ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.01.2018 р. Справа № 905/2681/17

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В., при секретарі судового засідання Часовському Є.С.

за позовом Слов'янської місцевої прокуратури, м. Слов'янськ, Донецька область

до відповідача 1: Святогірської міської ради, м. Святогірськ, Донецька область

відповідача 2: Фізичної - особи підприємця Жовтобрюх Людмили Володимирівни м. Святогірськ, Донецька область

про визнання незаконним рішення Святогірської міської ради № 9-LI-6 від 28.11.2014р.; визнання недійсним договору особистого строкового сервітуту №76 від 04.12.2014р.; зобов'язання звільнити земельну ділянку

За участю представників сторін

від позивача: Алекаєв Ю.В. - за посвідченням №042342 від 29.03.2016р.

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: не з'явився

Слов'янська місцева прокуратура, м. Слов'янськ Донецької області звернулась до господарського суду Донецької області з позовом до Святогірської міської ради, м. Святогірськ Донецької області та до Фізичної - особи підприємця Жовтобрюх Людмили Володимирівни м. Святогірськ Донецької області про визнання незаконним рішення Святогірської міської ради № 9-LI-6 від 28.11.2014р., визнання недійсним договору особистого строкового сервітуту №76 від 04.12.2014р. та зобов'язання звільнити земельну ділянку.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що договір особистого строкового сервітуту №76 від 04.12.2014р. укладено з порушенням приписів чинного законодавства, оскільки відповідачами фактично приховано договір оренди земельної ділянки, внаслідок чого останній підлягає визнанню недійсним. За твердженням прокурора, звернення до суду з розглядуваним позовом мотивоване потребою захистити інтереси держави, якою надано право розпорядження органам місцевого самоврядування землями територіальних громад в порядку та у спосіб, передбачені Земельним кодексом України.

Нормативно свої вимоги Позивач обґрунтовує ст.ст. 2,29 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 203, 215, 216, 235, 401 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 98, 99, 122, 124, 134, 135, 152 Земельного кодексу України, ст.ст. 2, 15, 21, 24 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 173, 179 Господарського кодексу України, ст.ст. 19, 121, 144 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 03.08.2017р.), відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №908/2681/17 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 21.11.2017 р. позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/2681/17.

У подальшому розгляд справи відкладався у відповідності до приписів ст. 77 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 03.08.2017р.).

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», господарський процесуальний кодекс викладено в новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року.

За приписами п. 9 ч.1 Перехідних положень ГПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У судовому засіданні 30.11.2017 р. суд продовжив розгляд справи по суті за правилами ГПК України в редакції від 15.12.2017р.

Прокурор у судовому засіданні 18.01.2018р. підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, відзив на позовну заяву не надали, хоча повідомлялися про судове засідання належними чином шляхом своєчасного надсилання ухвали за адресою місцезнаходження, встановленою за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ч.1 ст. 178 та ч.3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а неявка належним чином повідомленого відповідача і ненадання ним витребуваних документів з урахуванням достатності наданого судом часу для реалізації процесуальних прав останнім у світлі приписів ст.ст. 13, 42, ч.1,3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України істотним чином не впливають на таку кваліфікацію.

Заслухавши у судовому засіданні Прокурора, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2014 року на замовлення фізичної особи - підприємця Жовтобрюх Людмили Володимирівни управлінням архітектури та містобудування Святогірської міської ради був виданий Паспорт прив'язки розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності по вул. Островського, у м. Святогірську, дійсний до 20.08.2019р. (а.с.28).

Рішенням Слов'янської міської ради №9-LI-6 від 28.11.2014р., затверджено технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Жовтобрюх Людмилі Володимирівни для розміщення тимчасової споруди по вулиці Островського у м. Святогірську (а.с. 23).

Згідно з п. 2,3 Рішення Святогірської міської ради №9-LI-6 від 28.11.2014р., «Про розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності ФОП Жовтобрюх Л.В.» Святогірської міською радою вирішено надати фізичній особі - підприємцю Жовтобрюх Людмилі Володимирівни в обмежене платне користування на умовах особистого строкового сервітуту терміном на 5 (п'ять) років земельну ділянку площею 0,0240 га, кадастровий номер :01:001:1268 для розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності по вулиці Островського у м. Святогірську із земель житлової та громадської забудови комунальної власності Святогірської міської ради, а також, зобов'язано ФОП Жовтобрюх Л.В. укласти договір особистого строкового сервітуту та здійснити державну реєстрацію права у встановленому законом порядку.

04.12.2014 року між Святогірською міською радою (далі - Власник) та фізичною особою-підприємцем Жовтобрюх Л.В. (Сервітуарій) укладений договір строкового особистого сервітуту (далі - Договір), відповідно до п.1.1. якого власник, на підставі рішення Святогірської міської ради №9-LI-6 від 28.11.2014р., «Про розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності ФОП Жовтобрюх Л.В.» встановлює особистий строковий сервітут на земельну ділянку, а Сервітуарій приймає в платне користування на праві особистого строкового сервітуту земельну ділянку, яка знаходиться в місті Святогірську по вулиці Островського, площею 0,0240 га, кадастровий номер :01:001:1268. Вид права земельного сервітуту : для розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 1.3. Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 96 019 грн.

Згідно з п.2.1. Договору особистий строковий сервітут встановлюється терміном на 5 (п'ять) років.

Цей договір набирає чинності після державної реєстрації (п. 7.1. Договору).

Договір підписаний представниками обох сторін та скріплений відбитком печатки Святогірської міської ради та зареєстрований в реєстраційній службі Слов'янського міськрайонного управління юстиції.

Відповідно до акту приймання-передачі межових знаків на зберігання від 20.10.2014р., межі земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:1268, що знаходиться по вул. Островського у м. Святогірську Донецької області площею: 0,0240 га наданої для розміщення тимчасових споруд, закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками третього типу у кількості 11 од. зразку відповідно до інструкції «Про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», затвердженої наказом Держкомзему №376 від 18.05.2010р.

27 січня 2017 року, з метою упорядкування поштових адрес об'єктів нерухомого майна, рішенням Святогірської міської ради №19 «Про розгляд звернення гр. Жовтобрюх Л.В.» вирішено надати земельній ділянці площею 0,0240 га (кадастровий номер :01:001:1268), яка розташована по вул. Івана Мазепи у м. Святогірську та знаходиться у платному користуванні на праві особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, наступну поштову адресу: вул. Івана Мазепи, 9 корпус 25, м. Святогірськ. Рекомендовано гр. Жовтобрюх Л.В. внести зміни до договору особистого строкового сервітуту з урахуванням наданої поштової адреси.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги Позивача такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.395 Цивільного кодексу України, сервітут є речовим правом на чуже майно, яке полягає у обмеженому користуванні чужим майном для задоволення потреб, які не можуть бути задоволені іншим шляхом.

Статтею 98 Земельного кодексу України встановлено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею.

Відповідно до ч.1 ст.401 Цивільного кодексу України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Частиною 1 ст.404 Цивільного кодексу України встановлено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо.

Власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення земельних сервітутів, зокрема, право розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм) (ст.99 Земельного кодексу України).

Отже, правовідносини земельного сервітуту виникають між власниками (володільцями) земельних ділянок, а саме між власником земельної ділянки, використання якої є необхідним для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом, тобто відсутність взагалі або альтернативи проходу, проїзду до майна іншої земельної ділянки тощо, та між особою, яка вимагає встановлення сервітуту, за викладених обставин, для обслуговування своєї земельної ділянки (іншого нерухомого майна).

Вказане дає підстави дійти висновку, що особою, якій належить право на встановлення земельного сервітуту, є суб'єкт правовідносин, потреби використання власного майна якого, не можуть бути задоволенні у інший спосіб, ніж використання чужого майна, зокрема, земельної ділянки.

Проте, Відповідачами, всупереч ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, не доведено відсутність можливості задоволення потреб відповідача 2 в користуванні спірною земельною ділянкою іншим способом, ніж встановлення сервітуту.

Таким чином, за відсутності ознак користування чужим майном, будь-яких підстав для визнання між сторонами прав на встановлення сервітуту не існує.

Тому, у Святогірської міської ради відсутні будь-які підстави щодо встановлення сервітутних відносин з Жовтобрюх Людмилою Володимирівною та відповідно, для прийняття оспорюваного рішення.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, рішення №9-LI-6 від 28.11.2014р., «Про розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності ФОП Жовтобрюх Л.В.», яким, зокрема, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Жовтобрюх Людмилі Володимирівни для розміщення тимчасової споруди, надано ФОП Жовтобрюх Л.В. в обмежене платне користування на умовах особистого строкового сервітуту терміном на 5 (п'ять) років земельну ділянку площею 0,0240 га, кадастровий номер :01:001:1268 для розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності по вулиці Островського у м. Святогірську із земель житлової та громадської забудови комунальної власності Святогірської міської ради, та договір особистого строкового сервітуту №76 від 04.12.2014р., є незаконним, оскільки не відповідають нормам чинного законодавства.

Відповідно до ст.21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, враховуючи встановлення судом факту суперечності акту індивідуальної дії, виданого органом місцевого самоврядування актам цивільного законодавства, позовні вимоги про визнання незаконним рішення Святогірської міської ради №9-LI-6 від 28.11.2014р. «Про розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності ФОП Жовтобрюх Л.В.» підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Судом встановлено, що договір строкового особистого сервітуту №76 від 04.12.2014р. за своєю правовою природою є договором оренди землі, не відповідає положенням Земельного кодексу України, Законів України «Про оренду землі», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Земельному кодексу України, внаслідок чого суд, вважає за необхідне визнати його недійсним, як такий, що суперечить вимогам законодавства.

Згідно з частиною 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Частиною 3 ст. 216 ЦК України, встановлено, що правові наслідки, передбачені частиною першою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлено особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

За таких підстав, враховуючи висновок суду про недійсність договору строкового особистого сервітуту №76 від 04.12.2014р., у Відповідача виник обов'язок звільнити земельну ділянку площею 0,0240 га, вартістю 96 019,20 грн., кадастровий номер :00:024:0086, по вул. Івана Мазепи, 9, корпус 25, м. Святогірськ, привівши її у попередній стан.

За приписами ч.1 ст.238 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

Водночас, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується, зокрема, про строк виконання рішення.

У пункті 9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012р. «Про судове рішення» зазначено, що у рішеннях суд повинен вказати найменування майна, місце його знаходження (у спорі про передачу майна), строк виконання відповідних дій та/або про видачу наказу про примусове виконання рішення.

Отже, з огляду на наведене вище, господарський суд дійшов висновку про необхідність зазначення у резолютивній частині рішення по справі строку вчинення дій щодо звільнення земельної ділянки протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту набрання цим рішенням законної сили.

Судові витрати у відповідності до вимог п.1 ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з Відповідачів в рівних частинах на користь Позивача.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Слов'янської місцевої прокуратури, м. Слов'янськ Донецької області до Святогірської міської ради, м. Святогірськ Донецької області та до Фізичної - особи підприємця Жовтобрюх Людмили Володимирівни м. Святогірськ Донецької області про визнання незаконним рішення Святогірської міської ради № 9-LI-6 від 28.11.2014р., визнання недійсним договору особистого строкового сервітуту №76 від 04.12.2014р. та зобов'язання звільнити земельну ділянку задовольнити повністю.

Визнати незаконним рішення Святогірської міської ради №9-LI-6 від 28.11.2014р., «Про розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності ФОП Жовтобрюх Л.В.».

Визнати недійсним Договір особистого строкового сервітуту №76, укладений 04.12.2014р. між Святогірською міською радою та фізичною особою-підприємцем Жовтобрюх Людмилою Володимирівною.

Зобов'язати фізичну особу-підприємця Жовтобрюх Людмилу Володимирівну (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) звільнити земельну ділянку площею 0,0240 га, вартістю 96 019,20 грн., кадастровий номер :00:024:0086, по вул. Івана Мазепи, 9, корпус 25, м. Святогірськ із земель житлової та громадської забудови (розташування та межі визначено відповідно паспорту прив'язки реєстраційний номер 11 виданий 20.08.2014), привівши вказану земельну ділянку у попередній стан та якість протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту набрання цим рішенням законної сили.

Стягнути з Святогірської міської ради Донецької області (84130, Донецька область, м. м. Святогірськ, вул. Володимира Сосюри, буд. 8, ) на користь Прокуратури Донецької області (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Університетська, буд.6, ; р/р 6251, банк отримувача: Державна казначейська служба України, МФО 820172) судовий збір в сумі 2400 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Жовтобрюх Людмили Володимирівни (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Прокуратури Донецької області (87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Університетська, буд.6, ; р/р 6251, банк отримувача: Державна казначейська служба України, МФО 820172) судовий збір в сумі 2400 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання поновного судового рішення через господарський суд Донецької області.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 19.01.2018 р.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/