменту виконання обов'язків належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитним договором.

Ні умовами договору поруки, ні чинним законодавством України, не передбачено обов'язку кредитора передати поручителю саме оригінали документів, що підтверджують обов'язок боржника.

Оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставин викладених у позові та порушення відповідачем прав та законних інтересів позивача, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про необґрунтованість та безпідставність заявлених вимог про зобов'язання відповідача передати позивачу оригінали документів, які засвідчують обов'язок боржника та документи, якими забезпечувались кредитні договори, а саме: кредитний договір №4Ю14267И; договори забезпечення.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2017р. не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.269,270,273-279,281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайк Сіті" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2017р. у справі № 910/14354/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/14354/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний тест постанови підписано 16.01.2018р.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Н.Ф. Калатай

Л.Г. Сітайло