ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ЗАЯВИ ПРО БАНКРУТСТВО

15.01.2018р. № 905/73/18

Суддя господарського суду Донецької області І.К. Чорненька

Розглянувши матеріали за заявою кредитора (заявника) Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області, м.Маріуполь

до боржника ОСОБА_1 підприємства «Торгово-виробнича компанія» ()

про порушення справи про банкрутство

11.01.2018р. до господарського суду Донецької області надійшла заява Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області, м.Маріуполь (далі ДФС) про порушення справи про банкрутство ОСОБА_1 підприємства «Торгово-виробнича компанія» (), на підставі ст.ст.9, 10, 11, 12 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі Закон про банкрутство).

В обґрунтування своєї заяви ДФС посилається на наявність заборгованості перед бюджетом на загальну суму 6274505,15., яка підтверджена, на думку заявника, постановою Донецького окружного адміністративного суду від 09.02.2015р. по справі №805/203/15-а, постановою Донецького окружного адміністративного суду від 13.05.2015р. по справі №805/1439/15-а, інкасовими дорученнями, які сформовані на виконання вимог постанов суду, податковою вимогою до боржника, податковими деклараціями, податковими повідомленнями-рішеннями та актами податкових перевірок.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону про банкрутство провадження у справі про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Стаття 11 Закону про банкрутство передбачає загальні вимоги до змісту та оформлення заяв кредиторів та боржника про порушення справ про банкрутство.

Перевіривши заяву Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області, м.Маріуполь про порушення справи про банкрутство ОСОБА_1 підприємства «Торгово-виробнича компанія», м. Словянськ б/н від 28.12.2017р. та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку, що заява подана з порушенням процесуальних вимог ч.6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, які діяли до 15.12.2017р.

Перевіривши заяву Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області, м.Маріуполь про порушення справи про банкрутство ОСОБА_1 підприємства «Торгово-виробнича компанія» б/н від 28.12.2017р. та додані до неї документи на додержання вимог процесуального законодавства, встановленого Законом України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів №2147-19 від 03.10.2017р. (чинний від 15.12.2017р.), господарський суд дійшов висновку повернути заяву без розгляду з огляду на наступне:

Стаття 172 Господарського процесуального кодексу України встановлює обовязок позивача, особи, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Згідно з ч.7 ст.11 Закону про банкрутство кредитор зобов'язаний при поданні заяви про порушення справи про банкрутство надіслати боржнику копію заяви та доданих до неї документів.

Заявником до заяви б/н від 28.12.2017р. про порушення справи про банкрутство ОСОБА_1 підприємства «Торгово-виробнича компанія», м. Словянськ, як доказ направлення копії заяви про порушення провадження по справі про банкрутство і доданих до неї документів на адресу боржника, додано фіскальний чек поштового відправлення від 29.12.2017р. та бланку опису вкладення до нього.

При цьому згідно наданого бланку опису вкладення судом встановлено, що в переліку відправлених боржнику документів не вбачається саме направлення копії заяви про порушення справи про банкрутство б/н від 28.12.2017р., а зазначено лише направлення додатків до неї.

Таким чином заявником не надані належні докази, які підтверджують відправлення боржнику копії заяви про порушення справи про банкрутство б/н від 28.12.2017р.

Відповідно до ст.10 Закону про банкрутство, справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Згідно із приписами п. 12 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013р. №01-06/606/2013 Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, строк невиконання боржником грошового зобов'язання для визначення неплатоспроможності боржника починається з моменту відкриття виконавчого провадження.

Податковим кодексом України встановлено особливий порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з платника податків у рахунок погашення податкового боргу. Органами стягнення за такими рішеннями, які здійснюють процедуру їх примусового виконання, є контролюючі органи в розумінні Податкового кодексу України.

Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004р. №22. Цей механізм передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу.

Відповідно до п.8 Інформаційного листа Вищого господарського суду України 28.03.2013р. №01-06/606/2013 Про Закон України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (у редакції Закону України від 22.11.2011р. №4212-VI) із змінами, внесеними листом Вищого господарського суду України №01-06/904/15 від 03.06.2015р., доказами підтвердження безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора - органу доходів і зборів, враховуючи, що стягнення з рахунків боржника - юридичної особи коштів у рахунок погашення податкового боргу здійснюється відповідно до умов і порядку, визначених Податковим кодексом України, а не Законом України Про виконавче провадження, є рішення суду про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасовані доручення для примусового стягнення коштів у дохід бюджету в рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів щодо отримання заборгованості за процедурою, передбаченою Податковим кодексом України.

ДФС звертаючись до суду із заявою про порушення справи про банкрутство, на підтвердження безспірності своїх грошових вимог до боржника надані:

- копія постанови Донецького окружного адміністративного суду від 09.02.2015р. по справі №805/203/15-а;

- копія постанови Донецького окружного адміністративного суду від 13.05.2015р. по справі №805/1439/15-а;

- копії податкових декларації з податку на додану вартість № від 22.09.2014, № від 20.10.2014р., № від 20.11.2014р.

- копії інкасових доручень №2820/22 від 21.08.2017р., №2819/22 від 21.08.2017р., №2818/22 від 21.08.2017р.;

- копія податкової вимоги Ю №3153-25 від 14.10.2014р.

Заявником, в підтвердження примусового стягнення з боржника коштів у дохід бюджету в рахунок погашення податкового боргу у розмірі 3925058,18грн. за постановою Донецького окружного адміністративного суду від 09.02.2015р. по справі №805/203/15-а, у розмірі 154356,00грн. та 140571,79грн. за постановою Донецького окружного адміністративного суду від 13.05.2015р. по справі №805/1439/15-а, та вжиття заходів щодо отримання заборгованості за процедурою, передбаченою Податковим кодексом України, надані копії інкасових доручень, пред"явлених до Краматорської Філіїі ПАТ «ПриватБанк» (рахунок №5730), а саме :

- №2820/22 від 21.08.2017р. на суму140571,79грн.;

- №2819/22 від 21.08.2017р. на суму 1543356,00грн.;

- №2818/22 від 21.08.2017р. на суму 3925058,18грн.

При цьому, заявником до заяви про порушення справи про банкрутство б/н від 28.12.2017р. не надано довідку ДФС про відкриті рахунки боржника - ОСОБА_1 підприємства «Торгово-виробнича компанія», тобто не надано усіх доказів прийнятя заявником всіх заходів щодо отримання податкової заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю ТПК Агросервіс за постановою Донецького окружного адміністративного суду від 09.02.2015р. по справі №805/203/15-а та за постановою Донецького окружного адміністративного суду від 13.05.2015р. по справі №805/1439/15-а.

Згідно ч.1 ст.15 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її, якщо:

- заявник-кредитор не подав доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобовязання перед кредиторами в розмірі, визначеному частиною третьою статті 10 цього Закону, протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом;

- заявник-кредитор не надав доказів надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.

Враховуючи вищевикладене, заява Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області, м.Маріуполь про порушення справи про банкрутство ОСОБА_1 підприємства «Торгово-виробнича компанія», м. Словянськ б/н від 28.12.2017р., підлягає поверненню без розгляду на підставі ч.1 ст.15 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Керуючись ст.ст. 1, 10, 11, 15 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст.ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області, м.Маріуполь про порушення справи про банкрутство ОСОБА_1 підприємства «Торгово-виробнича компанія», м. Словянськ б/н від 28.12.2017р. повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з 15.01.2018р. та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складання ухвали - 15.01.2018р.

Додаток: заява б/н від 28.12.2017р. з додатками, всього на 63-х аркушах, конверт.

Суддя І.К. Чорненька