ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження

"15" січня 2018 р. Справа № 911/3662/17

за позовом Першого заступника прокурора Київської області, м. Київ, в інтересах держави в особі Відділу освіти ОСОБА_1 районної державної адміністрації, м. Яготин,

до відповідача ОСОБА_1 районного споживчого товариства, м. Яготин,

про визнання недійсним договору

Суддя О.В. Конюх

за участю представників учасників судового процесу:

від прокуратури: ОСОБА_2; посвідчення від 17.09.2014 № 028904

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник прокурора Київської області звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 15.11.2017 №08-124вих17 в інтересах держави в особі Відділу освіти ОСОБА_1 районної державної адміністрації до відповідача - ОСОБА_1 районного споживчого товариства, в якому просить суд визнати недійсним договір про закупівлю товарів від 23.01.2017 №1, укладений між відділом освіти ОСОБА_1 районної державної адміністрації та ОСОБА_1 районним споживчим товариством, припинити зобов'язання за договором на майбутнє.

Позовні вимоги прокурор обґрунтовує тим, що прокуратурою Київської області під час опрацювання договорів про закупівлю товарів, робіт та послуг за державні кошти, укладених посадовими особами відділу освіти ОСОБА_1 районної державної адміністрації, виявлено ряд порушень вимог законодавства про публічні закупівлі.

Так, 23.01.2017 між відділом освіти ОСОБА_1 районної державної адміністрації та ОСОБА_1 районним споживчим товариством укладено договір №1 про закупівлю товарів - продуктів харчування. Строк дії договору пунктом п.10.1 визначено до 31.12.2017.

Прокурор твердить, що вказаний договір про закупівлю товарів за кошти бюджету між відділом освіти ОСОБА_1 райдержадміністрації та ОСОБА_1 районним споживчим товариством від 23.01.2017 №1 укладено сторонами з порушеннями ст.ст. 656, 669 Цивільного кодексу України, ст. ст. 179, 180 Господарського кодексу України, ст. ст. 1, 2, 3, 4, Закону України "Про публічні закупівлі", п.1 розділу ІІ Порядку визначення предмету закупівлі, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 17.03.2016 №454, що є підставою для визнання зазначеного договору недійсним.

Представництво інтересів держави в особі відділу освіти ОСОБА_1 районної державної адміністрації прокурор обґрунтовує наступним.

Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що на прокуратуру покладено обов'язок представництва інтересів держави в суді у випадках , визначених законом.

Згідно ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі №3-рп/99 за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень ст.2 Арбітражного процесуального кодексу України державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави можуть збігатись повністю, частково або не збігатись зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулось чи може відбутись порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Правовідносини, пов'язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) договору, на підставі якого ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає.

Прокурор зазначає, що порушенням інтересів держави є те, що відділом освіти ОСОБА_1 районної державної адміністрації під час проведення зазначеної закупівлі продуктів харчування порушено вимоги чинного законодавства, принципи максимальної ефективності та економії, що створює ризик протиправного витрачання коштів бюджету, нераціонального та неефективного їх використання. Таким чином у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес.

Враховуючи, що відділом освіти ОСОБА_1 районної державної адміністрації, як головним розпорядником бюджетних коштів, який здійснює управління ними у межах встановлених йому бюджетних повноважень, як замовником державних закупівель послуг харчування дітей, а також як стороною у спірному договорі про закупівлю за державні кошти, досі не вжито відповідних заходів до поновлення порушених інтересів держави, то дану позовну заяву подано саме прокуратурою області.

Ухвалою суду від 08.12.2017 позовну заяву першого заступника прокурора Київської області в особі відділу освіти ОСОБА_1 районної державної адміністрації прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №911/3662/17 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 15.01.2017.

Ухвалою суду від 11.12.2017 виправлено допущену у пункті 1 резолютивної частини ухвали господарського суду Київської області від 08.12.2017 у справі №911/3662/17 описку, а саме: замість помилково зазначеної дати судового засідання 15.01.2017 зазначено вірно 15.01.2018.

22.12.2017 від ОСОБА_1 районного споживчого товариства до господарського суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву від 19.12.2017 №354, в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Свою позицію відповідач обґрунтовує тим, що згідно п.1 ст. 2 Закону України "Про публічні закупівлі" очікувана вартість кожного предмету закупівлі за цим договором не перевищує 200 тис. грн., тому закупівля продуктів харчування проводилась без застосування процедури закупівлі і коди на основі національного класифікатора України ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник" не визначались.

Крім того, відповідач наголошує, що відповідно до п.1 ст. 2 Закону України "Про публічні закупівлі" був оприлюднений звіт про укладений договір в системі електронних закупівель (копія долучена).

Та відповідно до ст. 4 Закону України "Про публічні закупівлі" річний план закупівель та додаток до нього розміщений та оприлюднений на веб-порталі Уповноваженого органу (копія додається).

15.01.2018 від прокуратури Київської області до господарського суду Київської області надійшли письмові пояснення від 15.01.2018 №08-18вих18, в яких прокурор зазначає, що відповідно до вимог ч.7 ст. 2 Закону України "Про публічні закупівлі" забороняється придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом, та укладення договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур визначених цим Законом. Замовник не має права ділити предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів або застосування цього закону.

Разом з тим, як твердить прокурор, не зважаючи на те, що ціна договору від 23.01.2017 про закупівлю товарів - продуктів харчування складає 321 463,00 грн., відділом освіти ОСОБА_1 районної державної адміністрації не проведено жодної процедури закупівлі, передбаченої Законом України "Про публічні закупівлі" (відкриті торги, конкурентний діалог, переговорна процедура закупівлі).

15.12.2017 після порушення провадження у справі набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України (Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-19 від 03.10.2017).

Відповідно до п. п. 9 п. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи вище наведене, суд продовжує розгляд справи за правилами загального позовного провадження, зі стадії підготовчого провадження.

В підготовче судове засідання 15.01.2018 з'явився прокурор, який в судовому засіданні подав клопотання від 15.01.2018 №19вих19, в якому просить суд закрити провадження у справі №911/3662/17 за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі відділу освіти ОСОБА_1 РДА до ОСОБА_1 районного споживчого товариства про визнання недійсним договору про закупівлю продуктів харчування та повернути прокуратурі Київської області судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Представники позивача та відповідача в судове засідання не зявились. Рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень свідчать про те, що позивач копію ухвали про порушення провадження отримав 14.12.2017, а відповідач - 15.12.2017, відтак, були належним чином завчасно повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до частини 1 ст. 183 ГПК України підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196-205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою.

Згідно до частини 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника в разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки. За таких обставин, суд, відповідно до свого права провів підготовче засідання за відсутності позивача, відповідача, та їх представників.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Прокурор клопотання від 15.01.2018 №08-19вих19 в частині закриття провадження у справі №911/3662/17 обґрунтовував тим, що строк дії спірного договору від 23.01.2017 визначено до 31.12.2017. Враховуючи те, що спірний договір сторонами не продовжено, відповідно до п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України відсутність предмету спору є підставою для закриття провадження у справі.

Розглянувши клопотання прокуратури Київської області від 15.01.2018 №19вих19, суд зазначає, що таке підлягає задоволенню повністю.

Так, судом встановлено, що 23.01.2017 між відділом освіти ОСОБА_1 районної державної адміністрації та ОСОБА_1 районним споживчим товариством укладено договір №1 про закупівлю товарів:

- учасник зобов'язується у 2017 році поставити замовникові товари, зазначені в накладних а замовник - прийняти і оплатити такі товари (пункт 1.1 договору);

- ціна цього договору становить 621 463,00 грн. з ПДВ (пункт 3.1 договору);

- цей договір набирає чинності з 23.01.2017 і діє до 31.12.2017 (пункт 10.1 договору);

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю - договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Прокуратура Київської області просить визнати вказаний вище договір недійсним в порядку ст.ст. 203, 215 ЦК України, посилаючись на порушення вимог чинного законодавства при укладенні спірного договору.

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ч.1 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Таким чином, при розгляді питання недійсності господарських договорів необхідно керуватись нормами ГК України, які стосуються особливостей правового регулювання господарських договорів, відповідними нормами ЦК України й інших законів.

За змістом ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, ч.1 ст.203 ЦК України.

Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договір є підставою для виникнення зобов'язання. Таким чином, припинення дії договору означає втрату ним чинності і припинення правовідносин, що з нього виникли.

У справі, що розглядається, позовна вимога прокурора зводяться до визнання недійсним договору про закупівлю товарів №1 від 23.01.2017.

Проте, як вбачається з умов спірного договору про закупівлю товарів від 23.01.2017 строк дії цього договору сторонами погоджено до 31.12.2017.

Відповідно до ч.5 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Разом з тим, суду не подано доказів, що дія договору №1 від 23.01.2017 про закупівлю товарів сторонами продовжувалась.

Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

В силу ст.129 Конституції України до основних засад судочинства належать, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

На підставі наведеного, суд встановив, що спірний договір про закупівлю товарів від 23.01.2017 припинив свою дію у звязку із закінченням строку, на який його було укладено, відтак припинені і зобовязання його сторін, що виникли з нього.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України Господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи те, що спірний договір сторонами не продовжено, відповідно до п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України відсутність предмету спору є підставою для закриття провадження у справі, суд припиняє провадження у справі №911/3662/17 .

Пунктом 5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

При поданні позову прокуратурою Київської області сплачено судовий збір у розмірі 1 600,00 грн., що підтверджується залученим до матеріалів справи оригіналом платіжного доручення №2800 від 21.11.2017.

В клопотанні від 15.01.2017 №08-19вих19 прокуратура Київської області просить суд повернути їй з державного бюджету судовий збір у сумі 1 600,00 грн.

За таких обставин, клопотання прокуратури Київської області від 15.01.2017 №08-19вих19 щодо повернення з державного бюджету судового збору в розмірі 1 600,00 грн. підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", пунктом 2 частини 2 ст. 185, п.2 ч.1 ст.231, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 911/3662/17 закрити.

2. Повернути прокуратурі Київської області (01601, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 27/2, код 02909996, банк - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок 5641)

з державного бюджету України (Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області; місцезнаходження - пл. Лесі Українки 1, м. Київ, 01196; ЄДРПО 37955989, рахунок №3001 в ГУ ДКСУ у Київській області, МФО 821018)

1 600,00 грн. (одну тисячу шістсот гривень нуль копійок) судового збору, сплаченого платіжним дорученням № 2800 від 21.11.2017, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи №911/3662/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у строк, встановлений ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали 19.01.2018.

Суддя О.В. Конюх