ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.01.2018 Справа №905/2379/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.,

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», , м.Київ, в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпро, ,

до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче об'єднання «Шахтобуд», с.Новодмитрівка Костянтинівського району Донецької області, ,

про стягнення 124450,00 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю, -

Згідно приписів ст.77 Господарський процесуальний кодекс України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 14.12.2017р. по 13:00 год. 14.12.2017р., з 14.12.2017р. по 21.12.2017р.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпро, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №НЮС-1/509 від 13.10.2017р. до Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче об'єднання «Шахтобуд», с.Новодмитрівка Костянтинівського району Донецької області, про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 124450,00грн. на підставі ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/2379/17 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 18.10.2017р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/2379/17.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до комерційного акту №450003/136/21 від 21.04.2017р. в ході перевірки маси вантажу на транзитній станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці у вагонах №96396783, №96393913 виявлена різниця у дійсній вазі та зазначеній відповідачем у залізничній накладній №49528870 від 17.04.2017р., а отже неправильно вказано останнім дані вантажу, внаслідок чого виникли підстави для нарахування штрафу.

На підтвердження викладених обставин позивач надав у копіях: залізничні накладні №49528870 від 17.04.2017р., №46804647 від 23.04.2017р., №46804597 від 23.04.2017р., №46959045 від 23.04.2017р., комерційний акт №450003/136/21 від 21.04.2017р., акти загальної форми №927 від 21.04.2017р., №928 від 21.04.2017р., №2142т від 19.04.2017р., №2143т від 19.04.2017р., технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки (зввт) №14 від 10.01.2017р., виписка з книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах за 21.04.2017р., документи у підтвердження правового статусу головного підприємство позивача та його регіонального філії.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст.1, 2, 33, 61, 82 Господарського процесуального кодексу України, ст.3 Закону України «Про залізничний транспорт», ч.5 ст.307 Господарського кодексу України, ст.ст.2, 5, 6, 23, 24, 37, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, п.4 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. №334, п.1.1 розділу 4, п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, п.5, п.11, п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р.

28.11.2017р. представником відповідача через канцелярію господарського суду Донецької області подано відзив б/н б/д на позовну заяву про стягнення штрафу, за змістом якого зазначено, що при затриманні, переваженні та складанні комерційного акту ані вантажовідправник, ані вантажоотримувач не викликались, позивачем не надано належних доказів про повідомлення відправника та отримувача вантажу про факт затримки вагонів та їх переваження, у комерційному акті №450003/136/21 від 21.04.2017р. у наявності підписи тільки представників регіональної філії «Придніпровська залізниця», що були присутні при зважуванні вагону; зауважено, що позивач два дні тримав відкритий вагон із сировиною з великим коефіцієнтом волого поглинання під дощем та снігом, після чого провів переваження, не повідомивши про затримку та переваження ані відправника, ані отримувача; вказано, що розділ «Є» спірного комерційного акту заповнено всупереч встановленим правилам, що робить його неналежним доказом.

До відзиву додано документи, наведені у переліку.

28.11.2017р. представником відповідача заявлено клопотання б/н б/д про витребування доказів.

11.12.2017р. представником позивача через канцелярію господарського суду Донецької області подано заперечення б/н б/д на відзив ТОВ ВО «Шахтобуд», до яких додано документи, наведені у переліку.

14.12.2017р. представником відповідача представлено суду пояснення б/н б/д щодо виконання заходів з транспортування та зберігання вантажу вантажовідправником, у яких вказано, що не існує жодного нормативного акту, в тому числі й локального, який би покладав на відправника обовязок виконання покування та захисту від природного впливу вантажу, яким є глина, у вагонах відкритого типу.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.12.2017р. продовжено строк розгляду спору по справі №905/2379/17 на 15 днів по 02.01.2018р. в порядку ст.69 Господарського процесуального кодексу України, за наявності відповідного клопотання відповідача.

15.12.2017р. набрала чинність редакція Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147 VIII від 03.10.2017р.

21.12.2017р. представником позивача представлено суду клопотання б/н б/д, до якого додано документи, наведені у переліку.

21.12.2017р. представником відповідача через канцелярію господарського суду Донецької області подано пояснення б/н б/д щодо заперечень позивача на відзив відповідача, за змістом яких зазначено, що позивачем повідомлено відповідача про затримку вагонів всупереч п.10 наказу Міністерства транспорту України №113 від 25.02.1999р., порушені умови зберігання вантажу, що стало підставою для збільшення ваги вантажу, що підтверджено довідкою Укргідрометцентру; вказано, що спірний комерційний акт підписаний особами, які не мали права його складати та підписувати, тобто не уповноважені на вчинення таких дій; зауважено, що у накладних немає відміток про початок та кінець затримки вагона, повязаної з комерційною несправністю; спірний комерційний акт складено всупереч встановленим правилам, що робить його неналежним доказом.

У задоволенні клопотання представника відповідача б/н б/д про витребування доказів судом відмовлено, про що відображено в ухвалі господарського суду Донецької області від 21.12.2017р. по справі №905/2379/17.

Ухвалою суду від 21.12.2017р. визначено розгляд справи №905/2379/17 за правилами загального позовного провадження; стадія: підготовче провадження; закрито підготовче провадження по справі №905/2379/17 та призначено справу №905/2379/17 до судового розгляду по суті 15.01.2018р.

Представник позивача у судовому засіданні 15.01.2018р. підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 15.01.2018р. проти задоволення позову заперечив.

Дослідив матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, щодо такого.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного Кодексу України за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України, підтверджується складанням транспортної накладної.

Відповідно до ст.6 Статуту залізниць України накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

У квітні 2017р. на адресу ІФ ГП АМПУ для ТОВ «Неостар», м.Чорноморськ Одеської області, зі станції Кондратєвка Донецької залізниці на станцію Іллічівськ Одеської залізниці відбулось відвантаження за залізничною накладною №49528870 від 17.04.2017р., зокрема, у вагонах №96396783, №96393913 вантажу глина кислототривка та вогнетривка, не поіменована в алфавіті.

При оформленні зазначеної залізничної накладної №49528870 від 17.04.2017р., у вагоні №96396783 відповідачем вказано масу вантажу нетто 64950 кг., у вагоні №96393913 нетто 65000 кг.

Як свідчить розділ 26 та 28 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена відправником на електронних вагах.

Згідно з п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

На транзитній станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці під час перевезення було проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вагонах №96396783, №96393913 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній №49528870 від 17.04.2017р. та за результатами якої складено комерційний акт №450003/136/21 від 21.04.2017р.

За змістом комерційного акту №450003/136/21 від 21.04.2017р. на підставі актів загальної форми №927 від 21.04.2017р., №928 від 21.04.2017р., №2142т від 19.04.2017р., №2143т від 19.04.2017р. ст.Нижньодніпровськ-Вузол проведено контрольне зважування вантажу на справних вагонних 150т. електронно-тензометричних вагах ст.Нижньодніпровськ-Вузол заводський №032, що пройшли держповірку 13.01.2017р., за результатами якого виявлено, що у вагоні №96396783 вага брутто складає 91750 кг., тара за документом - 25200 кг., нетто - 66550кг., що більше документа на 1550 кг., у вагоні №96393913 вага брутто складає 92350 кг., тара за документом - 25700 кг., нетто 66650кг., що більше документа на 1650 кг.

У розділі «Д» комерційного акту також відображено, що навантаження вантажу в обох вагонах холмоподібне, без поглиблень, нижче бортів, вагоні №96396783 на 100-120 см., вагоні №96393913 на 50-150 см., вагони без торцевих дверей, розвантажувальні люки з обох сторін закриті, течі вантажу немає, в технічному відношенні вагони справні, при повторному зважуванні вагонів вага підтвердилася, вагони затримано для відвантаження надлишку, зав. вантажним двором за штатним розкладом немає.

Акт підписано заст. ДС ОСОБА_3, АРВ ОСОБА_4, прийомоздавальником ОСОБА_5

Довідкою структурного підрозділу позивача "Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень" станція Нижньодніпровськ-Вузол №33/М від 14.02.2017р. засвідчено відсутність на означеній станції таких посад, як начальник вантажного району, завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи.

Доказів протилежного суду не надано, з матеріалів справи не вбачається.

Згідно технічного паспорту №14 від 10.01.2017р. вагонних ваг станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, відміткою у паспорті підтверджено, що 13.07.2017р. вагонним вагам проведено огляд перевірку, наступне планове профілактичне обслуговування ваг 13.01.2018р.

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р., передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Одночасно суд звертає увагу, що положеннями Правил передбачено можливість залучення інших працівників залізниці до перевірки вантажу і підписання акту.

Водночас, до підписання комерційного акта залучається три працівники залізниці в сукупності, перелік посад яких не є нормативно вичерпним.

Відповідно до представлених суду посадової інструкції заступника начальника станції Нижньодніпровськ-Вузол ОСОБА_3, робочої інструкції прийомоздавальника вантажу та багажу ОСОБА_5, робочої інструкції агента з розшуку вантажів та багажу ОСОБА_4, підтверджено повноваження вказаних представників залізниці на проведення перевірки та засвідчення її результатів своїми підписами.

Суд встановив, що комерційний акт №450003/136/21 від 21.04.2017р. підписаний належними особами у відповідності до п.10 Правил складання актів.

Отже, заперечення відповідача у цій частині судом відхилено, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до п.12 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р., якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі «Є» комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: «Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено». Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається.

При невідповідності відомостей, вказаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

У розділі «Є» комерційного акту №450003/136/21 від 21.04.2017р., що є другим примірником акту №450003/136 від 21.04.2017р., міститься відмітка станції призначення Ілічівськ Одеської залізниці наступного змісту: «Вагони №96396783, №96393913 при комісійному зважуванні вага відповідає документу. Дані вагони прибули з актом №942 від 23.04.2017р. ст.Н.Д.Вузол на відвантаження».

Поряд із приведеним пунктом Правил складання актів та метою такої відмітки, суд дійшов висновку, що редакція її викладення у спірному випадку не свідчить про факт встановлення іншого, ніж зазначено у цьому акті. Окрім того, не містить відмітки про невідповідність викладеним даним з даними розділу "Д".

При цьому, у комерційному акті №450003/136/21 від 21.04.2017р. у розділі «Д» помилково вказано вагу надлишку у вагоні №96396783 у розмірі 1550 кг., оскільки фактично останній складає 1600 кг. (66550кг. - 64950 кг.).

Матеріали справи містять копію телеграми №93 від 29.04.2017р. ст.Іллічівськ Одеської залізниц, у якій підтверджено надлишок вантажу у вагоні №96396783 у розмірі 1600 кг., у вагоні №96393913 1650 кг.

Отже, наявність невідповідності відомостей, зазначених в акті попутної станції, фактичним даним, не вбачається.

Разом з тим, відповідно до п.22 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Статтею 37 Статуту залізниць визначено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса.

Тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях.

Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах.

Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами.

Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом.

Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо).

Маса вантажів визначається відправником.

Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

За вимогами п.5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом.

До розрахункових способів визначення маси вантажу належать: за трафаретом (підсумовування маси вантажу, зазначеної на кожному вантажному місці), за стандартом (множення суми стандартної маси вантажного місця на кількість місць вантажу), за заміром висоти наливу (з подальшим визначенням густини та об'єму вантажу за таблицею калібрування цистерн, розробленою заводом - виробником цистерни).

За домовленістю відправника, залізниці та одержувача вантажу можуть бути встановлені інші способи визначення маси вантажу.

Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов'язаний зазначити в накладній.

Як свідчить п.26, 28 накладної №49528870 від 17.04.2017р., що складена на станції відправлення Кондратєвка Донецької залізниці, зважування вантажу здійснено на електронних вагах вантажовідправником.

Як свідчать п.26, 28 накладних №46804647 від 23.04.2017р., №46804597 від 23.04.2017р., що складені на транзитній станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, зважування вантажу здійснено на електронних вагах вантажовідправником.

Як свідчить п.26, 28 накладної №46959045 від 23.04.2017р., що складені на транзитній станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, зважування вантажу здійснено залізницею на вагонних вагах (150т.).

При переважуванні вантажу на станції призначення Іллічівськ Одеської залізниці 29.04.2017р., зі спливом 6 діб, різниці у масі надлишку вантажу не виявлено, про що свідчить телеграма №93 від 29.04.2017р., представлена 21.12.2017р. представником позивача разом із клопотанням №б/н б/д.

Відтак, не вбачається зміни маси вантажу у звязку з наявністю чи відсутністю опадів, чи іншої зміни погодних умов.

За викладених підстав твердження відповідача у цій частині відхиляються судом.

Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст.2 Статуту).

Статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст.5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1. розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за №863/5084 від 24.11.2000р., а також ст.23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п.2.1. та п.2.2., графи «Маса вантажу, визначена відправником, кг» та «Спосіб визначення маси» заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст.37 Статуту та п.5. Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ч.1 ст.129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Для засвідчення обставини невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах законодавцем у ст.129 Статуту визначено складання комерційного акту.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті.

Так, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній №49528870 від 17.04.2017р., засвідчено належним доказом комерційним актом №450003/136/21 від 21.04.2017р.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України за №644 від 21.11.2000р. та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 №863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно із ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Відповідно до п.6.1 роз`яснення Перзидії Вищого господарського суду України №04-5/601 від 29.05.2002р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» стаття 122 Статуту встановлює, що за неправильно

зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. У розгляді справ про стягнення цього штрафу господарським судам слід виходити з того, що неправильно вказаною має бути хоча б одна відомість; при цьому неправильне зазначення коду та адреси вантажоодержувача вважаються окремими порушеннями.

Тобто, чинне законодавство України повязує застосування до вантажовідправника наслідків встановлених ст.118 Статуту залізниць України із фактом неправильного зазначення певних відомостей у накладній, зокрема, маси вантажу.

Враховуючи дане, предметом дослідження є встановлення такого порушення.

Доказів на підтвердження відсутності вини вантажовідправника у невідповідності відомостей у перевізному документі фактичній масі вантажу у спірному вагоні, відповідачем суду не надано.

Відтак, судом встановлено наявність підстав для застосування відповідальності, передбаченої вищеозначеним нормативним актом.

Окрім того, при застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Відповідно до ст.118 Статуту залізниць України штраф підлягає стягненню у п'ятикратному розмірі провізної плати.

Позивачем нараховано та предявлено до стягнення з відповідача штраф в сумі 124450,00 грн., що розраховано за кожним вагоном із провізної плати у розмірі 12445,00грн.

Одночасно суд не погоджується із даним, оскільки за аналізом ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України, п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України за №644 від 21.11.2000р. та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 №863/5084, відповідальність у вигляді штрафу встановлена за сам факт неправильного зазначення певних відомостей у накладній, незалежно від кількості допущених порушень у ній при складанні.

Відтак, відповідачем допущено невірне вказання маси вантажу у графі 24 "маса вантажу, зазначена відправником" залізничної накладної №49528870 від 17.04.2017р., і саме неправильно вказано саме цю відомість, тому виходити із її (маси) складових є безпідставним.

Розмір провізної плати, згідно наданих суду перевізних документів, визначений у сумі 12 445,00грн.

З огляду на таке, штраф за допущене порушення у накладній №49528870 від 17.04.2017р. у п'ятикратному розмірі провізної плати дорівнює сумі 62225,00 грн., виходячи із провізної плати 12445,00 грн.

Доводи відповідача відносно складання комерційного акту з грубим порушенням (неповідомлення відправника та одержувача про затримку вагона та його переваженння) не приймається судом до уваги, оскільки означені обставини не впливають на факт наявності порушення Відповідачем положень ст.122 Статуту залізниць України, а отже це не впливає на правильність вирішення справи в даному випадку.

Крім того, посилання відповідача стосовно того, що комерційний акт повинен бути підписаний представником Одержувача, є хибним, адже приписи п.10 Правил складання актів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р. містить положення про можливість підписання комерційного акту представником Одержувача, проте в тому разі, якщо він брав участь у перевірці. Означене свідчить лише про наявність права Одержувача приймати участь в перевірці та підписувати відповідний комерційний акт, а не законодавчо передбачена вимога, дотримання якої є обовязковою.

Інші заперечення відповідача спростовуються фактичними обставинами справи.

Керуючись ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір підлягає віднесенню на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 7, 13, 42, 73-81, 86, 129, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпро, до Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче об'єднання «Шахтобуд», с.Новодмитрівка Костянтинівського району Донецької області, про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 124450,00грн. на підставі ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України, задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче об'єднання «Шахтобуд» (85135, Донецька область, Костянтинівський район, селище Новодмитрівка, АДРЕСА_1, , банківські реквізити не вказано) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, вул.Тверська, буд.5, ), в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, буд.108, , банківські реквізити не вказано) штраф у розмірі 62225,00 грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 933,38грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. В судовому засіданні 15.01.2018р. оголошено повний текст рішення.

6. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

7. Повний текст рішення складено та підписано 15.01.2018р.

Суддя О.В. Кротінова