ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" січня 2018 р.Справа № 922/4928/15

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Шатерніков М.І.

судді: Погорелова О.В. , Аюпова Р.М.

При секретарі судового засідання: Цірук О.М.

розглянувши заяву Комунального підприємства "Харківводоканал" (вх. № 42946 від 29.12.2017 р.) про відстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 23.05.2016 р. по справі

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків
до Комунального підприємства "Харківводоканал", м. Харків
про стягнення 80398397,58 грн.
За участю:

стягувача - ОСОБА_2 (дов. № 01-16/2308 від 24.04.2017)

боржника (заявника) - ОСОБА_1 (дов. № 01.01-14/7655-17 від 29.12.2017)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області 23.05.2016 р. по справі 922/4928/15 стягнуто з Комунального підприємства "Харківводоканал" (далі - боржник) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (далі - стягувач) вартість електричної енергії в сумі 79552211,53 грн., плату з компенсації перетікання реактивної енергії в сумі 578851,47 грн., судовий збір в сумі 73080,00 грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29.05.2017 р. зазначене рішення змінено; абзац другий резолютивної частини викладено у наступній редакції: «Стягнути з Комунального підприємства «Харківводоканал» на користь Акціонерної компанії «Харківобленерго» заборгованості у розмірі 80099060,20 грн., з якої: вартість електричної енергії в розмірі 79520208,72 грн., плата з компенсації перетікання електричної енергії у розмірі 578851,47 грн., а також судовий збір в сумі 73050,81 грн. Стягнути з Акціонерної компанії «Харківобленерго» на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 32,11 грн.»

На виконання зазначених рішення та постанови господарським судом Харківської області видані відповідні накази від 23.05.2016 року по справі № 922/4928/15.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.06.2017 року у справі №922/4928/15 заяву Комунального підприємства "Харківводоканал" (вх. №18835 від 08.06.2017 р.) про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Харківської області від 23.05.2016 р. у справі № 922/4928/15 задоволено. Надано Комунальному підприємству "Харківводоканал" відстрочку у виконанні рішення господарського суду Харківської області від 23.05.2016 р. у справі № 922/4928/15 до 31.12.2017 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.12.2017 року у справі №922/4928/15 у задоволенні заяви Комунального підприємства "Харківводоканал" (вх. № 42443 від 20.12.2017 р.) про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Харківської області від 23.05.2016 р. до 31.12.2018 р. відмовлено у зв'язку з відсутністю доказів того, що Законом України Про Державний бюджет на 2018 рік передбачено субвенцію на погашення різниці в тарифах на послуги з питного водопостачання та водовідведення, не доведено можливості виконання судового рішення у випадку надання судом відстрочки. Також КП Харківводоканал не надало допустимих доказів відсутності грошових коштів, за рахунок яких можливе виконання рішення від 23.05.2016 року у встановлений строк.

Комунальне підприємство "Харківводоканал" повторно звернулося до господарського суду з заявою (вх. № 42946 від 29.12.2017 р.) в якій просить суд надати йому відстрочку у виконанні господарського суду Харківської області від 23.05.2016 р. по справі № 922/4928/15 до 31.12.2018 р., зазначивши при цьому, що право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом законодавством не обмежується, та надало додаткові докази в обґрунтування правомірності викладених у заяві про надання відстрочки вимог, які, як зазначає Боржник, виникли вже після прийняття рішення судом стосовно попередньої заяви.

ОСОБА_3 заява обґрунтована з посиланням на те, що станом на сьогодні Підприємство фактично не в змозі виконати судове рішення у даній справі, оскільки діючі тарифи на послуги, які надає КП Харківводоканал є економічно необґрунтованими та не компенсують боржнику фактичних витрат на виробництво послуг, в зв'язку з чим, утворюється заборгованість держави з компенсації різниці в тарифах. Боржник зазначає, що визнаючи зазначений обов'язок щодо відшкодування з державного бюджету на користь Боржника різниці в тарифах, Кабінет Міністрів України на виконання Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прийняв постанову № 332 від 18.05.2017 р., яка визначає порядок та механізм проведення взаєморозрахунків підприємств водопостачання та водовідведення за електричну енергію за рахунок коштів, які держава заборгувала в зв'язку з невідповідністю тарифів на послуги фактичним затратам на їх виробництво, в т.ч. передбачено сплату з бюджету для Харківської області, основним отримувачем якої є підприємство боржника, майже 700 млн. грн. В подальшому на виконання чинного бюджетного законодавства, як зазначає КП Харківводоканал були укладені Договори про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості за електричну енергію за субвенції з Державного бюджету від 27.06.2017 №5/21-3 на суму 42 520 099,45 грн., від 27.06.2017 та №6/21-с на суму 8 312 056,09 грн. Проте, розрахунки за наведеними Договорами, в тому числі з погашення заборгованості за Рішенням від 23.05.2016 р. так і не були здійснені, внаслідок наявності у законодавстві, як зазначає Боржник, неврегульованостей щодо алгоритму розподілу коштів. Так, згідно з п.4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії та п.12 Порядку та умов надання у 2017 році субвенції Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), зобов'язана встановити алгоритм розподілу коштів, що надходять на рахунки із спеціальним режимом використання державного підприємства "Енергоринок" та енергопостачальних компаній під час проведення взаєморозрахунків відповідно до цього Закону. Натомість, до цього часу вказаний порядок розподілу коштів НКРЕКП не встановлено, а Підприємство зазначає, що об'єктивно позбавлено впливати на діяльність/бездіяльність даного органу, який в свою чергу є Регулятором у цій сфері правовідносин. В зв'язку з цим, як зазначає Боржник, до КП Харківводоканал надійшов ОСОБА_4 регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 10.10.2017 №8/10-1758-17, в якому ОСОБА_4, як розпорядником коштів було запропоновано вищенаведені кошти субвенції, (які спрямовувалися на виконання Рішення від 23.05.2017) повернути через відсутність відповідного алгоритму розподілу таких коштів у сфері енергоринку. За таких обставин справи, з метою запобігання порушенню бюджетного законодавства, КП Харківводоканал зазначає, що було вимушене укласти Договори про анулювання Договорів про організацією взаєморозрахунків №5/21-з від 27.06.17, №6/21-с та повернути кошти субвенції у порядку зворотному їх отримання, що підтверджується доданими до Заяви платіжними дорученнями №11,№12 від 10 жовтня 2017 року. За таких обставин справи, Підприємство стверджує про те, що втратило єдино можливий на даний момент передбачений чинним законодавством дієвий інструмент для виконання Рішення від 23.05.2017 у встановлений Ухвалою від 22.06.2017 строк.

Боржник також додатково зазначає, що в проекті Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік Державою було закладено на погашення різниці в тарифах близько 1 млрд. грн., що підтверджується доданим до заяви Висновком комітету, який був прийнятий Верховною ОСОБА_5 України в якості поправки. Крім того, Боржник додатково надав ОСОБА_6 про стан розрахункових рахунків КП Харківводоканал, якою, на думку КП Харківводоканал підтверджується відсутність коштів для виконання Рішення від 23.05.2016 р. у даній справі у встановлений строк.

Заявником до поданої заяви додано копію балансу та звіту про фінансові результати КП Харківводоканал, копії довідок щодо фінансового стану Підприємства, ОСОБА_7 аудитора та інші документи, які оглянуті судом та долучені до матеріалів справи.

З посиланням на зазначені обставини Боржник вказує, що він фактично позбавлений можливості виконати судове рішення у даній справі, оскільки цілком залежить від законодавчо врегульованого механізму компенсації тарифної різниці шляхом взаєморозрахунків за електроенергію, і тільки після отримання відповідної субвенції він буде в змозі виконати судове рішення по даній справі.

Відповідно до п.2.3.50 положення про автоматизовану систему документообігу суду у зв'язку з перебуванням відпустці судді Байбака О.І. та судді Кухар Н.М. Призначено повторний автоматизований розподіл заяви по справі № 922/4928/15.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2017 р. для розгляду заяви (вх. 42946) визначено наступний склад суду: головуючий суддя Шатерніков М.І., судді Погорелова О.В. та Аюпова Р.М.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.01.2018 р. розгляд заяви призначено на 09.01.2018 р. о 14:40.

05.01.2018 р. від боржника надійшло до суду клопотання (вх. 276) про залучення до матеріалів справи доказів, які не існували на момент подачі заяви про надання відстрочки, яке судом задоволено, а докази долучені до матеріалів справи у відповідності до ч.8 ст.80 ГПК України.

Стягувачем на адресу суду 05.01.2018 р. за вх. № 298 надано заперечення на заяву, в яких останній просить суд в задоволенні заяви відмовити. Надані заперечення досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Представник боржника у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у заяві про надання відстрочки, просив суд її задовольнити.

Представник стягувача проти задоволення заяви про надання відстрочки заперечував, просив суд в її задоволенні відмовити. На думку стягувача правових підстав для надання відстрочки виконання рішення відсутні, у зв'язку з недоведенням боржником неможливості його виконання. Також стягувач наполягає, що надання відстрочки порушує баланс інтересів сторін, погіршить і так скрутне становище Компанії.

Розглянувши заяву про відстрочку виконання рішення, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 ГПК.

Законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочку виконання судового рішення у судовому порядку з винятковими (об'єктивними, непереборними) та виключними обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Зі змісту заяви боржника слідує, що Комунальне підприємство "Харківводоканал" є підприємством комунальної форми власності і заснованим на майні територіальної громади м. Харкова, надає послуги з водопостачання та водовідведення споживачам Харківського регіону за попередньо встановленими для нього Державою тарифами. Водночас, як тарифи, які діяли у період з травня по липень 2015 (за який стягується заборгованість), так і поточні, не компенсують фактичних витрат виробництво таких житлово-комунальних послуг. ОСОБА_7 про фінансові результати Комунального підприємства "Харківводоканал" за січень листопад 2017 р. за формою № 2 та балансом Підприємства станом на 30.11.2017 р. підтверджується факт збиткової діяльності підприємства боржника в звітний та попередній періоди.

Встановлення тарифів на вказані послуги здійснюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), відповідно до норм чинного законодавства. Тарифи на вказані послуги мають встановлюватися на рівні економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво. Як зазначає боржник, тарифи, які діяли у період травень - липень 2015 року, за який стягується заборгованість, так і поточні тарифи за якими формуються економічні та фінансові засади діяльності підприємства боржника є економічно необґрунтованими та не компенсують боржнику фактичних витрат на виробництво послуг, в звязку з чим, утворюється заборгованість держави перед КП "Харківводоканал". В результаті такої довготривалої дії економічно необґрунтованих тарифів на послуги водопостачання та водовідведення, з державного бюджету щорічно виділяються кошти на погашення різниці в тарифах для підприємств водопостачання та водовідведення як дієвий механізм та основна форма розрахунків цих підприємств за спожиту електричну енергію.

Підтвердженням наведеної правової позиції боржника є закріплення Верховною ОСОБА_5 України в п.23 ст.14 Закону України "Про державний бюджет на 2017 рік" положення згідно з яким, кошти, отримані до спеціального фонду Державного бюджету України згідно з відповідними пунктами статей 11, 12 і 13 цього Закону, спрямовуються, зокрема на субвенцію з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення різниці між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню такі послуги, та тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування (за рахунок джерел, визначених пунктами 13 та 14 статті 11 цього Закону);

На виконання норм наведеного Закону Кабінетом Міністрів України 18.05.2017 року винесена Постанова № 332 (далі - Постанова КМУ), яка визначила порядок та механізм проведення взаєморозрахунків підприємств водопостачання та водовідведення за електричну енергію за рахунок коштів, які держава заборгувала в зв'язку з невідповідністю тарифів на послуги фактичним затратам на їх виробництво.

Матеріалами справи, а саме Протоколом № 2 від 26.05.2017 р. територіальної комісії з питань узгодження різниці в тарифах Харківської обласної державної адміністрації підтверджується розмір узгодженого обсягу заборгованості з різниці в тарифах щодо Комунального підприємства "Харківводоканал" у розмірі більше ніж 400 млн. грн., що у декілька разів більше ніж сума боргу за Рішенням суду у даній справі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.06.2017 р. по даній справі було задоволено заяву Комунального підприємства Харківводоканал (вх.№18835 від 08.06.2017 р.) про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Харківської області від 23.05.2016 р. по справі №922/4928/15; надано Боржнику відстрочку у виконанні вказаного рішення до 31.12.2017 р.

Як свідчать матеріали справи, при прийнятті зазначеної ухвали суд виходив з того, що буде завершено процес сплати різниці в тарифах на користь КП Харківводоканал, що дозволило б виконати рішення суду від 23.05.2016 р. до 31.12.2017 р., тобто до кінця поточного на той час бюджетного періоду.

В подальшому, були укладені Договори про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості за електричну енергію за субвенції з Державного бюджету від 27.06.2017 №5/21-3 на суму 42 520 099,45 грн., від 27.06.2017 та №6/21-с на суму 8 312 056,09 грн.. Проте, розрахунки за наведеними Договорами, в тому числі з погашення заборгованості за Рішенням від 23.05.2016 р. так і не були здійснені з незалежних від Боржника причин. Так, згідно з п.4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії та п.12 Порядку та умов надання субвенції Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), зобов'язана встановити алгоритм розподілу коштів, що надходять на рахунки із спеціальним режимом використання державного підприємства "Енергоринок" та енергопостачальних компаній під час проведення взаєморозрахунків відповідно до цього Закону. Натомість, до цього часу, вказаний порядок розподілу коштів НКРЕКП не встановлено, а Підприємство об'єктивно позбавлено впливати на діяльність/бездіяльність даного органу, який є в свою чергу Регулятором правовідносин у цій сфері.

В зв'язку з цим, до КП Харківводоканал надійшов ОСОБА_4 регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 10.10.2017 №8/10-1758-17, в якому ОСОБА_4, як розпорядником коштів було констатовано, що вищенаведені кошти субвенції, (які спрямовувалися на виконання Рішення від 23.05.2017) не можуть бути перераховані на рахунок наступного учасника розрахунків АК Харківобленерго через відсутність зазначеного вище алгоритму розподілу таких коштів. За таких обставин справи, з метою запобігання порушення бюджетного законодавства, Боржник був вимушений укласти Договори про анулювання Договорів про організацією взаєморозрахунків №5/21-з від 27.06.17, №6/21-с та повернути кошти субвенції у порядку зворотному їх отримання, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями №11,№12 від 10 жовтня 2017 року. За таких обставин справи Підприємство втратило єдино можливий на даний момент передбачений чинним законодавством дієвий інструмент для виконання Рішення від 23.05.2017 у встановлений Ухвалою від 22.06.2017 строк.

Відповідачем також були надіслані прохальні листи до уповноважених органів влади щодо сприяння вирішенню проблеми з проведення розрахунків за електроенергію бюджетними коштами.

Оцінивши наведені обставини справи, а також надані до матеріалів справи докази, які свідчать про те, що боржником здійснено зі свого боку всі залежні від нього заходи задля виконання Рішення у встановлений первісною Ухвалою строк, використовуючи механізм отримання субвенції з державного бюджету, суд приходить до висновку про відсутність вини боржника у невиконанні рішення від 23.05.2016 р. до 31.12.2017 р. та критично оцінює правову позицію стягувача про те, що КП Харківводоканал здійснює спроби ухилитися від виконання рішення.

Водночас, Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.12.2017 року у справі №922/4928/15 у задоволенні заяви Комунального підприємства "Харківводоканал" (вх. № 42443 від 20.12.2017 р.) про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Харківської області від 23.05.2016 р. до 31.12.2018 р. відмовлено у зв'язку з відсутністю доказів того, що Законом України Про Державний бюджет на 2018 рік передбачено субвенцію на погашення різниці в тарифах на послуги з питного водопостачання та водовідведення, не доведено можливості виконання судового рішення у випадку надання судом відстрочки. Також судом було зазначено про те, що КП Харківводоканал не надало допустимих доказів відсутності грошових коштів, за рахунок яких можливе виконання Рішення від 23.05.2016 року у встановлений строк.

При розгляді заяви про надання відстрочки судом встановлено наявність тих обставин справи, недоведеність яких стала підставою для відмови у задоволенні попередньої заяви про надання відстрочки виконання рішення.

Так, боржником надано докази та судом встановлено, що Законом України Про Державний бюджет України на 2018 рік, а саме п.27 ст.14 та ст.21 передбачено, що у 2018 році кошти, отримані до спеціального фонду Державного бюджету України згідно з відповідними пунктами частини третьої статті 15, частини третьої статті 29 і частини третьої статті 30 Бюджетного кодексу України, спрямовуються на реалізацію програм та заходів, визначених частиною четвертою статті 30 Бюджетного кодексу України, а кошти, отримані до спеціального фонду Державного бюджету України згідно з відповідними пунктами статей 11, 12 і 13 цього Закону, спрямовуються, зокрема, на: субвенцію з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення різниці між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, бюджетним установам і організаціям та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають такі послуги, та тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування (за рахунок джерел, визначених пунктами 8 та 9 статті 11 цього Закону). Перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення різниці між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, бюджетним установам і організаціям та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають такі послуги, та тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, здійснюється в обсязі, що відповідає обсягу надходжень до спеціального фонду державного бюджету за рахунок джерел, визначених пунктами 8 та 9 статті 11 цього Закону, що сплачуються підприємствами електроенергетичної, нафтогазової, вугільної галузей, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. ОСОБА_3 було підписано Президентом України і оприлюднено 30.12.2017 року, а 01.01.2018 р. ОСОБА_3 набрав чинності.

Враховуючи обсяги погашення заборгованості при використанні механізму отримання субвенції з державного бюджету, які за поясненнями представника боржника складають близько 900 млн. грн., що не заперечувалось стягувачем, суд дійшов до висновку, що отримання КП Харківводоканал зазначених бюджетних коштів дозволить покрити дефіцит обігових коштів Підприємства та надасть Боржнику реальну можливість виконати рішення суду від 23.05.2016 р.

Крім того, боржником доведена неможливість виконання рішення суду від 23.05.2016 р. у встановлений строк, як з огляду на коло поточних першочергових зобов'язань, в тому числі податкових та з виплати заробітної плати, так і беручи до увагу надану Боржником ОСОБА_6 про стан розрахункових рахунків КП Харківводоканал.

Наведене підтверджується і наданим боржником ОСОБА_7 незалежного аудитора від 02.01.2018 р., яким було зазначено також про те, що залишок грошових коштів станом 30.11.2017 р. на рахунках КП Харківводоканал складає 13 535 006 грн., з них - 12 245 231 грн. кошти цільового використання ЄБРР на розвиток інвестиційної програми, тобто вільні обігові кошти становлять не більше 1.2 млн. грн.

Судом також враховується, що у 2018 році відбудеться підвищення тарифів відповідно до Постанов НКРЕКП від 28.12.2017 Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 16 червня 2016 року №1141 та Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 26 листопада 2015 року№2868, що виходячи з висновків незалежного аудиту також дозволить виконати прострочені зобов'язання перед кредиторами (в т.ч. Виконати Рішення від 23.05.2016 р.).

Водночас, суд приходить до висновку, що Боржником не було враховано положення ч.5 ст.331 ГПК України відповідно до вимог яких, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до ст.232 ГПК України Судовими рішеннями є:1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови. Як вбачається з матеріалів справи Рішенням господарського суду Харківської області 23.05.2016 р. по справі 922/4928/15 стягнуто з Комунального підприємства "Харківводоканал" на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" вартість електричної енергії в сумі 79552211,53 грн., плату з компенсації перетікання реактивної енергії в сумі 578851,47 грн., судовий збір в сумі 73080,00 грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29.05.2017 р., апеляційну скаргу КП Харківводоканал задоволено частково, зазначене рішення змінено; абзац другий резолютивної частини викладено у наступній редакції: «Стягнути з Комунального підприємства «Харківводоканал» на користь Акціонерної компанії «Харківобленерго» заборгованості у розмірі 80099060,20 грн., з якої: вартість електричної енергії в розмірі 79520208,72 грн., плата з компенсації перетікання електричної енергії у розмірі 578851,47 грн., а також судовий збір в сумі 73050,81 грн. Стягнути з Акціонерної компанії «Харківобленерго» на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 32,11 грн.».

Слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне зясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Рішення господарського суду Харківської області не набрало законної сили, в зв'язку з його зміною судом Апеляційної інстанції, і саме Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29.05.2017 р. була визначена остаточна сума боргових зобов'язань КП Харківводоканал, щодо розстрочення виконання якої Підприємство і звернулося до суду. В зв'язку з цим, застосовуючи положення ч.5 ст.331 ГПК України, а також загальноправові принципи справедливості і розумності, річний строк визначений наведеною нормою необхідно рахувати з 29.05.2017 р.

Враховуючи викладене, суд не приймає до уваги доводи стягувача щодо відсутності правових підстав для надання відстрочки виконання рішення суду від 23.05.2016 р. у зв'язку із закінченням граничного строку її надання у відповідності до ч.5 ст.331 ГПК України.

Суд враховує також, що примусове виконання рішення суду по даній справі може призвести до неспроможності підприємства боржника здійснювати фінансування власної виробничої діяльності для забезпечення безперервного функціонування єдиної технологічної системи водопостачання та водовідведення КП "Харківводоканал", як життєзабезпечувальної функції м. Харкова та Харківської області, та, що матиме надзвичайні наслідки екологічного, санітарно - епідемічного та соціального характеру. Наведена обставина, зокрема, встановлена рішенням господарського суду Харківської області по справі № 922/470/16, яке набрало законної сили.

Зазначені обставини суд вважає винятковими, та такими, що можуть бути підставами для надання боржнику відстрочки у виконанні судового рішення у даній справі до 29.05.2018 р. за відповідною заявою останнього.

На переконання суду відстрочка виконання рішення в даній справі до 29.05.2018 р. не порушить баланс інтересів сторін, не сприятиме ухиленню від його виконання, та дозволить боржнику виконати судове рішення по даній справі при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора.

Суд наголошує на тому, що надання відстрочки не звільняє від виконання судового рішення і спрямоване на зменшення негативних наслідків для боржника при одночасному досягненні інтересу для кредитора, оскільки сприяє в повному обсязі виконанню судового рішення.

Скрутне матеріальне становище стягувача, на яке посилається останній в обґрунтування відмови в задоволенні заяви про надання відстрочки судом враховане, проте не спростовує факту неможливості боржника виконати судове рішення по даній справі, станом на даний час, в контексті подальшого виникнення в зв'язку з цим неможливості виконання боржником інших поточних зобов'язань, в т.ч. щодо сплати заробітної плати працівникам, сплати податків до державного бюджету та фінансування власної виробничої діяльності для забезпечення сталого функціонування єдиної технологічної системи водопостачання та водовідведення КП "Харківводоканал", тоді як з залученням коштів державного бюджету в порядку визначеному Законом України Про Державний бюджет України на 2018 рік дозволить виконати рішення суду від 23.05.2016 р. в повному обсязі та без суттєвого порушення прав та інтересів сторін спору, а також споживачів послуг у сферах електроенергетики, водопостачання та водовідведення.

Інші доводи стягувача, викладені в наданих до суду запереченнях, спростовуються наявними в матеріалах справи документами та матеріалами, які свідчать про наявність підстав для надання відстрочки виконання рішення.

Таким чином, оцінивши належним чином доведені боржником обставини, які свідчать про те, що існують обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, враховуючи майнові інтереси обох сторін, господарський суд, з урахуванням положень ч. 5 ст. 331 ГПК України, вважає за можливе задовольнити заяву Комунального підприємства "Харківводоканал" частково, надавши йому відстрочку з виконання судового рішення до 29.05.2018 року.

Керуючись ст.ст. 232-234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Комунального підприємства "Харківводоканал" (вх. № 42946 від 29.12.2017 р.) про відстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 23.05.2016 р. по справі 922/4928/15 задовольнити частково.

Відстрочити Комунальному підприємству "Харківводоканал" виконання рішення господарського суду Харківської області від 23.05.2016 по справі № 922/4928/15 до 29.05.2018 р.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 12.01.2018 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_5