ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2018 р. Справа № 922/2686/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Білоусова Я.О. , суддя Гетьман Р.А.

при секретарі судового засідання Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

прокурора - Комісар О.О.

першого позивача - Романенко Т.М.

другого позивача - Світлична О.Ф.

першого відповідача - Світлична О.Ф.

другого відповідача - Рижков І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу розглянувши матеріали апеляційної скарги прокурора (вх. № 3517 Х/1-7) на рішення господарського суду Харківської області від 23.10.2017 року у справі

за позовом Прокурора Жовтневого району міста Харкова в інтересах держави

в особі

1. Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради,

2. Управління освіти адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради (попереднє найменування - Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради), м. Харків,

до

1. Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №54 Харківської міської ради

2. Фізичної особи-підприємця Сердюк Тетяни Миколаївни

про визнання недійсним договору та повернення орендованого майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.10.2017 року (суддя Ольшанченко В.І.) в позові прокурора до Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 54 Харківської міської ради Харківської області та до Фізичної особи-підприємця Сердюк Тетяни Миколаївни про визнання недійсним договору оренди та зобов'язання звільнити та повернути нежитлове приміщення відмовлено.

Прокурор із рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить вищенаведене рішення скасувати, прийняти нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на те, що місцевим господарським судом було неправильно застосовано норми матеріального права.

Так, прокурор посилається на абз. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції на момент укладення додаткової угоди від 01.01.2012 року до договору оренди), відповідно до вимог якого, не можуть бути об'єктами оренди, зокрема, об'єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до частини другої статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна".

Також, прокурор зазначає, що згідно з положеннями ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" приватизації не підлягають об'єкти, що мають загальнодержавне значення, а також казенні підприємства; загальнодержавне значення мають, зокрема, об'єкти освіти, фізичної культури, спорту і науки, що фінансуються з державного бюджету.

Виходячи з правового аналізу положень ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна", ч. 2 ст. 18 Закону України "Про освіту", ст. 61, 63 Закону України "Про освіту", прокурор стверджує, що об'єкт освіти - це не тільки навчальний заклад, а й будівлі, споруди, землі, комунікації, обладнання та інші цінності підприємств системи освіти.

Таким чином, прокурор в апеляційній скарзі стверджує, що оскільки спірна будівля є об'єктом освіти, передання її частини в оренду суперечило частині 5 статті 63 Закону України "Про освіту".

Другий відповідач у відзиві проти доводів апеляційної скарги заперечує. Вказує на те, що лист Управління освіти адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради від 03.10.2017 року, на який посилається прокурор, не може бути врахований при вирішенні питання про визнання недійсним договору від 30.07.2002 року та додаткової угоди віл 01.01.2012 року, оскільки події, про які йдеться в листі мали місце у 2017 року, а не на час укладення договору.

Також, другий відповідач у відзиві із посиланням на положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та Закону України "Про приватизацію" оспорює доводи апеляційної скарги про можливість передання в оренду приміщень навчальних закладів лише для здійснення діяльності, пов'язаної з освітньою роботою.

Перший відповідач у відзиві проти доводів апеляційної скарги прокурора заперечує, просить залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, а апеляційну скаргу - без задоволення. Наголошує на тому, що будівля, в якій розташовано орендоване приміщення за спірним договором є об'єктом комунальної власності територіальної громади міста Харкова, перебуває в оперативному управлінні Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради.

Перший відповідач вказує, що оскільки спірні приміщення не використовувались в навчальному процесі на час передачі в оренду, спірний договір не суперечив чинному на час його укладення законодавству.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, з урахуванням положень статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Згідно рішення 12 сесії Харківської міської ради народних депутатів від 28.09.1992 р. "Про комунальну власність м. Харкова" нежитлова будівля у м. Харкові по вул. Жовтневої революції (нині - Москалівській), 106 є об'єктом комунальної власності територіальної громади м. Харкова.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 24.12.1997 р. №1146 «Про ліквідацію дитячого дошкільного закладу №271 Жовтневого району» було ліквідовано ДДЗ №271 Жовтневого району, а нежитлова будівля по вул. Жовтневої революції (нині - Москалівській), 106 була передана в оперативне управління середній загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №54 Жовтневого району (на сьогодні Харківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №54 Харківської міської ради Харківської області) згідно розпорядження управління комунального майна та приватизації №435 від 17.12.1998 р.

Вказане рішення Виконавчого комітету не скасовано, не визнано недійсним та є чинним.

30 липня 2002 року між Державним комунальним закладом освіти середньою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 54 Жовтневого району (орендодавець) та суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою Сердюк Т.М. (орендар) був укладений договір №724 оренди нежитлового приміщення (будівлі) (надалі - договір оренди), предметом якого є нежитлове приміщення (будівля) - загальною площею 109,68 кв.м., розташоване за адресою: місто Харків, вул. Жовтневої революції, 106 (пункт 1.1 договору оренди).

Відповідно до п. 3.1 договору оренди, вартість нежитлового приміщення (будівлі) визначається відповідно до висновків експерта про вартість нежитлового приміщення і станом на 11.07.2002 р. складає 50200,00 грн.

Згідно з п. 4.4 договору оренди, орендар зобов'язується використовувати орендоване нежитлове приміщення (будівлю) під магазин у відповідності з його призначенням та умовами цього договору.

Нежитлове приміщення (будівля) - загальною площею 109,68 кв.м., розташоване за адресою: м. Харків, вул. Жовтневої революції, 106 було передано першим відповідачем другому відповідачу за актом прийому-передачі від 30.07.2002 р.

Додатковою угодою від 01.01.2012 р. орендодавцем за договором оренди було визначено Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради у зв'язку з передачею об'єкта оренди на баланс Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 16.02.2011 р. №87 "Про передачу майна в оперативне управління Управлінню освіти Жовтневого району Харківської міської ради", розпорядження Управління комунального майна та приватизації від 16.02.2011 р. №248 "Про внесення змін в договори передачі майна в оперативне управління №597 від 21.08.1995 р. з Харківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №54 Харківської міської ради Харківської області та №604 від 29.08.1995 р. з Управлінням освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради".

Також, додатковою угодою від 01.01.2012 р. договір оренди №724/2002 від 30.07.2002 р. було викладено в новій редакції, за якою орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно загальною площею 109,68 кв.м, далі "майно", яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Жовтневої Революції, 106, та знаходиться на балансі Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради (балансоутримувач).

При цьому, в п. 1.2 додаткової угоди визначено, що майно передається в оренду з метою використання: магазин продовольчих товарів (крім товарів підакцизної групи).

01.01.2012 р. було підписано акти прийому-передачі нежитлового приміщення щодо повернення фізичною особою-підприємцем Сердюк Тетяною Миколаївною Управлінню освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради спірного нежитлового приміщення, а також про приймання фізичною особою-підприємцем Сердюк Тетяною Миколаївною вказаного приміщення від Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради в орендне користування.

Крім того, відповідно до додаткової угоди без номера та без дати до договору оренди №724 від 30.07.2002 р., укладеної між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Сердюк Тетяною Миколаївною (орендар) було внесено зміни до пунктів 1.1, 3.1, 3.2 та п. 10.1 додаткової угоди від 01.01.2012 р. до договору оренди від 30.07.2002 р. №724 (т. 1, арк. с. 29).

Так, за умовами пунктів 1.1, 3.1, 10.1 додаткової угоди без номера та без дати до договору оренди №724 від 30.07.2002 р., орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно загальною площею 105,10 кв.м., яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розташоване за адресою: м. Харків, Жовтневої революції, 106 та знаходиться на балансі Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради. Строк дії договору пролонговано до 28.01.2017 р.

Зі змісту вищевказаних додаткових угод до договору оренди вбачається, що їх було погоджено начальником Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради.

Нежитлова будівля літ. «К-2» по вул. Жовтневої революції (нині Москалівській), 106 зареєстрована за територіальною громадою м. Харкова, в особі Харківської міської ради, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.07.2013 р. серії САК №095035 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.07.2013 р. індексний №5908261.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про освіту" система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Згідно з ст. 4 Закону України "Про загальну середню освіту" систему загальної середньої освіти становлять загальноосвітні навчальні заклади всіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, навчально-виробничі комбінати, позашкільні заклади, науково-методичні установи та органи управління системою загальної середньої освіти, а також професійно-технічні та вищі навчальні заклади I - II рівнів акредитації, що надають повну загальну середню освіту.

На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 24.12.1997 р. №1146 "Про ліквідацію дитячого дошкільного закладу №271 Жовтневого району" нежитлова будівля по вул. Жовтневої революції (нині Москалівській), 106, передана в оперативне управління Середній загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №54 Жовтневого району (в подальшому перейменована на Харківську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів №54 Харківської міської ради Харківської області).

Відповідно до п. 3.1 Порядку передачі в орендне користування майна територіальної громади м. Харкова, затвердженого рішенням 20 сесії Харківської міської ради 3 скликання від 22.02.2001 р. (зі змінами) підприємства, установи та організації комунальної власності територіальної громади м. Харкова, яким майно передано в оперативне управління або господарське відання, укладають договори оренди індивідуально-визначеного нерухомого майна - за згодою Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради.

Згідно з Положенням "Про Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради", затвердженим рішенням 1 сесії Харківської міської ради 6 скликання "Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 6 скликання" від 24.11.2010 р. №07/10, Управління є виконавчим органом Харківської міської ради, що утворюється міською радою.

Управління з питань приватизації, управління та оренди об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова та з питань приватизації державного житлового фонду є правонаступником Фонду міського майна Харківської міської ради народних депутатів, представництва Фонду державного майна України в м. Харкові, Фонду комунального майна Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Управління є юридичною особою, веде самостійний баланс, має право відкривати рахунки в органах Державного казначейства України та установах банків, в межах своїх повноважень укладати від свого імені угоди з юридичними та фізичними особами, набувати майнових і особистих немайнових прав, нести обов`язки, бути позивачем, відповідачем та третьою особою у суді.

Метою діяльності управління є збереження і примноження комунальної власності територіальної громади м. Харкова, створення умов ефективного її використання, забезпечення дохідної частини бюджету міста.

Передача відповідно до рішень виконкому міської ради комунальним підприємствам, установам, організаціям об'єктів комунальної власності у повне господарське відання та оперативне управління.

Управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює передачу у встановленому порядку підприємствам, установам, організаціям, суб'єктам підприємницької діяльності об'єктів комунальної власності в оренду.

Враховуючи вищенаведені норми законодавства, колегія суддів зазначає, що спірний договір оренди від 30.07.2002 р. №724, додаткова угода від 01.01.2012 р. та додаткові угоди до вказаного договору були укладені особами, до кола повноважень яких входить право на укладення відповідних договорів.

Згідно з ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У відповідності до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Окрему увагу колегія суддів звертає на те, що, з урахуванням наведених вище положень статті 215 ЦК України, невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

За положеннями ч. 1 ст. 759, ч. 3 ст. 760 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк; особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції на момент укладення договору оренди), не можуть бути об'єктами оренди цілісні майнові комплекси державних підприємств, їх структурних підрозділів (філій, цехів, дільниць), що здійснюють діяльність, передбачену частиною першою статті 4 Закону України "Про підприємництво"; цілісні майнові комплекси казенних підприємств; цілісні майнові комплекси структурних підрозділів (філій, цехів, дільниць) казенних підприємств, що здійснюють діяльність, передбачену частиною першою статті 4 Закону України "Про підприємництво".

Законодавчими актами України може бути доповнено перелік підприємств, майнові комплекси яких не можуть бути об'єктами оренди.

Згідно з абз. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції на момент укладення додаткової угоди), не можуть бути об'єктами оренди, зокрема, об'єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до частини другої статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна".

Відповідно до положеннями ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" приватизації не підлягають об'єкти, що мають загальнодержавне значення, а також казенні підприємства; загальнодержавне значення мають, зокрема, об'єкти освіти, фізичної культури, спорту і науки, що фінансуються з державного бюджету.

Згідно з ч. 2 ст. 18 Закону України "Про освіту" навчальні заклади, що засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного навчального закладу.

Виходячи з аналізу наведених норм матеріального права, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що об'єкт освіти - це не тільки навчальний заклад, а й будівлі, споруди, землі, комунікації, обладнання та інші цінності підприємств системи освіти.

Система освіти складається із закладів освіти, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти (ст. 28 Закону України "Про освіту").

Відтак, виходячи з системного аналізу вищенаведених норм, убачається можливість передачі в оренду виключно приміщень, споруд та обладнання, не пов'язаних з навчально-виховною, навчально-виробничою та науковою діяльністю, тобто не пов'язаних з об'єктом освіти (ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту").

Колегія суддів також погоджується із твердженням місцевого господарського суду про те, що з огляду на вимоги законодавства про освіту, яке було чинним на момент вчинення спірного правочину, спірний об'єкт до об'єктів освіти не відносився, оскільки на той час дитячий дошкільний заклад №271 вже було ліквідовано, а іншого не створено; на час передачі в оренду спірного нежитлового приміщення, воно було вільне, в навчально-виховному процесі не використовувалось і на теперішній час також не використовується; до того ж, це приміщення має окремий вхід, що підтверджується копіями плану у технічному паспорті приміщення. оскільки такі висновки місцевого господарського суду повністю відповідають матеріалами справи.

Відповідач (Харківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №54 Харківської міської ради Харківської області) не має необхідності у використанні приміщення, наданого в оренду у своїй навчальній та виховній діяльності, оскільки, відсутня необхідність у додатковій площі для зазначених цілей.

Умовами додаткової угоди до договору оренди від 01.01.2012 р., передбачено, що майно передається в оренду з метою використання: магазин продовольчих товарів (крім товарів підакцизної групи) (п. 1.2).

За таких обставин, відсутні підстави для застосування обмежень, встановлених частиною 5 статті 63 Закону України "Про освіту".

Таким чином, сторонами спірного договору не були порушені вимоги чинного на момент укладання даного правочину законодавства.

Частиною 1 статті 61 Закону України "Про освіту" встановлено, що фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування.

Додатковими джерелами фінансування є: кошти, одержані за навчання, підготовку, підвищення кваліфікації та перепідготовку кадрів відповідно до укладених договорів; плата за надання додаткових освітніх послуг; кошти, одержані за науково-дослідні роботи (послуги) та інші роботи, виконані навчальним закладом, на замовлення підприємств, установ, організацій та громадян; доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, підприємств, цехів і господарств, від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання: дотації з місцевих бюджетів; дивіденди від цінних паперів; валютні надходження; добровільні грошові внески, матеріальні цінності, одержані від підприємств, установ, організацій, окремих громадян; інші кошти.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що в якості додаткових джерел фінансування навчальних закладів, абзацом 5 частини 4 статті 61 Закону України "Про освіту" передбачена можливість залучати, у тому числі і доходи від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Крім того, відповідно до п. 6.2 Статуту Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №54 Харківської міської ради Харківської області джерелами формування кошторису Навчального закладу є, зокрема, доходи від здачі в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Відповідно до пункту 4 розділу 9 Переліку платних послуг, які можуть надаватися державними навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 р. №38 (в редакції, чинній на час укладення оспорюваного договору) (надалі - Постанова) до інших послуг, які можуть надаватися такими закладами, відноситься здавання в оренду будівель, споруд, обладнання, не пов'язаних з навчально-виховною, навчально-виробничою, науковою діяльністю, яке не погіршує соціально-побутові умови працівників закладів і установ освіти, студентської та учнівської молоді

У відповідності до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого Наказом Держстандарту України 17 серпня 2000 р. №507, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин, споруди - це будівельні системи, пов'язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт. Будівлі - це споруди, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення устаткування, тварин, рослин, а також предметів.

До будівель відносяться: житлові будинки, гуртожитки, готелі, ресторани, торговельні будівлі, промислові будівлі, вокзали, будівлі для публічних виступів, для медичних закладів та закладів освіти та т. ін.

Отже, на момент виникнення спірних правовідносин, до переліку платних послуг, які могли надаватися державними навчальними закладами, (який регулювався постановою КМУ від 20.01.1997 р. №38 "Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися державними навчальними закладами") входила можливість здавання в оренду нерухомого майна.

Таким чином, законодавством передбачена можливість отримання навчальними закладами доходів від передання в оренду тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора, колегія суддів зазначає наступне.

Так, на думку апелянта, судом неправомірно не взято до уваги лист Управління-освіти адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради від. 03.10.2017 року № 2324, з якого вбачається, що рішенням Харківської міської ради №12 від 19.04.2017 року виділені кошти в сумі 489,1 тис. грн. на проведення ремонтних робіт та розташування в даному приміщенні спортивних секцій ДЮСШ№ 5 (абзац 5 аркушу 1 скарги).

Прокурор стверджує, що згаданий лист Управління освіти адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради є доказом того, що орендовані приміщення використовуються в освітній, навчально-виховній діяльності, а/або що передача цих приміщень в оренду погіршує соціально-побутові умови осіб, які навчаються або працюють у школі.

Апелянт не наводить інших не врахованих, на його думку, судом першої інстанції доказів, які, як він вважає - підтверджують використання орендованих приміщень в освітній, навчально-виховній діяльності, а/або передача цих приміщень в оренду погіршує соціально-побутові умови осіб, які навчаються або працюють у школі.

Як було зазначено вище, з урахуванням положень статті 215 ЦК України, відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

В позові прокурора, поданому у 2015 році, міститься позовна вимога визнати недійсним договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності № 724 від 30.07.2002 та додаткові угоди до договору оренди № 724 від 01.01.2012, укладені між загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 54 та фізичною особою-підприємцем Сердюк Т.М.

У зв'язку з цим, лист Управління освіти адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради від 03.10.2017 року № 2324, в якому йдеться про події, які мали місце в 2017 році, не може вважатися належним та допустимим доказом по справі.

Тому судом першої інстанції правомірно не взято до уваги вказаний лист, а доводи апеляційної скарги в цій частині - відхиляються.

Надалі, прокурор в апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення суду винесене з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна», ст. 63 Закону України «Про освіту», п. 3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу, затверджених постановою Головного санітарного лікаря України від 14.08.2001 року № 63 (надалі - ДСанПіН 5.5.2.008-01), що призвело до невірного вирішення справи (абзац 8 аркушу 1 скарги).

Прокурор стверджує, що аналіз змісту зазначених норм в їх сукупності дає підстави для беззаперечного висновку про можливість передачі в оренду приміщень навчальних закладів лише для здійснення діяльності, пов'язаної з освітньою роботою. При цьому, невикористання навчальним закладом спірного приміщення для навчального процесу не є підставою для визнання правомірним договору, оскільки заборона використання такого приміщення з іншою метою встановлена на законодавчому рівні.

З приводу таких доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до абзацу 4 частини 2 статті 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», не можуть бути об'єктами оренди об'єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про приватизацію державного майна».

Згідно з абзацом 11 пункту «б» частини 2 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» загальнодержавне значення мають об'єкти освіти, що фінансуються з державного бюджету.

Як вказувалося вище, відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Колегія суддів звертає увагу на те, що частину 2 статті 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» доповнено абзацом 4 Законом України № 1905-ІV від 29.06.2004, який набрав чинність з 27.07.2004 року.

У зв'язку з цим положення абзацу 4 частини 2 статті 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та відповідно - абзацу 11 пункту «б» ч. 2 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» не підлягають застосуванню при наданні правової оцінки щодо дотримання чинного законодавства при укладенні договору №724 оренди нежитлового приміщення (будівлі) від 30.07.2002 року, оскільки на момент укладення спірного договору вказані законодавчі зміни ще не відбулись.

Стосовно дотримання вимог чинного законодавства при укладенні 01.01.2012 року додаткових угод до договору оренди № 724 слід зазначити таке.

Майно Харківської загальноосвітньої школи № 54 знаходилося в неї на праві оперативного управління згідно з укладеним з 2-м позивачем договором передачі майна в оперативне управління № 597 від 21.08.1995 року.

На підставі розпорядження управління комунального майна та приватизації від 16.02.2011 року №87 «Про передачу майна в оперативне управління управлінню освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради» нежитлові приміщення, орендовані за спірним договором, вибули з оперативного управління 1-го відповідача та передані в оперативне управління 1-го позивачу.

Отже, з 16.02.2011 року та по теперішній час спірні нежитлові приміщення перебувають на балансі та в оперативному управлінні Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради за договором передачі майна в оперативне управління № 604 від 29.08.1995 року.

Як наслідок, додатковою угодою до договору оренди нежитлового приміщення №724 від 30.07.2002 року, яка набрала чинності з 16.02.2011 року, замінено орендодавця у Договорі оренди з Харківської загальноосвітньої школи I-III ступенів № 54 Харківської міської ради на Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради.

01 січня 2012 року між Управлінням комунального майна та приватизації та ФОП Сердюк Т.М. була укладена Додаткова угода, якою Договір оренди №724/2002 від 30.07.2002 року викладено в новій редакції, в т.ч. замінено орендодавця на 2-го позивача.

Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради та Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради не належать до об'єктів освіти. Тому, починаючи з 16.02.2011 року/01.01.2012 року застосувати до договору в новій редакції та правовідносин його сторін положення пункту 3.19 ДСанПіН 5.5.2.008-01 та ст. 63 Закону України «Про освіту» яку прокурора так і в суду були відсутні правові підстави.

Крім того, згідно Переліку платних послуг, які можуть надаватися державними навчальними закладами, який було затверджено Постановою Кабінету Міністрів України, від 20.01.1997 № 38 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) одним із видів платних послуг є здавання в оренду будівель, споруд та іншого нерухомого майна, обладнання, не пов'язаних з навчально-виховною, навчально-виробничою, науковою діяльністю, яке не погіршує соціально-побутові умови працівників закладів і установ освіти, студентської та учнівської молоді (п. 4 розділ 9 Переліку).

Пунктом 3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, затверджених постановою Головного санітарного лікаря України від 14.08.2001 № 63 встановлено, що здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям іншим юридичним та фізичним особам для використання, що не пов'язано з навчально-виховним процесом, не дозволяється.

Таким чином, постанова Головного санітарного лікаря України № 63 від 14.08.2001 в частині пункту 3.19 ДСанПіН 5.5.2.008-01 суперечить постанові Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 38 та від 27.08.2010 № 796, а тому - не може бути застосована, оскільки постанова Кабінету Міністрів має вищу юридичну силу.

За викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що прокурором не надано доказів на підтвердження доводів щодо наявності підстав для визнання недійсним договору оренди від 30.07.2002 р. №724 з додатковими угодами до нього, як то: укладення вказаного договору має наслідком порушення цілісності майнового комплексу або погіршення соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі; майно, яке є предметом договору, використовується у навчальному процесі (у навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності); спірне майно використовується не за призначенням; платні послуги навчального закладу у даній спірній ситуації надаються замість або в межах освітньої діяльності, що має наслідком спричинення перешкод або унеможливлення надання освітніх послуг чи зменшення обсягу цих послуг внаслідок укладання договору (та яким саме способом), що свідчить про необґрунтованість заявлених прокурором вимог.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням положень частини 2 статті 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", статті 61 Закону України "Про освіту", відповідно до яких відсутня заборона надавати індивідуально визначене майно навчального закладу в оренду, а також, зважаючи на відсутність порушення укладенням оспорюваного договору навчального процесу, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення (будівлі) №724 від 30 липня 2002 року та додаткових угод до нього.

Щодо позовних вимог про зобов'язання фізичну особу-підприємця Сердюк Тетяни Миколаївни звільнити та повернути до Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради нежитлове приміщення, які є похідними від позовних вимог про визнання договору оренди нежитлового приміщення (будівлі) №724 від 30.07.2002 р. та додаткових угод до нього, то вони не підлягають задоволенню, враховуючи відмову в задоволенні позову в частині визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення (будівлі) №724 від 30.07.2002 р. та додаткових угод до нього.

Крім того, позов заявлено прокурором до неналежного відповідача - Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №54 Харківської міської ради Харківської області, оскільки вона не є стороною спірного договору.

За таких обставин, позовні вимоги до відповідача (Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №54 Харківської міської ради Харківської області) є необґрунтованими, не доведеними та не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв'язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду має бути залишене без змін.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 23.10.2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 18.01.2018 року.

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Білоусова Я.О.

Суддя Гетьман Р.А.