УХВАЛА

16.01.2018Справа № 910/15705/16
Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Письменної О.М., розглянувши матеріали господарської справи

За скаргою Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН"

на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області

у справі №910/15705/16

За позовом Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН"

до Державного підприємства "Севастопольське авіаційне підприємство" про стягнення 229 072,15 грн.

Представники учасників процесу:

від стягувача: Колесников І.Г. (довіреність № 134 від 12.01.18)

від боржника: не з'явився;

від виконавчої служби: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Севастопольське авіаційне підприємство" (відповідач) про стягнення заборгованості 229 072,15 грн. за договором № 54-75/13/364-13 від 23.09.2013.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за Договором № 54-75/13/364-13 від 23.09.2013 в частині повної та своєчасної оплати за виконані позивачем роботи з ремонту авіаційно-технічного майна.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 стягнуто з Державного підприємства "Севастопольське авіаційне підприємство" на користь Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН" 229 072,15 грн. основного боргу та 3 436,08 грн. витрат зі сплати судового збору.

17.10.2016 Господарський суд міста Києва видав наказ на виконання рішення Господарського суду міста Києва №910/15705/16 від 27.09.2016.

19.12.2017 через відділ діловодства суду від Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН" надійшла скарга №5660 від 15.12.2017 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Огородника Євгена Івановича.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2017 розгляд скарги призначено на 16.01.2018.

10.01.2018 від відділу примусового виконання рішень управління державної служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області надійшов відзив на скаргу, у якому державний виконавець заперечує проти задоволення скарги.

У судовому засіданні 16.01.2018 представник стягувача надав пояснення по суті скарги, просив суд її задовольнити.

В судовому засіданні 16.01.2018, розглянувши скаргу Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН" на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, суд встановив наступне.

У своїй скарзі Державне підприємство "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН" просить суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, які виявились у винесенні незаконної постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 01.12.2017 (ВП №54883726) та скасувати дану постанову.

В обґрунтування своєї скарги скаржник посилається на те, що винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» є неправомірним, оскільки обмежившись лише доступом до державних реєстрів і не перевіривши наявність або відсутність майна боржника за його місцезнаходженням, державний виконавець передчасно виніс оскаржувану постанову. Зі сторони державного виконавця не вчинені необхідні дії з розшуку належного боржнику майна, а висновок про його відсутність зроблено безпідставно.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що 13.10.2017 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№54883726 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 17.10.2016 № 910/15705/16.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як встановлено судом, 01.12.2017 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області винесено постанову у ВП № 54883726 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", а також повернення авансового внеску у розмірі 4418,59 грн.

У вказаній постанові державним виконавцем зазначено, що в результаті проведеної перевірки встановлено, згідно інформації державних реєстрів та організацій, що здійснюють облік та реєстрацію майна, у боржника відсутні грошові кошти, відсутня інформація щодо джерел отримання доходів, відсутнє рухоме майно, в тому числі, транспортні засоби, сільськогосподарська техніка, важка підіймальна техніка, плавзасоби, відсутнє нерухоме майно.

Однак, скаржник зазначає, що обмежившись лише доступом до державних реєстрів і не перевіривши наявність або відсутність майна боржника за його місцезнаходженням, державний виконавець передчасно виніс оскаржувану постанову, не вчинивши всі необхідні дії щодо розшуку майна боржника.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п'ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно з ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно приписів ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Таким чином, законодавством України державного виконавця наділено обсягом повноважень для повного, ефективного та своєчасного виконання рішення суду, та реалізація державним виконавцем відповідних повноважень є обов'язковим для забезпечення виконання рішення суду.

Як вбачається з наданих державним виконавцем копій матеріалів виконавчого провадження, у матеріалах виконавчого провадження № 54883726 наявні Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта - Державного підприємства "Севастопольське авіаційне підприємство" (код 07705790), сформована станом на 13.10.2017 (дата відкриття виконавчого провадження ВП№54883726).

З вказаних інформаційних довідок вбачається наявність актуальної інформації щодо державної реєстрації обтяжень майна боржника, а саме наявність арешту нерухомого майна Державного підприємства "Севастопольське авіаційне підприємство" (код 07705790), накладеного постановою про арешт майна боржника ВП№54883726 від 13.10.2017, винесеної головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Відомості щодо зареєстрованого за боржником на праві власності майна відсутні.

В матеріалах виконавчого провадження № 54883726 міститься витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, з якого вбачається наявність арешту рухомого майна, накладеного постановою про арешт майна боржника ВП№54883726 від 13.10.2017, винесеної головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

В матеріалах виконавчого провадження ВП№54883726 міститься запит державного виконавця щодо виявлення за боржником зареєстрованого майна, адресований Регіональному сервісному центру в АРК, Державній інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, Головному управління Держпраці у Херсонській області, Головному управлінню Держгеокадастру у Херсонській області, Головному управлінню Держспоживслужби в Херсонській області, ДП ХФ «Адміністрація морських портів України» від 13.10.2017 вих. № 10553.

Крім того, в матеріалах виконавчого провадження ВП№54883726 містяться листи-відповіді вказаних державних органів, які містять інформацію про відсутність зареєстрованих за боржником тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожніх, будівельних, і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки та механізмів (відповідь Держспоживслужби від 01.11.2017 вих. № 603-17-12/5376), зареєстрованих за боржником транспортних засобів (відповідь Регіонального сервісного центру в АР Крим та м. Севастополі від 27.10.2017 вих. № 31/1-1194), водних транспортних засобів (відповідь ДП ХФ «Адміністрація морських портів України» від 13.11.2017 вих. № 36-03-11/592.

Також, в матеріалах виконавчого провадження 54883726 міститься відповідь Державної фіскальної служби про наявні відкриті боржником у банківських установах рахунки.

20.11.2017 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках, інформацію про які надано Державною фіскальною службою України.

01.12.2017 державним виконавцем складено Акти, відповідно до яких встановлено, що перевіркою майнового стану боржника за допомогою реєстрів, не встановлено належних боржнику повітряних суден, пакетів акцій, суден малого флоту, інформації щодо зареєстрованих об'єктів права інтелектуальної власності.

Враховуючи викладені обставини та долучені державним виконавцем до матеріалів скарги докази, суд дійшов висновку про необґрунтованість тверджень скаржника, що державним виконавцем не було проведено належних дій щодо перевірки майнового стану боржника та висновок державного виконавця про відсутність майна боржника не підтверджується жодними доказами, так як наявними в матеріалах виконавчого провадження ВП№54883726 належними та допустимими доказами підтверджується вчинення державним виконавцем відповідних дій (зокрема, звернення до відповідних органів щодо виявлення майна та коштів боржника, перевірка даних в реєстрах, розшук майна).

Також, щодо тверджень скаржника про відсутністі матеріалах виконавчого провадження відомостей про перевірку державним виконавцем майна за місцезнаходженням майна, то суд зазначає, що така перевірка можлива за результатами виходу державного виконавця за місцезнаходженням боржника, тоді як враховуючи адресу місцезнаходження боржника (Автономна Республіка Крим, місто Севастополь) фактично вчинити дії щодо виходу державного виконавця за адресою місцезнаходження боржника є неможливим.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Правовий режим тимчасово окупованої території може бути визначено, змінено чи скасовано виключно законами України.

Враховуючи викладене та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що державним виконавцем в рамках виконавчого провадження ВП№54883726 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 17.10.2017 № 910/15705/16 було вжито всіх дій, спрямованих на ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання рішення суду.

Отже, підстави для скасування оскаржуваної постанови органу ДВС відсутні, оскільки державним виконавцем вчинено в повному обсязі передбачені Законом заходи, спрямовані на організацію примусового виконання судового рішення. Відтак, скаржником не доведено, що державний виконавець безпідставно ухилявся від вчинення передбачених Законом виконавчих дій під час здійснення своїх повноважень в межах виконавчого провадження № 54883726.

Одночасно з цим, господарський суд звертає увагу скаржника, що відповідно до частини 5 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

За приписами ст.343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про те, що дана скарга Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН" задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 234, 341, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН"

Ухвала набрала законної сили 16.01.2018 та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст підписано 22.01.2018.

Суддя С.О. Турчин