КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"11" січня 2018 р. Справа№ 910/5940/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Пашкіної С.А.

Сітайло Л.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2017

у справі № 910/5940/17 (суддя Гумега О.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»

про визнання зобов'язань за кредитним договором припиненими та про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про:

- визнання зобов'язань, які виникли між позивачем та відповідачем за кредитним договором № 0 від 06.03.2007, припиненими з 31.12.2012;

- зобов'язання відповідача надати позивачу:

1. повну та достовірну відповідь на заяви про надання інформації від 03.02.2017 та 24.02.2017;

2. належним чином завірену детальну роздруківку, починаючи з 06.03.2007 до 15.04.2016 по видам нарахувань (тіло кредиту, проценти, пеня, інші штрафні санкції тощо) та фактичного проведення оплати позивачем, у розрізі кожного платежу;

3. уточнюючий «Податковий розрахунок сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого податку» (Форма 1ДФ) за 2 квартал 2016 року до ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області, стосовно суми анульованої кредитної заборгованості (основного боргу) (код ознаки доходу 126 «Додаткове благо») позивачу в якому вказати суму 1 202 489,59 грн. зі знаком мінус (ознака «1» - на вилучення).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.06.2017, повний текст якого складений 21.06.2017, у справі № 910/5940/17 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням, 27.10.2017 Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2017 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою від 06.11.2017 апеляційну скаргу повернуто без розгляду на підставі п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

14.12.2017 заявник вдруге звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2017 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

До апеляційної скарги додано заяву-клопотання про поновлення сторку на апеляційне оскарження, в якій заявник просить поновити строк подання апеляційної скарги.

Згідно з п. 13 Прикінцевих та перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 93 ГПК України в редакції, яка діяла станом на дату звернення до суду з цією апеляційної скаргою, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Відповідно до вказаних правових норм, апеляційну скаргу на рішення суду Господарського суду міста Києва від 19.06.2017, повний текст якого складений 21.06.2017, заявник мав подати в строк по 03.07.2017 включно.

Частиною 1 статті 119 ГПК України в редакції на дату винесення цієї ухвали встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 256 ГПК України в редакції на дату винесення цієї ухвали, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Порядок вручення судових рішень встановлений ст. 242 ГПК України в редакції на дату винесення цієї ухвали, згідно з якою:

- у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса в особи відсутня (ч. 3);

- учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня (ч. 5);

- днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (ч. 5)

- копії судових рішень можуть бути видані повторно за заявою особи у порядку, встановленому законодавством (ч. 9);

- у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч. 11).

Як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження заявник посилається на те, що оспорюване рішення було ним отримано лише 17.10.2017, тобто після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Факт отримання позивачем оспорюваного рішення саме 17.10.2017 підтверджується наявними в матеріалах справи документальними доказами, а саме: заявою позивача № 90 від 05.09.2017, в якій позивач просив суд направити на її адресу ухвалу про дату та час наступного слухання, а у випадку винесення рішення, копію такого рішення (а.с. 103, т. 2), листом Господарського суду міста Києва від 12.09.2017 в якому суд повідомив позивачу про винесення спірного рішення, направлення його позивачу та повернення, до якого додав копію рішення (а.с. 105, т. 2), а також листом Укрпошти № 611 від 07.11.2017, копію якого позивачем додано до вищезазначеної заяви-клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження згідно з яким рекомендований лист за № 245 надійшов до відділення поштового зв'язку Лисичанськ-20 18.09.2017; виданий в доставку 19.09.2017, але не був вручений через відсутність ОСОБА_2 на час доставки, тому повідомлення про надходження поштового відправлення листоношею було вкладено до дверей (у зв'язку з відсутністю абонентської поштової скриньки); 17.10.2017 вказаний лист було видано особисто ОСОБА_2

Водночас у листі Укрпошти № 611 від 07.11.2017 повідомляється по те, що 26.06.2017 рекомендований лист з повідомленням за № 125 надійшов до відділення поштового зв'язку Лисичанськ-20; виданий в доставку 27.06.2017, але не був вручений через відсутність ОСОБА_2 на час доставки, тому повідомлення про надходження поштового відправлення листоношею було вкладено до дверей (у зв'язку з відсутністю абонентської поштової скриньки); протягом трьох робочих днів після доставки першого повідомлення за одержанням рекомендованого листа з повідомленням ОСОБА_2 не з'явилась, тому 31.06.2017 було виписано повторне повідомлення, але на момент його доставки вдома нікого не було, тому воно було залишено листоношею у дверях; протягом місяця ОСОБА_2 за вказаним рекомендованим листом не з'явилась, у зв'язку з чим лист було повернуто за зворотною адресою 26.07.2017;

Викладені в листі Укрпошти обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи належними документальними доказами - поштовим конвертом з штрихкодовим ідентифікатором № 125 та відміткою Укрпошти з відповідним вкладенням (а.с.102 т. 2).

Тобто, наявними в матеріалах справи документальними доказами підтверджується, що судом було вчинено всіх необхідних дій для своєчасного вручення позивачу оспорюваного рішення, а неотримання його позивачем було наслідком дій самого позивача, в той час як відповідно до приписів п. 4 ст. 13 ГПК України в редакції на дату винесення цієї ухвали кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Слід зазначити і про те, що, як слідує з відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, спірне рішення було оприлюднено 29.06.2017, а отже, саме з цієї дати заявник мав можливість бути обізнаним про вказане рішення.

У ч. 8 п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» від 17.05.2011 № 7 зазначено, що клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах). При цьому своєчасне (у межах встановленого строку) подання первісної апеляційної скарги і невідкладне (одразу після одержання відповідної ухвали) усунення скаржником недоліків, які стали причиною повернення останньої, враховуються апеляційним господарським судом у вирішенні питання про відновлення строку подання апеляційної скарги разом з іншими обставинами, на які посилається скаржник у зазначеному клопотанні.

Відповідно до чинного законодавства, поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Отже, клопотання (заява) про відновлення процесуального строку повинне містити пояснення щодо причин пропуску такого строку і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними.

Проте, наведені позивачем у відповідній заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарженні не можуть бути визнані поважними.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на положення ст. 43 ГПК України щодо обов'язку сторін добросовісно користуватися процесуальними правами. Цей обов'язок сторони закріплено й у Європейській конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка не тільки надає особі право на справедливий суд, але і забороняє зловживання наданими їй правами.

Основними засадами судочинства, закріпленими у ст. 129 Конституції України, є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен додержуватись норм процесуального права.

За змістом положень ГПК України, сторона наділена правом оскарження судового рішення, що є однією з необхідних умов реалізації встановленого законом права на судовий захист.

Однак наявність права на оскарження не є безумовною підставою для здійснення судового захисту шляхом прийняття апеляційної скарги, поданої з порушенням встановленого процесуальним законом порядку.

Згідно з п.п. 1-4 ст. 11 ГПК України:

- суд при розгляді справи керується принципом верховенства права;

- суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України;

- суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України;

- суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд), як джерело права.

У силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

У п. 41 Рішення від 03.04.2008 «Пономарьов проти України» Суд визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Причини, за яких строк на апеляційне оскарження може бути поновлений, встановлений статтею 256 ГПК України, відповідно до ч. 3 якої такий строк може бути поновлений з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі ст. ст. 174, 260 ГПК України з метою надання заявнику можливості виправити допущені недоліки шляхом подання в строк, визначений цією ухвалою, відповідної заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

При цьому колегія суддів зауважує заявникові на тому, що відповідно до приписів п. 4 ст. 260 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 174, 234-235, 242, 256, 260 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2017 у справі № 910/5940/17 залишити без руху.

2. Протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали ОСОБА_2 має право усунути недоліки, а саме, подати до Київського апеляційного господарського суду відповідну заяву, в якій зазначити інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

3. Роз'яснити ОСОБА_2, що в разі невиконання зазначеної ухвали суду в строк, визначений п. 2 її резолютивної частини, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено в порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді С.А. Пашкіна

Л.Г. Сітайло