ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2018 р. м. Київ Справа № 911/3310/17

за позовом Першого заступника прокурора Київської області

в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінінвест», Київська обл., м. Ірпінь

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 екології та природних ресурсів України, м. Київ

за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національний природний парк «Голосіївський», м. Київ

про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння

Суддя Наріжний С.Ю.

За участю секретаря Ющенко А.В.

За участю представників учасників у справі:

від Прокуратури Київської області ОСОБА_2

від позивача ОСОБА_3

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

до господарського суду Київської області звернувся Перший заступник прокурора Київської області з позовом в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України (далі - позивач) до ТОВ «Грінінвест» (далі - відповідач) про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.

Прокурор обґрунтовує позовні вимоги тим, що земельна ділянка площею 0,15 га з кадастровим номером :01:042:0121, що розташована по вул. Мальовничій, 71 в смт Коцюбинське Київської області вибула із володіння держави поза її волею, що встановлено рішенням суду у справі № 367/3060/13-ц, а відтак набуття Відповідачем на підставі акту прийому-передачі № 1 від 30.12.2015 нерухомого майна, як внеску до статутного капіталу ТОВ «Грінінвест», у власність спірної земельної ділянки здійснено з порушенням норм чинного законодавства, у зв'язку з чим Прокурор, в порядку статті 388 ЦК України просить суд витребувати з незаконного володіння ТОВ «Грінінвест» на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером :01:042:0121, що розташована по вул. Мальовничій, 71 в смт Коцюбинське Київської області.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.11.2017 порушено провадження у справі № 911/3310/17 та призначено її до розгляду на 05.12.2017; залучено до участі у справі в якості третіх осіб на стороні позивача ОСОБА_1 екології та природних ресурсів України і Національний природний парк «Голосіївський».

05.12.2017 до суду надійшли письмові пояснення Третьої особи 1 від 04.12.2017 № 808/11-17 (вх. № 25883/17) по суті справи, згідно яких Третя особа 1 підтримала позовні вимоги прокурора.

05.12.2017 до суду надійшло клопотання Прокуратури Київської області б/№, б/дати (вх. № 25929/17) про залучення додаткових доказів.

Ухвалою суду від 05.12.2017 у звязку з неявкою Відповідача та відсутністю доказів повідомлення Відповідача про час та місце розгляду даної справи, розгляд справи відкладено на 16.01.2018.

Судом встановлено, що з 15.12.2017 набрала чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України (згідно Закону України від 03.10.2017 року N 2147-VIII), отже відповідно до п.п. 9 п. 1 розділу ХІ Перехідні положення ГПК України суд застосовує положення ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017.

Зокрема, згідно вказаного п.п. 9 п. 1 розділу ХІ Перехідні положення ГПК України визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

16.01.2018 в судове засідання зявились Прокурор та представник Позивача.

Відповідач в судове засідання уповноваженого представника не направив. Враховуючи те, що поштове відправлення № 289 (ухвала суду від 14.11.2017 про порушення провадження у даній справі) повернулось до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», а поштове відправлення (ухвала суду від 05.12.2017 про відкладення розгляду справи) не повернулось до суду, суд дійшов висновку про те, що Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи.

Враховуючи, що судом у даній справі не призначалось підготовче засідання у порядку, встановленому новою редакцією ГПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи по суті в судовому засіданні 16.01.2018.

Також, у зв'язку з невиконанням Відповідачем ухвал суду від 14.11.2017 та від 05.12.2017 щодо подання відзиву на позов, та неповідомлення причин неподання відзиву, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України.

16.01.2018 в судовому засіданні Прокурор та представник Позивача позовні вимоги підтримали повністю та під час судових дебатів просили суд задовольнити позов. Інші учасники у справі в судове засідання не зявились.

Згідно ст. 219 ГПК України, після судових дебатів суд виходить до нарадчої кімнати (спеціально обладнаного для ухвалення судових рішень приміщення) для ухвалення рішення, оголосивши орієнтовний час його оголошення.

У судовому засіданні 16.01.2018, відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Детально розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників у справі, зясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши подані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Коцюбинської селищної ради Київської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Мальовничій, 71 в смт Коцюбинське» від 24.12.2008 № 1961/25-5 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_4; передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га громадянину ОСОБА_4 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в смт Коцюбинське по вул. Мальовничій, 71.

На підставі вказаного рішення селищної ради, ОСОБА_4 видано державний акт серії ЯЖ № 922146 на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га, яка розташована за адресою: Київська область, смт Коцюбинське, вул. Мальовничій, 71; цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

На підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08.10.2009 земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером :01:042:0121, яка розташована по вул. Мальовничій, 71 в смт Коцюбинське Київської області, придбав ОСОБА_5, про що на державному акті серії ЯЖ № 922146 на право власності на земельну ділянку зроблено відмітку про перехід права власності до ОСОБА_5

В подальшому, ОСОБА_5 відповідно до Протоколу № 1 від 28.12.2015 Загальних зборів учасників ТОВ «Грінінвест» за ОСОБА_2 № 1 від 30.12.2015 прийому-передачі нерухомого майна, як внеску до статутного капіталу ТОВ «Грінінвест», передано, в тому числі, спірну земельну ділянку до статутного капіталу товариства, про що 26.07.2016 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості за № 30641727 про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:042:0121 за ТОВ «Грінінвест».

Вартість вказаної земельної ділянки відповідно до експертно-грошової оцінки земельної ділянки від 11.07.2012, проведеної ПП «Експерт-Land», становить 93711 грн.

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 06.08.2014, у справі № 367/3060/13-ц позов прокурора м. Ірпеня Київської області в інтересах держави до Коцюбинської селищної ради Київської області, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, за участю третьої особи - комунального підприємства «Святошинське лісопаркове господарство», про визнання недійсними рішення, державного акту на право власності на землю і визнання права власності на земельну ділянку задоволено частково, зокрема: визнано недійсним рішення Коцюбинської селищної ради Київської області від 24.12.2008 № 1961/25-5 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Мальовничій, 71 в смт Коцюбинське»; визнано недійсним державний акт серії ЯЖ № 922146 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:042:0121, виданий на імя ОСОБА_4 із відповідною відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_5

Вказаним судовим рішенням встановлено, що спірна земельна ділянка знаходиться поза межами смт Коцюбинське, оскільки на момент прийняття рішення Коцюбинською селищною радою про надання у власність земельної ділянки першому власнику, межі смт Коцюбинське у встановленому законом порядку не були визначені та не встановлені, а тому спірне рішення Коцюбинської селищної ради не відповідає вимогам земельного законодавства.

Разом з тим встановлено, що на момент прийняття спірного рішення будь-яка містобудівна документація чи інша, передбачена законом документація, яка б встановлювала межі смт Коцюбинське Київської області, була відсутня, отже на підставі ст. 116, 122, ч. 1 ст. 155, п. 12 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, Ірпінський міський суд Київської області дійшов висновку, що Коцюбинською селищною радою, при прийнятті оскаржуваного рішення від 24.12.2008 № 1961/25-5 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Мальовничій, 71 в смт Коцюбинське», було перевищено повноваження щодо розпорядження землями.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, неправомірність вибуття з державної власності земельної ділянки площею 0,15 га з кадастровим номером :01:042:0121, яка розташована по вул. Мальовничій, 71 в смт Коцюбинське Київської області, встановлено судом та є доведеним.

У позовній заяві прокурор зазначає, що на даний час спірна земельна ділянка розташована в межах земель природно-заповідного фонду, а саме - національного природного парку «Голосіївський». Вказане також підтверджено ОСОБА_1 екології та природних ресурсів України у наданих суду письмових поясненнях.

Указом Президента України від 01.05.2014 № 446/2014 «Про зміну меж національного природного парку «Голосіївський» змінено межі національного природного парку «Голосіївський» шляхом розширення його території на 6462,62 гектара за рахунок земель Київського комунального обєднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд», що включаються до складу національного природного парку «Голосіївський» без вилучення у землекористувача.

В матеріалах справи міститься належним чином засвідчена копія листа Комунального підприємства «Святошинське лісопаркове господарство» від 14.07.2014 № 472, в якому повідомляється, що земельні ділянки (501 шт.), які незаконно надані у власність громадянам рішеннями Коцюбинської селищної ради розміщені в частині кварталів 100, 101, 110, 111, 113, 116, 117 Київського лісництва та кварталів 18, 27, 51 Святошинського лісництва Святошинського лісопаркового господарства. Зазначені земельні ділянки увійшли до території національного природного парку «Голосіївський», який було розширено на підставі Указу Президента України № 446/2014 від 01.05.2014.

За інформацією управління Держземагентства у м. Ірпені Київської області від 10.12.2014 № 01-04/2215 щодо нанесення на картографічні матеріали Національного природного парку «Голосіївський» спірних земельних ділянок, виділених Коцюбинською селищною радою, та акту перевірки Державної інспекції сільського господарства в Київській області від 18.03.2015 № А78/180, спірна земельна ділянка з кадастровим номером :01:042:0121 відповідно до картосхеми, території перспективної для створення Святошинсько-Біличанської філії НПП «Голосіївський» попереднього функціонального зонування попадає у 101 квартал.

Отже на даний час спірна земельна ділянка розташована на землях природно-заповідного фонду, а саме національного природного парку «Голосіївський».

Таким чином, прокурор зауважує, що на момент вирішення спору, в силу приписів статей 122, 149 Земельного кодексу України, право розпорядження спірною земельною ділянкою віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, оскільки вона розташована на землях природно-заповідного фонду, які віднесено до природоохоронного призначення.

На думку прокурора, оскільки рішення Коцюбинської селищної ради, яке визнано недійсним в судовому порядку, про передачу у приватну власність фізичній особі спірної земельної ділянки особою, яка не мала права її відчужувати, та на яку в подальшому ТОВ «Грінінвест» набуло права власності, така земельна ділянка підлягає поверненню на користь держави в особі законного розпорядника - Кабінету Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 09.12.2015 у справі № 6-849цс15.

Прокурор, звертаючись з позовом у даній справі в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, обґрунтовує порушення інтересів держави у незаконному вибутті земельної ділянки, що належить до земель природоохоронного призначення, без згоди Кабінету Міністрів України та передачу її у приватну власність.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», Кабінет Міністрів України (Уряд України) є вищим органом у системі органів виконавчої влади.

Пунктом 6 частини першої статті 2 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» визначено, що до основних завдань Кабінету Міністрів України належить, зокрема забезпечення рівних умов для розвитку всіх форм власності; здійснення управління обєктами державної власності відповідно до закону.

Статтею 13 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень Кабінету Міністрів України належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

У відповідності до частини восьмої статті 122 Земельного кодексу України, Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу.

Згідно частини девятої статті 149 ЗК України, Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення та суб'єктів господарювання залізничного транспорту загального користування у зв'язку з їх реорганізацією шляхом злиття під час утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», крім випадків, визначених частинами п'ятою - восьмою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 150 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього кодексу майно не може бути витребуване в нього.

Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Приписами частини першої статті 388 ЦК України встановлено, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, зокрема, вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (ч. 3 ст. 388 ЦК України).

Таким чином, статтею 388 ЦК України передбачено можливість витребування майна власником від добросовісного набувача, такі випадки обмежені та можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він його передав, поза їх волею.

Отже, у разі, якщо відчуження майна мало місце два і більше разів після укладення правочину, який в подальшому визнано недійсним, таке майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, як від добросовісного набувача, шляхом подання віндикаційного позову на підставі частини 1 статті 388 ЦК України, при цьому чинне законодавство не повязує можливість витребування майна у добросовісного набувача з обставинами наявності у відчужувача за останнім договором у ряді цивільно-правових договорів, які укладалися щодо спірного майна, права на його відчуження.

Витребовуючи майно від добросовісного набувача власник має довести лише обставини, передбачені ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 17.02.2016 у справі № 922/2925/15.

Враховуючи наведене та беручи до уваги, що спірна земельна ділянка вибула з володіння власника (держави) не з його волі, суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених статтею 388 ЦК України, для задоволення позовної вимоги прокурора про витребування у ТОВ «Грінінвест» земельної ділянки площею 0,15 га з кадастровим номером :01:042:0121, яка розташована по вул. Мальовничій, 71 в смт Коцюбинське Київської області та передачі її у розпорядження держави в особі Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1600,00 грн. покладаються на Відповідача.

Керуючись ст. 129, 233, 238, 240, 241, 256, п. 17.5. розділу ХІ ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінінвест» (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Дзержинського, буд. 1-Є; ) на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером :01:042:0121 вартістю 93711 гривень.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінінвест» (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Дзержинського, буд. 1-Є; ) на користь Прокуратури Київської області (01601, м. Київ, ОСОБА_6Українки, 27/2) 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору за наступними реквізитами: отримувач - Прокуратура Київської області; код ЄДРПОУ - 02909996; банк отримувача - Держказначейська служба України в м. Києві; МФО - 820172, рахунок отримувача - 5641.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

5. Копії рішення надіслати учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено і підписано 17.01.2018.

Суддя С.Ю. Наріжний