УХВАЛА

15.01.2018 Справа № 910/10501/15
За скаргою Комунального підприємства по утриманню житлового господарства

Святошинського району м. Києва

на бездіяльність

Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої

служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві

Магди С.Г.

у справі № 910/10501/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства

Святошинського району м. Києва

про стягнення заборгованості у розмірі 9 245 383,33 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Секретар судового засідання Ваховська К.А.

Представники сторін:

Від стягувача: не з»явився

Від боржника: Перепелицина О.О. - по дов. №1 від 03.01.2018р.

Від ВДВС: не з»явився

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.06.2015 по справі №910/10501/15 позовні вимоги задоволено частково, а саме стягнуто з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району м.Києва на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" 6 765 880,53 грн. заборгованості, 694 281, 86 грн. пені, 3% річних у розмірі 89 093, 63грн., інфляційну складову боргу у розмірі 1 689 672, 41 грн. та 73 028,99 грн. витрат зі сплати судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду у справі №910/10501/15 від 29.09.2015 вищевказане рішення залишено без змін.

03.12.2015 Господарським судом міста Києва видано наказ на виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/10501/15 від 23.06.2015 року.

28.11.2017 від Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва надійшла скарга на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Магди С.Г. відповідно до якої скаржник просить суд:

- визнати дії заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Магди С.Г. неправомірними в частині накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва.

- визнати недійсною постанову заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Магди С.Г. про арешт коштів боржника від 21.11.2017 року, винесену в межах виконавчого провадження ВП № 52075544 в частині накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва.

Відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду за розпорядженням В.о. керівника апарату Господарського суду міста Києва № 05-23/3102 від 28.11.2017 було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/10501/15, за результатом якого справу № 910/10501/15 передано для розгляду судді Трофименко Т.Ю.

Відповідно до ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, скарга Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Магди С.Г. ухвалою господарського суду міста Києва від ь12.12.2107р. призначена до розгляду на 15.01.2018р.

15.12.2017р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. N2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017р. N2147VІІІ, чинної з 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

З урахуванням викладеного скарга Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві розглядається за правилами Господарського процесуального кодексу у новій редакції.

Представник позивача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Присутній в судовому засіданні представник скаржника підтримав подану скаргу та просив її задовольнити.

Державний виконавець в судове засідання з'явився, вимоги ухвал суду виконав, проти задоволення скарги відповідача заперечувала.

Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення представника скаржника, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, господарський суд міста Києва встановив наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяла на час відкриття виконавчого провадження) виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Заявою б/н від 31.08.2017 р. позивач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві відкриття виконавчого провадження за наказом господарського суду міста Києва від 03.12.2015 р. у справі №910/10501/15.

05.09.2017 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пишним А.В була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП№52075462.

В подальшому 21.02.2017р. була винесена постанова про об»єднання виконавчих проваджень №52075462, 52075544,52075759 у зведене виконавче провадження №53457504.

За змістом ч. 7 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" ( в редакції, що діяла на момент вчинення виконавчих дій) у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

21.11.2017 р. заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві була винесена постанова про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва, що містяться на рахунках в ПАТ «Кристалбанк».

За змістом ч. 4 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Згідно з ч. 2 т. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Скаржник зазначає, що в результаті арешту розрахункового рахунку №3036 в ПАТ «Кристалбанк», який передбачені для сплати податків з доходів працівників та видачі заробітної плати працівникам підприємства, відповідач не має змоги виплатити заробітну плату працівникам свого підприємства та перерахувати відповідні соціальні внески та податки до бюджету.

Як вбачається із матеріалів справи, на підставі договору банківського рахунку №3036 від 16.03.2017 р. ПАТ "Кристалбанк " зобов'язався надавати Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва послуги з розрахунково-касового обслуговування, які пов'язані із переказом грошей з рахунка клієнта №3036, а також здійсненням інших операцій, передбачених цим договором.

Таким чином, на підставі вказаного договору, з поточного рахунку Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва КП "Київський метрополітен" №3036 відбувається перерахування грошових коштів співробітникам підприємства в якості виплати заробітної плати, інших соціальних платежів.

Статтями 8, 9 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 р. №95, ратифікованої Україною 04.08.1961р., ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Згідно із ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Частиною 6 статті 24 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, держава гарантувала та захистила законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

З урахуванням викладеного суд вважає, що арешт грошових коштів боржника, які знаходяться на рахунку №3036, відкритому в ПАТ «Кристалбанк» та які необхідні та призначені для оплати праці та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва, суперечить вказаним нормам чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Суд відзначає, що оскільки станом на момент винесення постанови про арешт коштів боржника від 21.11.2017 р., у заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві були відсутні відомості стосовно використання грошових коштів, що знаходилися на вказаному рахунку, з метою виплати заробітної плати працівникам Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва, суд не вбачає в даному випадку в її діях будь-яких порушень.

В свою чергу, за наслідками розгляду даної скарги судом були встановлені обставини, що свідчать про необхідність визнання такої постанови недійсною саме в частині накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку №3036, відкритому в ПАТ "Кристалбанк", які необхідні та призначені для оплати праці та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва.

Вимога позивача про визнання дій заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Магди С.Г. неправомірними в частині накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку №3036, відкритому в ПАТ "Кристалбанк", які необхідні та призначені для оплати праці та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва задоволенню не підлягає з огляду на приписи абз. 2 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" №13 від 26.13.2003 р. відповідно до якого заяви, подання учасників виконавчого провадження вирішуються загальним і господарським судами мотивованими ухвалами відповідно до вимог статей 232 - 234 ЦПК та статей 86, 121 2 ГПК.

Оскільки станом на момент винесення постанови про арешт коштів боржника від 21.11.2017 р., у заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві були відсутні відомості стосовно використання грошових коштів, що знаходилися на вказаному рахунку, з метою виплати заробітної плати працівникам Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва, тому підстави для визнання дій заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Магди С.Г. неправомірними в частині накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку №3036, відкритому в ПАТ "Кристалбанк" у суду відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України суд,

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві задовольнити частково.

2. Визнати недійсною постанову заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про арешт коштів боржника від 21.11.2017р., якою накладено арешт на грошові кошти Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва, що містяться на рахунку №3036 в ПАТ «Кристалбанк», винесену в межах виконавчого провадження ВП№52075544, які необхідні та призначені для оплати праці та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва.

3. В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала набрала законної сили негайно. Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту.

Повний текст ухвали складено 16.01.2018.

Суддя Т.Ю. Трофименко