УХВАЛА

02.01.2018Справа № 910/23439/17

Суддя Господарського суду міста Києва Шкурдова Л.М., розглянувши матеріали позовної заяви від 22.12.2017 року за вих. № б/н

за позовом фізичної особи-підприємця Панасенко Сергія Олександровича

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «САНТРАНС УКРАЇНА»

про зобов'язання вчинити дії та стягнення 10126,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Панасенко Сергій Олександрович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «САНТРАНС УКРАЇНА» про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 567 238,09 грн., яка складається з: 561150,00 грн. - основного боргу та 6088,09 грн. - 3 % річних; та виникла у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за Договором перевезення вантажу із м. Києва до м. Харкова, укладеного між ФОП Панасенко С.О. та ТОВ «САНТРАНС УКРАЇНА».

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу час для усунення недоліків, встановлених при подані позовної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Таким чином, за подання до господарського суду даного позову, позивач має сплатити судовий збір у розмірі 8508,57 грн.

Всупереч наведеного, позивачем в якості доказів на підтвердження сплати судового збору за подання даного позову долучено квитанцію № 13445В20СВ від 22.12.2017 року на суму 3000,00 грн.

Посилаючись на статтю 8 Закону України "Про судовий збір", позивач просить суд відстрочити йому сплату судового збору за подання до Господарського суду міста Києва даної позовної заяви (клопотання від 22.12.2017 р. вх. № б/н) до першого судового засідання у даній справі.

Як на підставу для відстрочення сплати судового збору позивач посилається на відсутність у нього коштів для сплати судового збору, у зв'язку з тим, що має мінливий дохід та зазнав збитків у зв'язку з втратою товару, що є предметом позову.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

При цьому, за змістом наведеної норми, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду.

Підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Проте доказів щодо існування хоча б однієї із вказаних умов, позивачем до клопотання не додано.

При цьому статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, що свідчить про те, що позивачі під час подання позову є рівними та на них покладається обов'язок щодо сплати судового збору за розгляд у суді позовних заяв.

Відповідно до ГПК України, Закону України "Про судовий збір" сплата судового збору за подання позовної заяви покладається на позивача і докази сплати судового збору він повинен надати разом з позовною заявою, що позивачем не зроблено.

Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що під час розгляду справи в господарському суді у нього буде реальна можливість сплатити необхідну суму судового збору.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги частини п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити позивачу у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Позовну заяву фізичної особи-підприємця Панасенко Сергія Олександровича - залишити без руху.

3. Позивачу усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки до 17.01.2018 року.

4. Роз'яснити фізичній особі-підприємцю Панасенко Сергію Олександровичу, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Л.М. Шкурдова