ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" січня 2018 р. Справа № 911/3777/17

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С., за участю секретаря судового засідання Харченко О.М. розглянув у підготовчому засіданні

заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Гофра України» ОСОБА_1

про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Гофра України» (08303, Київська обл., м.Бориспіль, вул. Броварська, 46, приміщення 4/6, ідентифікаційний код 37192099)

За участю представників:

від заявника: не зявився;

від арбітражного керуючого: ОСОБА_2 (посвідчення №182 від 13.02.2013);

від органів виконавчої служби: не зявились;

від державного реєстратора: не зявились;

від відділу з питань банкрутства: не зявились

ВСТАНОВИВ:

14.12.2017 до Господарського суду Київської області (далі суд) на підставі ст. 95 Закону України «Про відновлення неплатоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі Закон) звернувся ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Гофра України» (далі - ТОВ «Гофра України», Товариство) ОСОБА_1 (далі заявник, ліквідатор) із заявою про порушення справи про банкрутство ТОВ «Гофра України», у звязку із неможливістю Товариства задовольнити вимоги кредиторів у розмірі 150 222 145,84грн у повному обсязі.

На запит суду від 15.12.2017 автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, у справі № 911/3777/17 визначено арбітражного керуючого ОСОБА_2 (свідоцтво №182 від 13.02.2013, адреса: 04119, м.Київ, вул. Деревлянська, 18, к./офіс №72)

Ухвалою суду від 18.12.2015 вказану заяву прийнято до розгляду, призначено проведення підготовчого засідання на 02.01.2018 та зобов'язано арбітражного керуючого ОСОБА_2 подати до суду заяву про згоду на участь у справі про банкрутство Товариства відповідно до вимог Закону. Так, до початку підготовчого засідання до суду надійшла заява арбітражного керуючого ОСОБА_2 про згоду на участь у справі про банкрутство ТОВ «Гофра України». Вказана заява долучена судом до матеріалів справи.

Представники ТОВ «Гофра України», органу ДВС, відділу з питань банкрутства Головного управління юстиції у Київській області та державного реєстратора за місцем знаходження боржника у підготовче судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, були повідомленні про час та місце підготовчого судового засідання належним чином та своєчасно, інших доказів, на виконання ухвали суду від 18.12.2017 заявником суду надано не було. До того ж, явка обов'язковою судом не визнавалась, а тому, ураховуючи положення ч. 2 ст. 16 Закону, суд визнав за можливе розглянути заяву без участі останніх за наявними у заяві матеріалами.

Дослідивши відповідну заяву та надані заявником докази, судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 12.12.2017 (а.с.12-17) ТОВ «Гофра України» () 21.07.2010 було зареєстровано як юридична особа, єдиним засновником якої є ОСОБА_1, що також підтверджується статутом ТОВ «Гофра України», у редакції 2017 року (а.с.18-35).

27.03.2017 рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Гофра України», яке оформлено протоколом №10 (а.с.36), вирішено: припинити діяльність товариства шляхом його ліквідації, у звязку з незадовільним станом на фінансовому ринку, складним становищем на відповідному ринку товарів та послуг; звільнено ОСОБА_1 з посади директора товариства з 27.03.2017 у звязку з ліквідацією товариства; призначено ліквідаційну комісію та затверджено її склад (голова ліквідаційної комісії ОСОБА_1, члени ліквідаційної комісії ОСОБА_3 та ОСОБА_4О.); провести процедуру ліквідації строком в три місяці та забезпечити здійснення відповідних заходів повязаних з ліквідацією товариства; встановити термін для заявлення вимог кредиторам у відповідності до законодавства України протягом двох місяців з дня опублікування повідомлення про прийняття учасниками рішення про припинення діяльності товариства.

На підставі зазначеного рішення, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зроблено відповідний запис від 27.03.2017 №0040643 щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації.

24.04.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Зерно України» (далі ТОВ «Управляюча компанія «Зерно України») направлено до ТОВ «Гофра України» заяву, у якій ТОВ «Управляюча компанія «Зерно України» просить розглянути та визнати кредиторські вимоги останнього у розмірі 32 176,78грн та внести їх до проміжного ліквідаційного балансу згідно черговості (а.с. 62).

28.04.2017 до Товариства звернулось Публічне акціонерне товариства «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») із заявою з грошовими вимогами до боржника, у якій просить ТОВ «Гофра України» прийняти, розглянути та визнати кредиторські вимоги у розмірі 150 189 969,06грн та внести до проміжного ліквідаційного балансу згідно черговості (а.с. 60-61).

30.06.2017 ліквідатором складений та підписаний акт інвентаризації розрахунків з дебіторами і кредиторами (а.с.57), відповідно до якого, у Товариства існує кредиторська заборгованість перед ТОВ «Управляюча компанія «Зерно України» у розмірі 32 176,78грн.

17.08.2017 рішенням суду у справі 911/1753/17 зобовязано ТОВ «Гофра України» включити кредиторську вимогу ПАТ «Дельта Банк» до проміжного ліквідаційного балансу в розмірі 150 189 969,06грн (а.с.45-51).

Із змісту довідки про перелік кредиторів вимоги яких визнаються товариством від 01.10.2017 (а.с. 39) вбачається, що кредиторами є:

ТОВ «Управляюча компанія Зерно України», за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 12.10.2016 №12-1/10/16, заборгованість перед яким складає 32 176,78грн, строк виконання якого ще не настав;

ПАТ «Дельта Банк», за рішенням суду у справі 911/1753/17 від 17.08.2017, заборгованість перед яким складає 150 189 969,06грн.

Водночас, головою ліквідаційної комісії ТОВ «Гофра України» складені та підписані довідки про відсутність: осіб, які мають невиконанні зобовязання перед товариством від 30.08.2017 (а.с.53); майна товариства, що перебуває у заставі або є обтяженим у іншій спосіб від 30.08.2017 (а.с.55); майна товариства від 30.08.2017 (а.с.56); рахунків, на яких обліковуються цінні папери, що належать товариству від 31.08.2017 (а.с.54).

03.10.2017 рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Гофра України», яке оформлено протоколом №11 (а.с.42-43), вирішено затвердити проміжний ліквідаційний баланс Товариства станом на 01.10.2017 (а.с.37-41) та звернутися до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство.

Крім того, 25.10.2017 Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» надано Товариству довідку про залишок коштів на рахунку останнього у розмірі 5 000,00грн (а.с.52).

Разом з цим, 12.12.2017 сформовано довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта про відсутність будь-якого майна у Товариства (а.с.63).

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується відповідна заява, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.95 Закону, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України. Такий порядок передбачений ст. 110 та ст.111 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), норми яких містять загальні положення про ліквідацію юридичної особи (суб'єкта господарювання).

Особлива процедура, що передбачена ст. 95 Закону, випливає з процедури добровільної ліквідації юридичної особи, тобто ліквідації юридичної особи за рішенням її учасників (власників) або органу, уповноваженого на це установчими документами.

У зв'язку з цим, необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника у порядку ст.95 Закону є дотримання вимог цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи.

Так, ч. 7 ст. 111 ЦК України встановлено, що для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати, зокрема, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Як вбачається із матеріалів справи заявником 20.02.2017 подано до органів ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві звіт лише за січень 2017 року про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (а.с. 58-59).

Згідно із абз. 5 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI, періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV, звітним періодом підприємства, що ліквідується, є період з початку звітного року до дати прийняття рішення про його

ліквідацію.

Як зазначалось вище, 27.03.2017 рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Гофра України», яке оформлено протоколом №10 (а.с.36), вирішено припинити діяльність товариства шляхом його ліквідації та на підставі вказаного рішення 27.03.2017 внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ураховуючи зазначене, заявник на виконання вищевказаного припису Закону, зобовязаний подати відповідну звітність до органів доходів і зборів також за лютий 2017 року.

Як вбачається із матеріалів справи, заявником не надано суду доказів подання вказаного звіту до органів доходів і зборів, а також не подано доказів звернення до Пенсійного фонду України щодо визначення наявності або відсутності заборгованості у Товариства.

За таких обставин, суд вважає, що заявником не виконано належним чином вимог, встановлених ч.7 ст. 111 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону, до заяви боржника додаються також, зокрема, відомості про всі рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, їх реквізити; відомості про всі рахунки, на яких обліковуються цінні папери, що належать боржнику, їх реквізити.

Як вбачається із матеріалів справи, ліквідатором надано суду довідку, виготовлену та підписану останнім, про відсутність рахунків, на яких обліковуються цінні папери, що належать Товариству від 31.08.2017 (а.с.54), яка не може прийматись судом до уваги, оскільки зазначена інформація повинна надаватись відповідними депозитарними установами. Крім того, заявником не надано суду відомості про всі рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах та їх реквізити.

З огляду на зазначене, суд вважає, що заявником належним чином не виконано вимог, встановлених ч.3 ст. 11 Закону.

Згідно із ч.4 ст.11 Закону, заява про порушення провадження у справі про банкрутство подається боржником лише за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат.

Таким чином, нормами Закону встановлено додаткову вимогу щодо заяви боржника у разі ініціювання ним провадження у справі про власне банкрутство (у т. ч. за ст. 95 Закону про банкрутство) - обов'язкову наявність у такого заявника майна, достатнього для покриття судових витрат, пов'язаних із здійсненням провадження у справі про банкрутство. У визначенні таких витрат слід враховувати, зокрема, оплату винагороди арбітражному керуючому у мінімальному розмірі не менше ніж за дванадцять місяців його роботи, відшкодування витрат на публікацію оголошень у справі, судового збору, сплаченого кредиторами тощо.

Так, із змісту заяви вбачається та підтверджується наявною довідкою із банківської установи (а.с.52), що на рахунку ТОВ «Гофра України» наявні грошові кошти у розмірі 5 000,00грн. Іншого майна, достатнього для покриття судових витрат, пов'язаних із здійсненням провадження у справі про банкрутство, у заявника немає, що підтверджується відповідною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с.63).

Так, аналізуючи вищевказані норми Закону, суд дійшов висновку, що відсутність у боржника майна, достатнього для покриття судових витрат, виключає можливість здійснення судом провадження у справі про його банкрутство в силу імперативних приписів ч. 4 ст. 11 Закону про банкрутство.

Крім того, ч. 3 ст. 111 ЦК України передбачено, що під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред'явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи.

Проте, заявником не надано суду відомості щодо закриття усіх рахунків, відкритих у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи. Доказів виконання зазначених вимог закону суду надано не було.

Отже, суд вважає, що заявником також не дотримано вимог ч. 3 ст. 111 ЦК України.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 111 ЦК України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявляє та вживає заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб.

Як вбачається із матеріалів справи, заявником надано суду лише акт інвентаризації розрахунків з дебіторами і кредиторами станом на 30.06.2017 (а.с.57). Інших доказів, які підтверджують проведення ліквідатором суцільної інвентаризації Товариства, яка передбачена Положенням про інвентаризацію активів та зобовязань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 №879, заявником суду надано не було.

За таких обставин, суд вважає, що заявником не дотримано вимог ч. 4 ст. 111 ЦК України.

Так, у силу приписів ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зважаючи на положення ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Ураховуючи зазначене, суд вважає, що заявником не дотримано всіх передбачених законом дій, що передують зверненню до суду із заявою про визнання боржника банкрутом та не подано суду усі відповідні докази, які необхідні для вставлення ознак неплатоспроможності Товариства або її загрози. Підсумовуючи викладене, суд не вбачає правових підстав для порушення справи про банкрутство ТОВ «Гофра України».

Відповідно до ч.7 ст.16 Закону суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, зокрема, якщо, зокрема, заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство.

Відмова у відкритті провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою про порушення справи про банкрутство за наявності підстав, встановлених цим Законом. (ч.8 ст.16 Закону).

З огляду на викладене, заява арбітражного керуючого ОСОБА_5 про надання згоди на участь у даній справі залишаються судом без розгляду.

Керуючись ст.ст. 11, 16, 95 Закону, ст.ст. 73-74, 234, 255 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Гофра України» у порушенні провадження у справі про банкрутство.

2. Заяву арбітражного керуючого ОСОБА_6 про надання згоди на участь у даній справі залишити без розгляду.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 04.01.2018. Ухвала набирає законної сили 04.01.2018 та підлягає оскарженню у порядку визначеному ст. 8 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Cуддя О.С. Янюк