ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"09" січня 2018 р. Справа № 922/2881/17

Суддя-доповідач Пуль О.А.,

розглянувши апеляційну скаргу (вх.№87Х/2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Валківський молочний завод» на рішення господарського суду Харківської області від 24.10.2017 у справі №922/2881/17

за позовом фізичної особи-підприємця Стовпівського Олександра Анатолійовича, смт.Котельва Полтавської області,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Валківський молочний завод», м.Валки Харківської області,

про стягнення 63915,90 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 24.10.2017 у справі №922/2881/17 (суддя Калантай М.В.) позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Валківський молочний завод" на користь фізичної особи-підприємця Стовпівського Олександра Анатолійовича 693915,90 грн основного боргу, 12794,40 грн витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката, 10408,74 грн судового збору.

Відповідач з рішенням місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 17.11.2017 апеляційну скаргу повернуто заявнику на підставі пункту 3 ст.97 Господарського процесуального кодексу України.

27.12.2017 апелянт повторно звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм чинного законодавства, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 24.10.2017 у справі №922/2881/17 та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог повністю відмовити.

Одночасно заявник звернувся з клопотанням, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, виходячи з такого.

15.12.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147 від 03.10.2017.

Апелянт звернувся до суду з апеляційною скаргою 27.12.2017, тобто після набрання чинності Господарським процесуальним кодексом України у новій редакції.

При здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених у статтях 2, 4 Господарського процесуального кодексу України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до підпункту 11 пункту 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у редакції закону від 03.10.2017 №2147, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду заявник зазначає, що строк пропущено з підстав виправлення недоліків, зазначених в ухвалі Харківського апеляційного господарського суду від 17.11.2017, яку апелянт отримав 14.12.2017, про що свідчить штампом вхідної кореспонденції товариства на копії ухвали суду. Суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Харківської області від 24.10.2017 у справі №922/2881/17, оскільки апелянт звертається з апеляційною скаргою повторно.

Суд вважає за необхідне зазначити, що до апеляційної скарги у якості доказів наявності у ОСОБА_3 права на підписання апеляційної скарги скаржником надано копію довіреності від 11.09.2017, яка не засвідчена належним чином. До того ж строк дії даної довіреності закінчився 31.12.2017. Окрім того, учасником справи не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналу вказаного письмового доказу.

Положеннями ст.91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляються нижче реквізиту.

Згідно з частиною 2 ст.260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень.

Проте, заявником апеляційної скарги не виконано положень ст. 91 та пункту 1 частини 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, заявником апеляційної скарги не надано до матеріалів справи доказів сплати судового збору, у встановленому Законом України «Про судовий збір» розмірі.

Згідно з квитанцією №18547374 від 27.12.2017 апелянтом сплачено судовий збір у розмірі 11449,62 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Частиною 4 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

В апеляційній скарзі заявник просить переглянути рішення суду першої інстанції повністю.

Враховуючи наведене, а також те, що за подання позову позивачем судовий збір сплачено у розмірі 10408,74 грн, судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 24.10.2017 у справі №922/2881/17 підлягає сплаті у розмірі 10408,74*150%=15613,11грн.

Зазначене свідчить, що апелянтом, з метою усунення недоліків апеляційної скарги, необхідно доплатити 4163,49 грн. Відповідні докази - надати апеляційному господарському суду.

Статтею 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи, відсутність оригіналу довіреності або належним чином засвідченої її копії, відсутність доказів сплати судового збору у встановленому Законом України «Про судовий збір» розмірі, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 174, 234, 235, 256, 258, 260, пунктом 11 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач;-

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Валківський молочний завод» на рішення господарського суду Харківської області від 24.10.2017 у справі №922/2881/17 залишити без руху.

2.Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «Валківський молочний завод» десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги.

3.Наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 174, 260 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач О.А.Пуль