Суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року

м. Київ

справа № 908/184/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючий - Стратієнко Л.В.,

судді: Баранець О.М., Ткач І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сігнаєвської К.І.;

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1

відповідача 1 - не з'явився

відповідача 2 - ОСОБА_2

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1 -- не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Господарського суду Запорізької області

( головуючий - Азізбекян Т.А., судді - Носівець В.В., Науменко А.О.)

від 13 грудня 2016 року,

та на постанову Донецького апеляційного господарського суду

(головуючий - Сгара Е.В., судді - Будко Н.В., Малашкевич С.А.)

від 03 липня 2017 року,

за позовом ОСОБА_3

до відкритого акціонерного товариства "Кам'янсько-Дніпровський молокозавод", ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача -1 - Кам'янсько-Дніпровська державна адміністрація Запорізької області

про стягнення дивідендів у розмірі 200 000,00 грн, виділення і передання у власність частини майна, скасування рішення загальних зборів, скасування реєстрації про ліквідацію товариства та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

20.01.2016 ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом (з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 21.11.2016) про стягнення з відповідача ВАТ "Кам'янсько-Дніпровський молокозавод" на її користь 200 000,00 грн. дивідендів за 20 років; виділення і передання їй у власність частини майна товариства: сторожки і одного цеху (літери 7 і 8 на схемі), земельної ділянки площею 0,05 га загальною вартістю 1 500 000,00 грн; скасування рішення загальних зборів акціонерів товариства, яким оформлено ОСОБА_2 право власності на будівлі ВАТ "Кам'янсько-Дніпровський молокозавод": торговий комплекс літера "О", сарай літера "Р", паркан літера №2, котельна літера "П"; скасування реєстрації про ліквідацію ВАТ "Кам'янсько-Дніпровський молокозавод"; стягнення з ОСОБА_2 моральної травми в сумі 1 000 000, 00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач є акціонером ВАТ "Кам'янсько-Дніпровський молокозавод", що підтверджується сертифікатом акцій № 070 від 04.11.1997, за яким вона є власником 2000 простих іменних акцій номінальною вартістю 500 грн. Проте, відповідач не сплачує їй дивіденди, а керівництво акціонерним товариством захопила сім'я ОСОБА_2. На її вимоги виплатити дивіденди в добровільному порядку відповідачі не реагують, а тому вона звернулася до суду з цим позовом за захистом своїх порушених прав.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 13.12.2016 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 03.07.2017 рішення Господарського суду Запорізької області від 13.12.2016 скасовано, а провадження у справі припинено.

20.07.2017 позивач ОСОБА_3 подала касаційну скаргу на вказані судові рішення, в якій просить скасувати постановлені у справі судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставами для скасування судових рішень позивач зазначає порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права при вирішенні заявленого колегії суддів відводу; створення перешкод для судового захисту порушеного права акціонера, що полягає у пропозиції апеляційного господарського суду звернутися за вирішенням спору в частині позовних вимог до ОСОБА_2 до відповідного районного суду; незалучення належних відповідачів - голову і члена ліквідаційної комісії ВАТ "Кам'янсько-Дніпровський молокозавод", державного реєстратора; застосування судом як преюдиційного рішення Господарського суду Запорізької області від 29.12.2005 про скасування державної реєстрації товариства при відсутності рішення суду і справи, а також наказу на його виконання у суді; упередженість судді Азізбекян Т.А., чим будо порушено її право на справедливий суд і судовий розгляд неупередженим суддею, гарантоване їй ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Упередженість вказаної судді проявлялася у невчиненні необхідних процесуальних дій при підготовці справи до розгляду, відхиленні клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, непризначення у справі бухгалтерської та будівельної експертиз. Також вказує на неправильне застосування судом норм матеріального права - ст. 25, п.22 ч.2 ст. 33 Закону України "Про акціонерні товариства".

У відзиві на касаційну скаргу відповідач ОСОБА_2, посилаючись на те, що запис про державну реєстрацію припинення ВАТ "Кам'янсько-Дніпровський молокозавод" було внесено до Єдиного державного реєстру 24.04.2014 року, а позивач звернулася до суду у січні 2016 року, тому суд апеляційної інстанції правильно припинив провадження у справі щодо товариства на підставі п.6 ч.1 ст. 80 ГПК України (в редакції до 15.12.2017), а щодо нього - на підставі п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України (в редакції до 15.12.2017), оскільки позов поданий до нього як до фізичної особи, хоча він ніколи не був акціонером ВАТ "Кам'янсько-Дніпровський молокозавод" та не є його правонаступником, просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.07.2017 - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї і перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Наведені у касаційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судових рішень та передачі справи на новий розгляд відповідно до вимог ст. 310 ГПК України, оскільки вони не підтверджуються матеріалами та ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, в матеріалах справи відсутні будь-які докази заявлення позивачем відповідно до вимог ст. 20 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) відводу складу колегії суддів апеляційного суду, що постановив оскаржуване рішення, а тому посилання в касаційній скарзі про розгляд справи незаконним складом суду є безпідставним.

Зазначення в постанові суду про можливість вирішення спору між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у відповідному районному суді не є створенням перешкод для судового захисту порушеного права акціонера, адже судом встановлено, що останній ніколи не був акціонером ВАТ "Кам'янсько -Дніпровський молокозавод", а тому спір між ними не є таким, що охоплюється п.4 ч.1 ст. 12 ГПК України (в редакції до 15.12.2017).

При цьому недоречним є посилання на ухвалу Кам'янсько-Дніпровського районного суду від 04.11.2014, якою було закрито провадження у справі № 318/2079/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ВАТ "Кам'янсько-Дніпровський молокозавод" та ОСОБА_4 про стягнення дивідендів. Вимоги про стягнення з ОСОБА_2 1 000 000,00 грн моральної шкоди в межах цивільної справи не розглядалися.

Відповідно до ч.1 ст. 24 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача, а тому доводи касаційної скарги про порушення судом свого обов'язку залучити належних відповідачів - голову і члена ліквідаційної комісії ВАТ "Кам'янсько-Дніпровський молокозавод", державного реєстратора до участі у справі суперечать вказаній нормі закону. Крім того, необхідно звернути увагу на те, що на час звернення позивача до суду діяльність ВАТ "Кам'янсько-Дніпровський молокозавод" була припинена. Відповідно припинила свою діяльність і ліквідаційна комісія, відомості про яку в матеріалах справи відсутні.

В силу принципу диспозитивності, викладеного у ст. 33 ГПК України ( в редакції до 15.12.2017), збирання доказів у справі не є обов'язком суду. Навпаки, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 36 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

В матеріалах справи є як копія постанови Господарського суду Запорізької області від 29.12.2005 у справі № 13/634АП, надана Кам'янсько-Дніпровською районною державною адміністрацією серед матеріалів реєстраційної справи ВАТ "Кам'янсько-Дніпровський молокозавод" (а.с. 88-89,т.1), так і належно завірена копія вказаної постанови з відповідним супровідним листом, надана суду апеляційної інстанції Господарським судом Запорізької області (а.с.114-117,т.3). Відсутність цієї постанови у Єдиному державному реєстрі судових рішень, який ведеться на підставі Закону України "Про доступ до судових рішень", що набрав чинності лише з 01.06.2006 не є підставою для твердження, що суд надав преюдиційного значення цьому судовому рішенню при його відсутності у справі, оскільки надання судом, який постановив рішення, його належним чином засвідченої копії, відповідно до ст. 34 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) є належним та допустимим доказом.

Щодо аргументів касаційної скарги про упередженість судді Азізбекян Т.А. необхідно зазначити про те, що в силу ст. 65 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) суддя самостійно визначає які конкретно дії необхідно вчинити при підготовці справи до розгляду, а в задоволенні заяви позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції позивачу було відмовлено ухвалою суду від 12.12.2016 у зв'язку порушення ним семиденного строку подачі такої заяви, передбаченого ч.2 ст. 741 ГПК України (в редакції до 15.12.2017). Отже, невчинення суддею при підготовці справи певних дій, у вчиненні яких він не бачить необхідності та відхилення заявленого стороною клопотання з передбачених законом підстав, не є обставинами, що свідчать про упередженість судді.

Застосування ст.25, п.22 ч.2 ст.33 Закону України "Про акціонерні товариства", на неправильність якого посилається позивач, мало місце лише при вирішенні справи місцевим господарським судом, рішення якого скасовано судом апеляційної інстанції.

Суд погоджується з аргументами, викладеними у відзиві на касаційну скаргу відповідача ОСОБА_2, які ґрунтуються на встановлених у справі обставинах та відповідних нормах процесуального права.

Суд вважає, що постанова суду апеляційної інстанції прийнята відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому її необхідно залишити в силі з таких підстав.

Скасовуючи рішення місцевого господарського суду та припиняючи провадження у справі щодо ВАТ "Кам'янсько-Дніпровський молокозавод" на підставі п.6 ч.1 ст. 80 ГПК України (в редакції до 15.12.2017), суд правильно виходив з того, що на час звернення позивача до суду з позовом молокозавод є припиненим.

Частиною 4 ст. 91 ЦК України, встановлено, що цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Статтею 104 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з ч.1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до п.6 ч.1ст.80 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) господарський суд припиняє провадження у справі, зокрема, коли припинено діяльність, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

На підставі наданої реєстраційною службою Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області копії матеріалів реєстраційної справи № 9 ВАТ "Кам'янсько-Дніпровський молокозавод", , судом встановлено, що ВАТ "Кам'янсько-Дніпровський молокозавод", , засноване згідно з Законами України "Про господарські товариства", "Про власність" і "Про приватизацію майна державних підприємств" наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області від 16 серпня 1995 р. №991 шляхом перетворення державного підприємства Кам'янка - Дніпровського молокозаводу.

Відповідно до ст.12 Статуту ВАТ "Кам'янсько-Дніпровський молокозавод" в редакції, зареєстрованій розпорядженням голови Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації № 160 від 20 квітня 1998 року припинення діяльності товариства здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділ, перетворення) або ліквідація. При реорганізації товариства вся сукупність його прав та обов'язків переходить до правонаступників. Товариство може бути ліквідоване, зокрема, на підставі рішення суду, арбітражного суду за поданням органів, що контролюють діяльність товариства, у разі систематичного або грубого порушення ним законодавства. Ліквідація товариства вважається завершеною, а товариство таким, що припинило свою діяльність, з моменту внесення запису про це до державного реєстру.

29.12.2005 господарським судом Запорізької області у справі № 13/634-АП за позовом Енергодарської державної податкової інспекції у Запорізькій області прийнята постанова про скасування державної реєстрації ВАТ "Кам'янсько-Дніпровський молокозавод", 71300, м. Кам'янка-Дніпровська Запорізької області, вул. Радянська,44, .

24.04.2014 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про державну реєстрацію припинення ВАТ "Кам'янсько-Дніпровський молокозавод" () на підставі рішення господарського суду Запорізької області від 29.12.2005 у справі №13/634-АП.

Суд апеляційної інстанції ретельно перевірив доводи позивача про незаконність реєстрації припинення відповідача ВАТ "Кам'янсько-Дніпровський молокозавод" та прийшов до правильного висновку про те, що доказів оскарження та скасування постанови господарського суду Запорізької області по справі №13/634-АП від 29.12.2005р. жодною зі сторін не надано, а тому ця постанова про скасування державної реєстрації ВАТ "Кам'янсько - Дніпровський молокозавод", 71300, м. Кам'янка-Дніпровська Запорізької області, вул. Радянська,44, , на підставі якої державним реєстратором внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про припинення юридичної особи, на теперішній час є чинною та обов'язковою для виконання, як державними органами так і іншими юридичними та фізичними особами, в силу положень ч.2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і підстави для скасування державної реєстрації про припинення ВАТ "Кам'янсько-Дніпровський молокозавод" відсутні.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ВАТ "Кам'янсько-Дніпровський молокозавод" є припиненим з 24.04.2014р. Правонаступники цієї юридичної особи відсутні. Вказані обставини є безумовною підставою для припинення провадження у справі, а тому висновок апеляційного господарського суду про припинення провадження в частині позовних вимог щодо вказаного відповідача згідно з п.6 ч.1 ст. 80 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) є законним і обґрунтованим.

Суд також погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про припинення провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 1 000 000,00 грн моральної шкоди, виходячи з такого.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

З огляду на вимоги статей 1, 12, 21 ГПК України (в редакції до 15.12.2017), господарські суди розглядали справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам ст.1 вказаного Кодексу, а правовідносини, з яких виник спір, мали господарський характер.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 12 ГПК України (в редакції до 15.12.2017), господарським судам підвідомчі, зокрема, справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, правами та обов'язками учасників (засновників, акціонерів, членів) такої особи, крім трудових спорів.

Таким чином, корпоративний спір - це спір між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Отже, фізична особа, яка не має статусу суб'єкта підприємницької діяльності, може звернутися до господарського суду з вимогами до фізичної особи без статусу суб'єкта підприємницької діяльності виключно у спорах, що виникають із корпоративних відносин в разі, якщо такий спір виник між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, (а не колишніми учасниками) пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, правами та обов'язками учасників (засновників, акціонерів, членів).

Позов у цій справі був поданий фізичною особою ОСОБА_3 - колишнім акціонером ВАТ "Кам'янсько-Дніпровський молокозавод" (згідно листа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 17.04.2014 № 12/02/7273/НК нескасовані випуски цінних паперів вказаної юридичної особи відсутні (а.с.93,т.1)), до фізичної особи ОСОБА_2, щодо якого відсутні докази про перебування його серед числа акціонерів ВАТ "Кам'янсько-Дніпровський молокозавод", тобто ці особи не були учасниками ВАТ "Кам'янсько-Дніпровський молокозавод" в розумінні ст. 114 ЦК України та ст. 3 Закону України "Про господарські товариства", на момент подання позовної заяви до суду, розгляду справи в суді та прийняття рішення у справі.

Право власності на спірне майно - торговий комплекс літера "О", сарай літера "Р", паркан літера №2, котельна літера "П" відповідач набув не на підставі рішень загальних зборів акціонерів ВАТ "Кам'янсько-Дніпровський молокозавод", які позивач просила скасувати, а на підставі рішення виконавчого комітету Кам'янсько-Дніпровської міської ради від 16.08.2005, прийнятого на виконання рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду від 04.07.2005 (а.с.20-23,т.3).

Враховуючи наведене, заявлені позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 непідвідомчі господарським судам згідно вказаних приписів процесуального законодавства, а провадження у справі в цій частині підлягало припиненню на підставі п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України (в редакції до 15.12.2017).

Отже, суд апеляційної інстанції правильно скасував рішення місцевого господарського суду та з підстав, визначених процесуальним законодавством припинив провадження у справі.

За таких обставин постанова суду апеляційної інстанції постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для її зміни чи скасування немає.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір не стягується.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03 липня 2017 року у справу за № 908/184/16 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді О. Баранець

І. Ткач