УХВАЛА

15 січня 2018 року м. Харків Справа №913/59/17

Провадження №14/913/59/17

Господарський суд Луганської області у складі колегії суддів:

головуючий суддя - Лісовицький Є.А., судді: Зюбанова Н.М., Масловський С.В.

за участю секретаря судового засідання Рвачова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», м. Київ

до відповідачів:

1. Публічного акціонерного товариства «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт», м. Білгород-Дністровський Одеської області

2. Публічного акціонерного товариства «Стахановський вагонобудівний завод», м.Кадіївка Луганської області

про стягнення 558163773 грн. 41 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №3-243000/103 від 04.01.2018;

від відповідача-1: ОСОБА_2, довіреність №1-ю від 13.01.2017;

від відповідача-2: представник не прибув

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі позивач) звернулось до суду з позовною заявою, в якій, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просить суд стягнути заборгованість за договором про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 в загальному розмірі 558163773 грн. 41 коп., в тому числі:

1. Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт» та Публічного акціонерного товариства «Стахановський вагонобудівний завод» на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість з відсотків по договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 у розмірі 80000000 грн. 00 коп.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт» на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість по договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 у розмірі 478163773 грн. 41 коп., яка складається з:

- 425637949 грн. 00 коп. сума заборгованості по основному боргу кредиту;

- 41065797 грн. 51 коп. - сума заборгованості по відсоткам;

- 60000 грн. 00 коп. - сума заборгованості по щомісячній комісії;

- 11400026 грн. 90 коп. - пеня за прострочення заборгованості по кредиту, відсоткам та щомісячної комісії.

Ухвалою від 11.01.2017 Господарським судом Луганської області порушено провадження у справі №913/59/17.

Ухвалою суду від 15.05.2017 провадження у справі №913/59/17 було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/5800/17 Господарського суду міста Києва за позовом Публічного акціонерного товариства «Стахановський вагонобудівний завод» до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_3 та Публічного акціонерного товариства «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт» про визнання припиненим договору поруки.

У звязку з надходженням апеляційної скарги на ухвалу суду від 15.05.2017, Господарський суд Луганської області направив справу №913/59/17 до Донецького апеляційного господарського суду.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 11.07.2017 ухвалу Господарського суду Луганської області від 15.05.2017 у справі №913/59/17 скасовано.

Після повернення справи з апеляційної інстанції, Господарський суд Луганської області, ухвалою від 19.07.2017, поновив провадження у справі №913/59/17 та призначив розгляд справи на 28.07.2017 о 12 год. 00 хв.

Донецький апеляційний господарський суд 25.07.2017 надіслав на адресу суду запит, в якому просив терміново направити на його адресу справу №913/59/17, у звязку з надходженням касаційної скарги Публічного акціонерного товариства «Стахановський вагонобудівний завод» на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 11.07.2017 у справі №913/59/17.

Господарський суд Луганської області ухвалою від 25.07.2017 зупинив провадження у справі №913/59/17 до повернення справи до Господарського суду Луганської області.

Постановою Вищого господарського суду України від 31.10.2017 №913/59/17 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 11.07.2017 у справі №913/59/17 залишено без змін.

Ухвалою від 12.12.2017 Господарський суд Луганської області поновив провадження у справі №913/59/17, розгляд справи призначив на 15.01.2018 о 14 год. 40 хв.

У судове засідання 15.01.2018 прибули представники позивача та відповідача-1.

Відповідач-1 в своїх поясненнях до відзиву на позов №01/27 від 15.01.2018 зазначив, що з предявленим позовом не згоден частково, оскільки по-перше, позивачем неправомірно були нараховані відсотки за користування кредитом за період після відкликання його банківської ліцензії, по-друге, позивачем необгрунтовано було нараховані і предявлені до примусового стягнення штрафні санкції (пеня).

Між публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (як позикодавцем, Позивач) з однієї сторони, та ПАТ «Гемопласт» (як позичальником, Відповідач-1) - з іншої, було укладено Договір про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 (далі - Кредитний договір).

Додатковою угодою від 02.07.2015 було визначено кінцевий термін повернення кредитних коштів - « 19» грудня 2016 року, згідно з графіком пониження ліміту.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.12.2015 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку» - розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в період з « 18» грудня 2015 року по « 17» грудня 2017 року включно.

Надалі, виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 27.11.2017 №5175 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» строком на два роки - до « 17» грудня 2019 року включно.

В той же час, як вбачається з наданого позивачем розрахунку кредитної заборгованості, з грудня 2015 року після відкликання банківської ліцензії та початку процедури його ліквідації, позивач неправомірно продовжував здійснювати нарахування відсотків за Кредитним договором.

Відповідач -1, посилаючись на ч. 3 ст. 91 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 2, 19, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ч. 1 ст. 3, ч. 9 ст. 17, п.6. ч. 1 ст. 12, п. 1. ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», робить висновок, що з моменту відкликання банківської ліцензії та початку ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» фактично втратив статус банку та фінансової установи в цілому, його банківська діяльність припинилася, в зв'язку з чим позивач втратив право на надання банківських та будь-яких інших фінансових послуг, зокрема щодо кредитування фізичних осіб та відповідне нарахування відсотків по кредитам.

Таким чином, відкликання банківської ліцензії (початок процедур ліквідації банку) означає і припинення позивачем як банком нарахування відсотків за Кредитним договором, зважаючи на неможливість здійснення будь-яких банківських операцій, а тому нарахування відсотків до погашення з грудня 2015 року є необгрунтованим і неправомірним, а тому, на думку відповідача-1, слід відмовити у задоволенні позову в цій частині.

В своїх поясненнях позивач зазначає про правомірність своїх дій щодо нарахування відсотків після відкликання банківської ліцензії, посилаючись на те, що 11.07.2014 набрали чинності зміни до абз. 2 п. 2 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», згідно з якими неплатоспроможні комерційні банки, ліквідацію яких здійснює Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, мають право здійснювати валютні операції без ліцензії Національного банку України з дотриманням законодавства України про систему валютного регулювання і валютного контролю з метою здійснення процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку.

Відповідач-1 не погоджується з таким твердженням позивача з огляду на наступне.

По-перше, відповідно до преамбули Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» цей Декрет установлює режим здійснення валютних операцій на території України, визначає загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ України в регулюванні валютних операцій, права й обов'язки суб'єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства.

Тобто, сфера регулювання зазначеного Декрету обмежена лише одним із видів банківської діяльності, а саме - здійснення валютних операцій та жодним чином не регулює можливість здійснення банківської діяльності у вигляді нарахування відсотків за кредитними договорами.

По-друге, відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. У своїй діяльності Фонд керується Конституцією України та законодавством України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однак, жодним нормативним актом не надано право ані комерційному банку, що ліквідується, ані Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснювати банківську діяльність у вигляді нарахування відсотків за кредитними договорами без отримання відповідної ліцензії.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення відсотків в сумі 51780170,13 грн. за користування коштами відповідно до умов Кредитного договору №1210м-01-07 від 19.11.2007 - є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

По-друге, 06.06.2017 Одеським апеляційним господарським судом була прийнята постанова у справі №913/33/17, яка розглядалась за участю тих самих сторін, що приймають участь у даній справі, за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ПАТ «Гемопласт» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У вказаній постанові суд в повному обсязі підтримав позицію ПАТ «Гемопласт» та дійшов висновку, що «в силу наведених положень законодавства відкликання банківської ліцензії (початок процедур ліквідації банку) означає і припинення позивачем як банком нарахування відсотків за Кредитним договором як складової банківської діяльності, зважаючи на неможливість здійснення будь-яких банківських операцій, а тому нарахування і вказування у розрахунку заборгованості сум нарахованих відсотків до погашення із грудня 2015 p. - є неправомірним».

Вищий господарський суд України погодився із висновками Одеського апеляційного господарського суду, зазначивши, що «колегія суддів погоджується з висновком апеляційного господарського суду про те, що з грудня 2015 року - з моменту відкликання банківської ліцензії ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» нарахування банком і пред'явлення до стягнення заборгованості по відсоткам з користування кредитом є неправомірним, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції правильно та обгрунтовано відмовив позивачу у стягненні відсотків, нарахованих після грудня 2015 року, в розмірі 223579,86 грн. та, відповідно, правильно відмовив і у стягненні пені за несвоєчасну сплату відсотків, нарахованих за періоди після 18 грудня 2015 року», і своєю постановою від 03.10.2017 залишив постанову Одеського апеляційного господарського суду від 06.06.2017 без змін.

Щодо нарахуванням пені за прострочку оплати відсотків, нарахованих після початку ліквідації позивача, а також періоду нарахування пені відповідач-1 зазначив наступне.

Кінцевий строк виконання зобовязання за Кредитним договором -19.12.2016.

Відповідно до п. 7.1. Кредитного договору, за прострочення повернення кредитних коштів та/або сплати процентів Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного Банку України від простроченої суми за кожен день прострочення. Зазначена пеня сплачується в разі порушення Позичальником термінів платежів, передбачених п.п. 2.4., 2.5., 3.4., 3.6., 4.5., 6.1., 8.3. цього Договору, а також будь-яких інших термінів платежів, передбачених цим Договором. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобов'язання сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитними коштами.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, право на нарахування пені у позивача виникло з 20.12.2016. Однак, з наданого позивачем розрахунку вбачається, що позивачем неправомірно нараховано пеню з 26.06.2016.

В матеріалах справи не міститься жодних доказів наданих позивачем, які обґрунтовують початок строку нарахування пені 26.06.2016, так як строк виконання зобовязання настав 19.12.2016.

Таким чином, вимоги щодо стягнення пені в сумі 8711969,67 грн. за невиконання умов Кредитного договору №1210м-01-07 від 19.11.2007 є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, стягненню підлягає:

- за першою позовною вимогою солідарно з Публічного акціонерного товариства «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт» та Публічного акціонерного товариства «Стахановський вагонобудівний завод» на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість в розмірі 80000000,00 грн., яка складається з:

1) заборгованості з відсотків по Договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01- 07 від 19.11.2007 у розмірі 69285627,38 грн.;

2) заборгованості з щомісячної комісії по Договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 у розмірі 60000,00 грн.;

3) основної заборгованості по Договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01- 07 від 19.11.2007 у розмірі 10654372,62 грн.

- за другою позовною вимогою з Публічного акціонерного товариства «Підприємство по виробництву медичних виробів з полімерних матеріалів «Гемопласт» на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість по Договору про мультивалютну кредитну лінію №1210м-01-07 від 19.11.2007 у розмірі 417671633,61 грн., яка складається з:

1) 414983576,38 грн. сума заборгованості по основному боргу кредиту;

2) 2688057,23 грн. - пеня за прострочення заборгованості по кредиту, відсоткам та щомісячної комісії.

Враховуючи викладене, відповідач-1 просить суд відмовити у стягненні:

1) суми нарахованих після відкликання банківської ліцензії відсотків у розмірі 51780170,13 грн.;

2) суми нарахованих штрафних санкцій - пені за прострочення сплати відсотків та тіла кредиту за користування кредитом - у розмірі 8711969,67 грн.

Відповідач-1 також просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду Луганської області у справі №913/59/17 на строк один рік з дня його ухвалення.

Дане клопотання обґрунтовано тим, що відповідно до ч. 1 ст. 239 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно з ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Згідно із п. 5 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд має право здійснювати реструктуризацію кредитної заборгованості на строк, що не перевищує строк ліквідації банку.

Пунктом 5 статті 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що ліквідація банку має бути завершена не пізніше двох років з дня початку процедури ліквідації банку. Фонд має право прийняти рішення про продовження ліквідації банку на строк до двох років з можливістю повторного продовження на строк до одного року.

Станом на час розгляду спору завершення ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» як юридичного факту не відбулося, тобто, фактично, ліквідація ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» може тривати до 17 грудня 2020 року.

До того ж, Банк не позбавлений можливості передати свої права кредитора в порядку уступки права вимоги будь-якій третій особі, як це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України.

Крім того, згідно з п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про обмеження поставок окремих товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію» від 16.12.2015 №1035 заборонено на період тимчасової окупації поставки товарів (робіт, послуг) під всіма митними режимами з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію.

Тобто, фактично з 2014 року і до сьогоднішнього дня ПАТ «Гемопласт» не має можливості поставляти продукцію власного виробництва на тимчасово окуповані території Донецької та Луганської областей, а також до Автономної Республіки Крим.

Також, ПАТ «Гемопласт» було спричинено значні збитки, повязані із неможливістю стягнення заборгованості із субєктів господарювання, які знаходяться у зоні антитерористичної операції, а також неможливістю розпоряджатися складськими залишками готової продукції.

Проведення бойових дій на сході України та втрата ринків збуту продукції ПАТ «Гемопласт» зі всіма супутніми наслідками, зумовлені обставинами, які ПАТ «Гемопласт» не могло передбачити та усунути.

До того ж, проведення антитерористичної операції припало на кінцеві терміни повернення кредитних коштів, що практично унеможливило їх належне повернення внаслідок зупинення нормальної роботи підприємства, в звязку з цим, протягом 2013-2016 років реалізація продукції ПАТ «Гемопласт» впала на 42,4%, та згідно звітів по результати фінансової діяльності за 2013-2016 рр., внаслідок зазначених обставин, ПАТ «Гемопласт» щороку потерпає від збитків. Відповідач-1 надав копії фінансових звітів за період 2013-2016 років.

Також відповідач-1 зазначив, що ПАТ «Гемопласт» є бюджетоутворюючим підприємством міста Білгород-Дністровський Одеської області (доходи місцевого бюджету більше 50% наповнюються за рахунок надходжень від ПАТ «Гемопласт»), на якому працюють близько однієї тисячі осіб.

Негайне повне задоволення вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» призведе до повної зупинки підприємства та, як наслідок - рішення суду взагалі не буде виконане, внаслідок чого всі працівники залишаться без доходу на утримання своїх сімей, що призведе до соціального вибуху.

До того ж, зупиниться виробництво медичних виробів, які в умовах проведення військових дій дуже потрібні державі та Збройним силам України.

Додатково відповідач-1 повідомив суду, що на території ПАТ «Гемопласт» знаходиться радіаційна установка з джерелами іонізуючого випромінювання яка використовується для проведення стерилізації медичної продукції гамма-променями та раптова зупинка підприємства, внаслідок проведення виконавчих дій, може призвести до екологічної катастрофи, шкода від якої буде дуже значною.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням складної фінансово-економічної ситуації, яка обєктивно склалася на підприємстві з незалежних обставин, зважаючи на складну соціально-економічну ситуацію в державі та наявність дії об'єктивних обставин - зменшення кількості замовників продукції ПАТ «Гемопласт», значна частина яких знаходяться в зоні проведення антитерористичної операції, що унеможливлює негайне виконання рішення суду - є обєктивна потреба у відстроченні виконання судового рішення за наслідками розгляду цієї справи на строк один рік з дня ухвалення рішення у даній справі.

Пояснення відповідача-1 суд розглянув, прийняв до уваги та долучив до матеріалів справи разом з доданими до них документами.

Відповідач-2 правом на участь в судовому засіданні 15.01.2018 не скористався.

Суд звертає увагу сторін, що 15.12.2017 набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VІІІ.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень нової редакції Господарського процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 3 нової редакції Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Слід зазначити, що справа №913/59/17 розглядалась колегією суддів у складі: ОСОБА_4 - головуючий суддя, судді: Старкова Г.М., Василенко Т.А. У звязку з тим, що судді Старкова Г.М. і ОСОБА_5 знаходились у відпустці, протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 19.07.2017 було змінено склад колегії суддів.

Для подальшого розгляду справи №913/59/17 було визначено склад колегії суддів: Лісовицький Є.А. (головуючий суддя), ОСОБА_6, ОСОБА_7

У звязку з тим, що провадження у справі зупинялось (ухвала від 25.07.2017), суд у складі колегії суддів: Лісовицький Є.А. (головуючий суддя), ОСОБА_6, ОСОБА_7 не перейшов до розгляду справи по суті.

За таких підстав, Господарський суд Луганської області вважає доцільним розпочати розгляд справи №913/59/17 зі стадії підготовчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з ч. 2 ст. 207 Господарського процесуального кодексу України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

У звязку з істотними змінами в Господарському процесуальному кодексі України, з метою правильного, всебічного розгляду цієї справи та для надання можливості сторонам подати по справі необхідні докази і клопотання, підготовче засідання слід відкласти.

Керуючись ст. ст. 120, 183, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. Підготовче засідання відкласти на 07 лютого 2018 року о 12 год. 00 хв.

Судове засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Луганської області за адресою: м. Харків, пр-т Науки, буд. 5, зал судових засідань №205.

2. Встановити позивачу строк для надання відповіді на пояснення відповідача-1 до відзиву на позовну заяву до 01.02.2018.

3. Встановити відповідачу-1 та відповідачу-2 строк для надання заперечень до 05.02.2018.

4. При направленні у судове засідання уповноважених представників сторін, останнім мати при собі відповідно до ст. 60 Господарського процесуального кодексу України документи, що підтверджують повноваження представників.

Учасники справи мають можливість отримувати процесуальні документи в електронному вигляді паралельно з документами у паперовому вигляді.

Для отримання процесуальних документів в електронному вигляді потрібно:

1. Зареєструватися в системі обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу (завести поштову скриньку електронного суду), розміщену на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: mail.gov.ua.

2. Подати до суду заявку про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, яку необхідно роздрукувати на офіційному веб-порталі судової влади України у вищевказаному розділі.

Процесуальні документи у відповідній справі, що видані після дати подання вказаної заявки до суду, будуть надходити в електронному вигляді на зареєстровану електронну адресу учасника судового процесу в домені mail.gov.ua, зазначену в заявці.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: (https://court.gov.ua/sud5014).

Ухвала набрала законної сили та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.А. Лісовицький

Суддя Н.М. Зюбанова

Суддя С.В. Масловський