ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2018м. ДніпроСправа № 904/10191/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А. за участю секретаря судового засідання Гриценко К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільска ЦЗФ", м. Добропілля Донецької області

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення вартості нестачі вантажу в розмірі 34 001 грн. 53 коп.

Представники:

від позивача: не з'явився .

від відповідача: ОСОБА_1, дов. №1806 від 26.10.2017, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" шкоду, завдану недостачею в розмірі 34 001 грн. 53 коп., відповідно до комерційних актів № 476906/301 від 05.06.2017, № 476906/304 від 10.06.2017.

Ухвалою суду від 11.12.2017 порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 10.01.2018.

Відповідач позовні вимоги не визнав, у відзиві на позов від 09.01.2018 зазначив, що відповідальність за втрату спірного вантажу повинен нести вантажовідправник, який не вжив дієвих заходів щодо забезпечення збереження вантажу під час перевезення. Просив в позові відмовити.

Ухвалою господарського суду від 10.01.2018 за заявою сторін закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.01.2018.

Позивач явку повноважного представника у призначене судове засідання 11.01.2018 не забезпечив. Надав до суду заяву від 10.01.2018 про розгляд справи без участі представник позивача.

Господарський суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 зі станції Добропілля Донецької залізниці Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" здійснило відправлення вагонів №№ 56071475, 56998545, завантажених кам'яним вугіллям Г 0-100, на станцію Енергодар Придніпровської залізниці, одержувач ДТЕК Запорізька ТЕС, згідно залізничної накладної № 50204635 від 28.05.2017, в якій зазначено масу вантажу 134 600 кг (вагон № 56071475 66700 кг, вагон № 56998545 67 900 кг).

Під час приймання вантажу по кількості була проведена його комісійна видача з перевантаженням вагону № 56071475, в результаті чого встановлено, що у залізничній накладній вказано масу вантажу у зазначеному вагоні 66 700 кг, а фактично його вага 55 400 кг, тобто виявлена нестача у розмірі 11 300 кг.

Згідно з п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, з урахуванням норми нестачі 1% маси (мінерального палива), зазначеної в перевізних документах, нестача у вагоні № 56071475 складає: 11 300 кг (виявлена нестача) 667 кг (норма нестачі) = 10 633 кг.

Загальна вартість недостачі у вагоні № 56071475, згідно розрахунку позивача, складає 22 861 грн. 91 коп.

Під час приймання вантажу по кількості була проведена його комісійна видача з перевантаженням вагону № 56998545, в результаті чого встановлено, що у залізничній накладній вказано масу вантажу у зазначеному вагоні 67 900 кг, а фактично його вага 62 040 кг, тобто виявлена нестача у розмірі 5 860 кг.

Згідно з п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, з урахуванням норми нестачі 1% маси (мінерального палива), зазначеної в перевізних документах, нестача у вагоні № 56998545 складає: 5 860 кг (виявлена нестача) 679 кг (норма нестачі) = 5 181 кг.

Загальна вартість недостачі у вагоні № 56998545, згідно розрахунку позивача, складає 11 139 грн. 62 коп.

Нестача продукції підтверджена комерційними актами № 476906/301 від 05.06.2017, № 476906/304 від 10.06.2017.

Згідно комерційного акту № 476906/301 від 05.06.2017 на ст. Енергодар Придніпровської залізниці було проведено комісійне зважування у статичному режимі маси вантажу вугілля камяного у вагоні № 56071475. Зважування проводилось на 100-Т Д тензометричних вагонних вагах Запорізької ТЕС приписаних до залізниці. Ваги повірені згідно технічного паспорта 17/03-2017. Вагон № 56071475 по документу значиться: навал, вугілля камяне марки г-газовий. Марка Г(Г2) 0 100, навантаження на рівні бортів, відмітка у графі № 7 : вантаж маркований одна борозна повздовжня катка ущільнювача. Нетто: 66 700 кг, Тара: 21 800 кг. Фактично при зважуванні виявилося : Брутто: 77 200 кг, Тара: 21 800 кг з бруса вагона, Нетто: 55 400 кг, що менше документа на 11 300 кг. При комерційному огляді у вагоні виявлено: вантаж навалом, вантаж нижче бортів на 20-40 см, маркування із застосуванням катку. За рухом поїзду над 1-2, 6-7 люками маються виїмки довжиною по 3 м на ширину вагону, глибиною по 0,5 м. В місцях виїмок маркування відсутнє. У технічному відношенні вагон справний. Вагон без торцевих дверей, люка зачинені. Течі вантажу немає. Відсутній вантаж у вагоні вміститься міг.

Згідно комерційного акту № 476906/304 від 10.06.2017 на ст. Енергодар Придніпровської залізниці було проведено комісійне зважування у статичному режимі маси вантажу вугілля камяного у вагоні № 56998545. Зважування проводилось на 100-Т Д тензометричних вагонних вагах Запорізької ТЕС приписаних до залізниці. Ваги повірені згідно технічного паспорта 17/03-2017. Вагон № 56998545 по документу значиться: насип, вугілля камяне марки г-газовий. Досилається до відправки № 50204635. Нетто: 67 900 кг, Тара: 20 900 кг. Фактично при зважуванні виявилося : Брутто: 82 940 кг, Тара: 20 900 кг з бруса вагона, Нетто: 62 040 кг, що менше документа на 5 860 кг. При комерційному огляді у вагоні виявлено: навантаження вантажу нижче бортів на 20-40 см, маркування із застосуванням катку. За рухом поїзду над 1-2, 6-7 люками маються виїмки довжиною по 3 м на ширину вагону, глибиною по 0,5 м. В місцях виїмок маркування відсутнє. У технічному відношенні вагон справний. Вагон без торцевих дверей, люка зачинені. Течі вантажу немає. Відсутній вантаж у вагоні вміститься міг.

Позивач розрахував вартість нестачі вантажу та просить стягнути її з відповідача, що і є причиною виникнення спору.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно із ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (частини 1, 2,3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі (частини 1, 2 ст. 306 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення. Вантажовідправник зобов'язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення і має право застрахувати вантаж у порядку, встановленому законодавством (частини 2, 3 ст. 308 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про залізничний транспорт" від 04.07.1996 № 273/96-ВР передбачено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Згідно із ст. ст. 110, 111, 113 Статуту залізниць України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству. Залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли, зокрема, вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення. За незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу (абз. 3 та 4 п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення).

Залізниця прийняла вагони №№ 56998545, 56071475 без будь-яких зауважень щодо повноти завантаження, його технічного стану. Наведене свідчить, що на момент передачі вказаних вагонів з вантажем залізниці до перевезення були відсутні будь-які зазори, нещільності та протікання, що могли привести до втрати вантажу при перевезенні.

За вказаних обставин, відповідальність за втрату вантажу під час перевезення слід покласти на залізницю.

Так, ст. 129 Статуту залізниць України, передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст.1166 Цивільного кодексу України. Зокрема даною нормою закону передбачено, що шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України, за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме: у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Частиною 1 ст. 115 Статуту залізниць України передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до п. 14 Інструкції П-6 перевірка ваги нетто здійснюється у порядку, встановленому стандартами, технічними умовами та іншими обовязковими для сторін правилами.

Судом встановлено, що з урахуванням норми недостачі 1% маси, зазначеної в перевізних документах, загальна вагова недостача вугілля камяного марки Г 0-100 у вагонах № 56998545 № 56071475 склала 15 814 кг.

Відповідно до довідки ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (а.с. 15) вартість 1 тони вугільної продукції, відвантаженої ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (станція Добропілля Донецької залізниці) на адресу ВП «ДТЕК Запорізька ТЕС» ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» (станція Енергодар Придніпровської залізниці) у вагонах №№ 56998545, 56071475 по накладній № 50204635 становить 1 791грн. 74 коп. без ПДВ, 2 150 грн. 09 коп. разом з ПДВ.

Враховуючи вартість 1 тони вугілля у розмірі 2 150 грн. 09 коп. з ПДВ, вартість недостачі склала 34 001 грн. 53 коп. з ПДВ та вірно розрахована позивачем.

За встановлених обставин, у звязку з тим, що вантаж був прийнятий залізницею для перевезення без зауважень, відповідальність за нестачу, що утворилася під час перевезення, покладається на перевізника у розмірі фактичної шкоди. Перевізник не забезпечив збереження вантажу на шляху слідування та на залізничних станціях.

З урахуванням вищевикладеного, стягнення суми фактичної шкоди покладається на відповідача ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця".

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, буд. 108, ідентифікаційний код 40081237) на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ"(85000, Донецька область, м. Добропілля, вул. Київська, буд. 1, ідентифікаційний код 00176472) 34 001 грн. 53 коп. (тридцять чотири тисячі одну грн. 53 коп.) шкоди, 1 600 грн. 00 коп. (одну тисячу шістсот грн.. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено 18.01.2018