ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 рокуСправа № 916/4481/15
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Одеського апеляційного господарського суду №1

Одеський апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Колоколова С.І.,

ОСОБА_1,

секретар судового засідання Федорончук Д.О.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_2, за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_3, за довіреністю;

від третьої особи: не зявився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії ДП Адміністрація морських портів України

на рішення Господарського суду Одеської області

від 10 квітня 2017 року

по справі № 916/4481/15

за позовом Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії ДП Адміністрація морських портів України

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю Портінвест Лоджистік

2. Компанії ZEALAND JULIANA BV

про солідарне стягнення 126581,42 дол. США, -

суддя суду першої інстанції: ОСОБА_4

час та місце ухвалення рішення: 10.04.2017р., м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області, зал судових засідань №404,

судове засідання тривало з 11:55 год. до 12:15 год.

повний текст рішення складено та підписано 18.04.2017р.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 17.01.2018р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 року Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії ДП Адміністрація морських портів України звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Портінвест Лоджистік та Компанії ZEALAND JULIANA BV 126581,42 дол. США.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 31.12.2013р. між ДП "Адміністрація морських портів України" в особі Іллічівської філії ДП "АМПУ" та ТОВ "Портінвест Лоджистік" (агент) було укладено договір № 460-Па-ІЛФ-13 про агентування суден. Відповідно до зазначеного договору Адміністрація надає через агента послуги судновласникам з обслуговування суден, відповідно до Зводу звичаїв, що діють в Іллічівському морському порту, а агент своєчасно забезпечує перерахування авансових сум від судновласників на оплату портових зборів та інших витрат, що повязані з агентуємими суднами (п. 2.2.5 договору).

Процедура справляння портових зборів та розміри ставок портових зборів в Україні встановлені Порядком справляння та розміри портових зборів, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 р. № 316 "Про портові збори". Пунктом 1.2 Порядку встановлено, що згідно з частинами 3-5 статті 22 Закону України "Про морські порти України" портові збори сплачуються адміністрації морських портів України.

Як зазначає позивач, в період з 01.10.2014 р. по 07.10.2015 р. судно ZEALAND JULIANA (прапор - Нідерланди), власник ZEALAND JULIANA BV, під агентуванням TOB "Портінвест Лоджистік" перебувало в акваторії Іллічівського морського порту. При цьому, як вбачається із наданих агентом документів, судно виконувало каботажні перевезення (ст. 131 КТМ України).

Так, позивач вказує, що для оплати портових зборів, агенту було вручено рахунки на загальну суму 37102,52 дол. США, які були оплачені відповідачем в повному обсязі. Однак, у вказаних рахунках були помилково розраховані ставки корабельного збору як для суден у каботажному плаванні, що не відповідає вимогам наказу Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 р. № 316 "Про портові збори".

Як вказує позивач, Порядком справляння та розмірів ставок портових зборів передбачено, що портові збори розподіляються на 2 категорії ставок: для суден каботажного плавання та суден закордонного плавання. При цьому відповідно до пп. 2 п. 2.4 Порядку передбачено, що ставки корабельного збору для суден у каботажному плаванні застосовуються тільки для суден, що виконують рейси у каботажному плаванні під Державним Прапором України.

Так, позивач зазначає, що судно ZEALAND JULIANA ходить під прапором Нідерланди, у звязку із чим правомірно вважати, що незважаючи на те, що судно виконувало каботажні перевезення, корабельний збір мав був бути розрахований та сплачений по ставкам, які діють для суден закордонного плавання. З огляду на викладене позивачем було донараховано корабельний збір по судозаходах судна ZEALAND JULIANA, які здійснювались в акваторії Іллічівського морського порту, та оформлені відповідні рахунки, відповідно до яких сума боргу становить 126581,42 дол. США.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.04.2017р. у справі №916/4481/15 (суддя Петров В.С., повний текст складено 18.04.2017р.) відмовлено у задоволенні позову Державному підприємству Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії ДП Адміністрація морських портів України.

У вказаному рішенні суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для застосовування до внутрішніх (каботажних) перевезень ставки корабельного збору, встановленої для міжнародних перевезень, оскільки обовязковою умовою для застосування ставки такого збору є факт заходу судна у закордонний порт, тоді як захід належного відповідачу - компанії „ZEALAND JULIANA BV судна до іноземного порту судом не встановлено. Суд зазначив, що виставлені позивачем рахунки щодо сплати портового збору були сплачені відповідачем у повному обсязі у відповідності до умов договору про агентування суден від 31.12.2013р. №460-Па-ІЛФ-13 та норм діючого законодавства України, а донарахування будь-яких до сплачених сум додаткових платежів у вигляді корабельного збору за ставками у закордонному плаванні згідно умов укладеного договору є необґрунтованим.

Відтак, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що доводи позивача про те, що донарахований ним корабельний збір за захід наведеного судна компанії „ZEALAND JULIANA BV до Іллічівського морського порту підлягає солідарному стягненню з відповідачів, є безпідставними та суперечать вимогам чинного законодавства України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії ДП Адміністрація морських портів України, в якій позивач просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 10.04.2017р. у справі №916/4481/15 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача, мотивуючи це тим, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права та з неповним дослідженням всіх обставин справи.

Апелянт зазначає, що ставки корабельного збору для суден у каботажному плаванні застосовуються тільки для суден, що виконують рейси у каботажному плаванні під Державним Прапором України, проте, судно ZEALAND JULIANA має прапор Нідерландів, відтак, апелянт вважає, що незважаючи на те, що судно виконувало каботажні перевезення, корабельний збір мав бути розрахований та сплачений по ставкам, які діють для суден закордонного плавання.

При цьому, апелянт вказує, що оскільки умовами договору не передбачено строку для оплати у разі донарахування портових зборів, позивач стверджує, що у відповідності до ч.2 ст. 530 ЦК України він має право висунути таку вимогу у будь-який час, а боржник повинен сплатити кошти протягом 7 днів з моменту отримання вимоги.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 15.05.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 21.06.2017р.

15.06.2017р. від Товариства з обмеженою відповідальністю Портінвест Лоджистік до Одеського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким відповідач-1 не погоджується з її доводами, просить залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 21.06.2017р. зупинено апеляційне провадження у справі до 17.01.2018р. у зв'язку зі зверненням Одеського апеляційного господарського суду із судовим дорученням до Центрального органу Нідерландів про вручення Компанії ZEALAND JULIANA BV ухвали суду від 21.06.2017р., відкладено розгляд апеляційної скарги на 17.01.2018р. о 10:00 год.

04.09.2016р. одеським апеляційним господарським судом було надіслано до компетентного органу Королівства Нідерландів прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів щодо повідомлення Компанії „ZEALAND JULIANA BV про час та місце судового розгляду даної справи.

03.11.2017р. до Одеського апеляційного господарського суду від Публічного прокурора Гааги надійшов лист, яким підтверджено отримання запиту про надання правової допомоги стосовно Компанії ZEALAND JULIANA BV.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 17.01.2018р. поновлено провадження у справі, апеляційну скаргу прийнято до розгляду зміненим складом суду.

Представник відповідача-2 в судове засідання не зявився.

Відповідно до п. 6.7 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2008 р. №1092/5/54, суд чи інший компетентний орган України надсилає доручення на підставі Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах до Центрального органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою відповідно до статті 2 цієї Конвенції, напряму.

За положеннями ч. 2 п. а, b ст. 15 Конвенції кожна договірна держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови, зокрема, документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією; з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

Колегія суддів зазначає, що судом були виконані усі умови, визначені у ч. 2 ст. 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, отже, суд незалежно від положень частини першої цієї ж статті Конвенції, може винести рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку документів. Враховуючи ту обставину, що з моменту призначення судом справи до розгляду сплинув термін, який суд визначив як достатній для даної справи і який становить більше як шість місяців, а також з огляду на вимоги чинного в Україні процесуального законодавства, яким визначено, що справа повинна бути розглянута в межах розумного строку, а сторони зобов'язані добросовісно користуватись наданими їм процесуальними правами, не порушуючи при цьому прав інших учасників судового процесу, судова колегія вважає, що Компанія ZEALAND JULIANA BV є повідомленою належним чином, відтак, апеляційна скарга розглядається за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 17.01.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши доводи апеляційної скарги Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії ДП Адміністрація морських портів України, заслухавши представників позивача та відповідача-2, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду встановила.

31.12.2013р. між ДП "Адміністрація морських портів України" в особі Іллічівської філії ДП "АМПУ" та ТОВ "Портінвест Лоджистік" (агент) укладено договір про агентування суден № 460-Па-ІЛФ-13, предметом якого є надання Іллічівського філією Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Іллічівського морського порту) послуг з організації агентування суден і забезпечення оплати послуг Адміністрації судновласниками (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 2.2.5 договору агент зобовязується своєчасно забезпечити перерахування авансових сум від судновласників на оплату портових зборів та інших витрат, що повязані з агентуємими суднами.

Відповідно до п. 3.1 договору порядок справлення, розміри ставок портових зборів, тарифів на спеціалізовані послуги підлягають державному регулюванню та визначаються відповідно до нормативно-правових актів, якими затверджені відповідні збори, плати, тарифи. У разі внесення змін та (або) доповнень до нормативно-правових актів, якими затверджені відповідні збори, плата, тарифи, сторони під час розрахунків застосовують вищезазначені нормативно-правові акти з урахуванням змін та (або) доповнень з моменту набрання чинності такими змінами та (або) доповненнями.

Розмір зборів, плат, тарифів та послуги, що надаються Адміністрацією та які не підлягають державному регулюванню, визначається згідно вільних розцінок Адміністрації, що діють на момент надання відповідних послуг.

За положеннями п. 3.2 договору Адміністрація надає Агентові попередній дисбурсментський рахунок для оплати портових зборів та інших послуг, які надані судну. Підставою для формування попереднього рахунку є письмова заявка Агента.

Попередній рахунок оформляється Адміністрацією в день коли була подана заявка Агента.

Агент забезпечує повну оплату попереднього рахунку не пізніше одного робочого дня до відходу судна в рейс. В разі не оплати попереднього дисбурсментського рахунку, Адміністрація має право затримати судно в порту, при цьому відповідальність за претензії, які в такому випадку можуть виникнути у судновласника покладається на Агента.

Згідно з п. 3.3 договору Адміністрація надає Агентові виконавчий дисбурсментський рахунок за портові збори та інші послуги, які надані судну відповідно до чинного законодавства. Витрати, повязані з перерахуванням коштів несе Агент.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що Агент здійснює доплату різниці між сумою попереднього і виконавчого дисбурсментського рахунку не пізніше 8 банківських днів з моменту відходу судна в рейс.

За положеннями п. 3.5 договору у випадку, якщо виконання Агентом платіжних зобовязань, передбачених п. 3.1 та п. 3.3 договору припадає на неробочий день, Адміністрація, за своїм розсудом, може прийняти відстрочку виконання таких зобов'язань до першого робочого дня за умови надання Агентом відповідної банківської гарантії. У цьому випадку наслідки прострочення платежу, передбачені пунктом 6.3 договору, на час відстрочки платежу непоширюються.

Відповідно до п. 3.10 договору не пізніше 1 робочого дня після виходу судна в рейс Адміністрацією формується рахунок та акт приймання-здачі наданих послуг. Сторони погодились, що акт приймання-здачі всіх наданих за даним договором послуг, підписаний уповноваженими представниками сторін, є документом, що підтверджує факт надання Адміністрацією послуг Агенту.

Пунктом 3.11 договору передбачено, що Адміністрація має право в односторонньому порядку змінювати вільні тарифи. При збільшенні рівня вільних тарифів, що зазначені в цьому договорі, Адміністрація повідомляє Агента про таку зміну рекомендованим листом з повідомленням, під опис змісту конверта, не пізніше, ніж за 30 днів до зміни тарифів. При зниженні рівня вільних тарифів повідомлення не надсилається.

Згідно з п. 3.12 договору зазначені в договорі тарифи та ставки наведені без урахування ПДВ. ПДВ нараховується відповідно до діючого законодавства України.

Відповідно до п. 3.13 договору оплата рахунків Адміністрації здійснюється відповідно до вимог Декрету КМУ Про систему валютного регулювання та контролю від 19.02.1993 р. № 15-93, Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті від 23.09.1994 р. № 185/94-ВР з наступними змінами і доповненнями, та іншими актами валютного законодавства України. Оплата здійснюється в українській національній валюті за курсом НБУ на момент оплати, у випадку якщо судно ходить під прапором України. В інших випадках, що не суперечить чинному законодавству України, оплата здійснюється в доларах США.

Згідно з п. 3.14 договору по суднах, що ходять під іноземними прапорами, а також по суднах, що ходять під українським прапором і знаходяться в управлінні іноземної компанії, оплата може безпосередньо проводитися судновласником або його Генеральним агентом.

За умовами п. 5.1 договору усі спори, які виникають із даного договору або пов'язані з ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що якщо відповідну суперечку неможливо вирішити шляхом переговорів, вона вирішується в судовому порядку в господарському суді за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до п. 6.1 договору сторони несуть взаємну повну відповідальність у випадку неналежного виконання умов договору відповідно до чинного законодавства й відшкодують збитки, понесені з вини сторін, у тому числі в результаті застосування штрафних санкцій різними контролюючими органами.

За положеннями п. 6.2 договору при наявності фінансової заборгованості Агента перед Адміністрацією простроченої більш ніж 10 діб, Адміністрація має право зупинити дію даного договору в односторонньому порядку до погашення боргу або розірвати договір. При цьому Адміністрація звільняється від відповідальності за невиконання зобов'язань за договором.

За умовами п. 6.3 договору за порушення строків оплати Агент напротязі всього періоду прострочення оплачує Адміністрації пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 6.4 договору відповідальність за достовірність наданих у бухгалтерію Адміністрації вантажних і суднових документів несе Агент. У випадку надання Агентом недостовірних даних, Адміністрація має право на призупинення дії даного договору або на його розірвання.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що останній набуває чинності з 01.01.2014р. і діє до 31.12.2014р.

По завершенні терміну дії даного договору він може бути продовжений сторонами на тих же або інших умовах. Продовження терміну дії договору здійснюється сторонами протягом 30 робочих днів до дати припинення дії договору шляхом обміну відповідними листами.

Відповідно до п. 7.6 договору взаємовідносини сторін, що не врегульовані даним договором, регламентуються чинним законодавством України, а також Зводом звичаїв Іллічівського морського порту, обов'язковими постановами по Іллічівському морському порту, з якими Агент зобовязується ознайомлюватись.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.12.2014р. між ДП "Адміністрація морських портів України" в особі Іллічівської філії ДП "АМПУ" та ТОВ "Портінвест Лоджистік" було укладено додаткову угоду № 2 до договору, відповідно до якої сторонами були внесені зміни до розділу 3 договору - Порядок розрахунків. Сторони домовились виключити з тексту договору п. 3.4 та відповідно змінити нумерацію подальших пунктів цього розділу; змінити вільні тарифи Адміністрації, за якими Агент сплачує послуги Адміністрації. Також у відповідності до п. 9 додаткової угоди строк дії договору було продовжено до 31.12.2015р.

10.08.2015 р. між сторонами було укладено додаткову угоду до договору, відповідно до якої сторони домовились четвертий абзац п. 3.7 договору викласти в наступній редакції: „Агент здійснює оплату рахунків Адміністрації не пізніше 8 банківських днів з моменту виставлення рахунку. Оплату рахунків проводити згідно банківських реквізитів вказаних виключно у рахунку.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, в період з жовтня 2014р. по жовтень 2015р. судно „ZEALAND JULIANA BV (прапор Белізу) під агентуванням ТОВ "Портінвест Лоджистік" здійснювало каботажні перевезення з перебуванням в акваторії Іллічівського морського порту.

На оплату портових зборів (з урахуванням виконання судном каботажних перевезень) відповідачу ТОВ „Портінвест Лоджистік було вручено відповідні рахунки на загальну суму 37102,52 дол. США.

Вказані рахунки сплачені ТОВ "Портінвест Лоджистік" в повному обсязі.

Крім того, згідно п. 3.10 договору, в редакції протоколу узгодження розбіжностей від 31.12.2013р., між позивачем та відповідачем ТОВ "Портінвест Лоджистік" було складено відповідні акти приймання-здачі наданих послуг.

Матеріали справи свідчать, що 22.10.2015р. позивач, вважаючи, що корабельний збір має бути сплачений за ставками, встановленими для суден закордонного плавання, виставив інші рахунки, а саме: № 03/2 537Р від 22.10.2015 р., № 03/3 382Р від 22.10.2015 р., № 03/3 868Р від 22.10.2015 р., № 03/4 826Р від 22.10.2015 р., № 03/5 947Р від 22.10.2015 р., № 03/7 933Р від 22.10.2015 р., № 03/8 318Р від 22.10.2015 р., № 03/8 721Р від 22.10.2015 р., № 03/9 238Р від 22.10.2015 р., № 03/10 157Р від 22.10.2015 р., № 03/10 197Р від 22.10.2015 р., № 03/10 502Р від 22.10.2015 р., № 03/11 186Р від 22.10.2015 р., № 03/11 783Р від 22.10.2015 р., № 03/12 144Р від 22.10.2015 р., № 03/12 436Р від 22.10.2015 р., № 03/12 720Р від 22.10.2015 р., № 03/13 638Р від 22.10.2015 р., № 03/14 021Р від 22.10.2015 р., на загальну суму 163683,94 дол. США.

Таким чином, позивач стверджує, що відповідачі зобовязані сплатити донарахований корабельний збір у сумі 126581,42 дол. США, що є різницею між донарахованим позивачем і сплаченим відповідачем (163683,94 дол. США - 37102,52 дол. США).

У позовній заяві позивач посилається на положення ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, за якими якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, а боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи те, що умовами договору не передбачено строку для оплати в разі донарахування портових зборів, позивач вважає, що у відповідності до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України має право висунути таку вимогу у будь-який час, а боржник повинен сплатити кошті протягом 7 днів з моменту отримання вимоги.

Виходячи зі змісту укладеного між сторонами договору, позивач вказує, що відповідач - ТОВ "Портінвест Лоджистік" не тільки взяв на себе обов'язки по договору щодо оплати послуг, а прийняв на себе зобов'язання гарантувати виконання угоди, укладеної ним в інтересах судновласника, якого він представляє (делькредере), тобто виступив поручителем. За таких обставин, позивач вважає правомірним предявити вимогу про солідарне стягнення заборгованості з агента та судновласника.

Проте, за твердженнями позивача, в порушення ч. 2 ст. 530 ЦК України грошових коштів ні від агента (представника судновласника), ні від судновласника на рахунок Адміністрації не надійшло, що стало підставою для звернення позивача до суду із заявленим позовом про стягнення 126581,42 дол. США.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Відповідно до статті 26 Конвенції Організації Обєднаних Націй з морського права 1982 року, ратифікованої Законом України Про ратифікацію Конвенції Організації Обєднаних Націй з морського права 1982 року та Угоди про імплементацію Частини ХІ Конвенції Організації Обєднаних Націй з морського права 1982 року №728-ХІV від 03.06.1999 року, іноземне судно, що проходить через територіальне море, може обкладатись тільки зборами в оплату за конкретні послуги, надані такому судну.

Частинами 1, 2 та 3 статті 22 Закону України Про морські порти України передбачено, що у морському порту справляються такі портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний. Використання коштів від портових зборів допускається виключно за їх цільовим призначенням. Фінансування утримання гідротехнічних споруд в об'ємах, необхідних для підтримання їх паспортних характеристик, здійснюється за рахунок портових зборів, що справляються у морських портах, де розташовані такі гідротехнічні споруди.

Розміри ставок портових зборів для кожного морського порту встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, відповідно до затвердженої нею методики.

Порядок справляння, обліку та використання коштів від портових зборів, крім використання коштів від адміністративного збору, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту. Кошти від адміністративного збору використовуються відповідно до закону. Портові збори сплачуються Адміністрації морських портів України, крім випадків, визначених цим Законом.

Відповідно до положень статті 116 Кодексу торгівельного мореплавства України у морському порту або поза його територією як постійні представники судновласника діють агентські організації (морський агент), які за договором морського агентування за винагороду зобов'язуються надавати послуги в галузі торговельного мореплавства. При виконанні договору морського агентування морський агент, що діє від імені судновласника, може також діяти на користь іншої договірної сторони, якщо вона його на те уповноважила і якщо судновласник не заперечує.

Частиною 1 статті 117 Кодексу торгівельного мореплавства України передбачено, що морський агент виконує формальності та дії, пов'язані з прибуттям, перебуванням і відходом судна, допомагає капітану судна у налагодженні контактів з адміністрацією морського порту і службою капітана морського порту, власником морського терміналу, підприємствами, установами, організаціями, що надають спеціалізовані послуги, портовими операторами, місцевими органами виконавчої влади, в організації постачання і обслуговування судна в порту, оформляє митні документи та документи на вантаж, інкасує суми фрахту та інші суми для оплати вимог судновласника, що виникають з договору перевезення, сплачує за розпорядженням судновласника і капітана судна суми, пов'язані з перебуванням у порту, залучає вантажі для морських ліній, здійснює збір фрахту, експедирування вантажу, наймання екіпажів для роботи на суднах, виступає від імені вантажовласника, а також договірною стороною учасників перевезення вантажів у прямому змішаному сполученні.

Процедура справляння портових зборів та розміри ставок портових зборів в України встановлені Порядком справляння та розмірів ставок портових зборів, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 № 316, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.06.2013 року за № 930/23462, пунктами 1.2, 1.3 якого передбачено, що згідно з частинами третьою - п'ятою статті 22 Закону України Про морські порти України портові збори сплачуються Адміністрації морських портів України, крім випадків, визначених цим Законом, а саме: причальний збір справляється на користь власника причалу, а якщо причал перебуває у користуванні - на користь відповідного користувача; канальний збір справляється на користь власника каналу; корабельний збір справляється на користь користувача портової акваторії, а також власника операційної акваторії причалу (причалів), збудованої до набрання чинності Законом України Про морські порти України. Портові збори (корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний) справляються в морських портах із суден і плавучих споруд, що плавають під Державним Прапором України та іноземними прапорами, за групами згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Кодекс торгівельного мореплавства України визначає, зокрема, такі види морських перевезень - каботажне та міжнародне, відповідно і ставки портових зборів, визначені у додатках 2-6 до вказаного Порядку, є різними для суден у закордонному плаванні та суден у каботажному плаванні.

Статтею 132 Кодексу торгівельного мореплавства України передбачено, що перевезення між портами України й іноземними портами можуть здійснюватися як суднами, що плавають під Державним прапором України, так і за умови взаємності суднами, що плавають під іноземним прапором.

При цьому, статтею 133 Кодексу торгівельного мореплавства України визначено, що за договором морського перевезення вантажу перевізник або фрахтівник зобов'язується перевезти доручений йому відправником вантаж з порту відправлення в порт призначення і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (одержувачу), а відправник або фрахтувальник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до частини першої статті 97 Митного кодексу України під каботажем розуміється перевезення українських та іноземних товарів шляхом завантаження їх на морське (річкове) судно в одному пункті на митній території України і транспортування в інший пункт території України, де здійснюватиметься їх вивантаження. При цьому товари, ввезені на митну територію України морським (річковим) судном, допускаються до каботажного перевезення між органами доходів і зборів або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів після їх перевантаження на інше морське (річкове) судно, що ходить під прапором України, або, за умови отримання на це дозволу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, на іноземне судно.

Визначення судно закордонного плавання міститься у пункті 54 частини 1 статті 4 Митного кодексу України, згідно з яким судно закордонного плавання українське або іноземне судно, яке здійснює міжнародні перевезення товарів та/або пасажирів та прибуває на митну територію України або вибуває за її межі.

Пунктом 2.4 наказу Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 р. № 316 про портові збори передбачено, що ставки корабельного збору для суден у каботажному плаванні застосовуються тільки для суден, що виконують рейси у каботажному плаванні під Державним Прапором України.

Відповідно до статті 9 Митного кодексу України, митною територією є територія України, зайнята сушею, територіальне море, внутрішні води і повітряний простір, а також території вільних митних зон, штучні острови, установки і споруди, створені у виключній (морській) економічній зоні України, на які поширюється виключна юрисдикція України.

Відтак, судна, завантажені чи розвантажені в нейтральних водах Чорного моря, тобто за межами митної території України із оформленням відповідних маніфестів та коносаментів, є суднами закордонного плавання, що здійснюють міжнародні перевезення, про що свідчать митні декларації.

Таким чином, у розумінні Кодексу торгівельного мореплавства України міжнародним морським перевезенням вантажу є перевезення вантажу між портами України й іноземними портами, а каботажним морським перевезенням вантажу є перевезення вантажу між портами України.

Згідно статті 131 Кодексу торговельного мореплавства України перевезення між портами України здійснюються суднами, що плавають під Державним прапором України, а також суднами, що плавають під іноземним прапором за умови одержання на це дозволу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері транспорту.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено колегією суддів, згідно листа Міністерства інфраструктури України від 24.11.2014 р. № 12821/4/10-14 судну „ZEALAND JULIANA BV (прапор Белізу) надано дозвіл на каботажні перевезення між портами Миколаївської, Южненської, Іллічівськом, Одеської, Бердянської та Маріупольської філій ДП „Адміністрація морських портів України терміном з 20.12.2014р. по 20.03.2015р.

Також встановлено, що згідно каботажних коносаментів наведене судно здійснювало каботажні перевезення між портами України без заходу у порти інших держав.

Відповідно до пункту 2.2. наказу Міністерства інфраструктури України № 316 судно, що заходить в акваторію відповідного морського порту, звільняється від сплати корабельного збору у таких випадках:

- здійснення процедур, пов'язаних з пропуском через державний кордон України, без виконання вантажних операцій (крім суден, що заходять у морські порти для надання послуг за договором морського перевезення пасажирів або договором морського круїзу);

- постановки на якір без виконання у цьому морському порту вантажних (пасажирських) операцій у зв'язку з очікуванням проходу до іншого морського порту.

Від сплати корабельного збору звільняються судна груп Д та Е.

При цьому у відповідності до п.2.4 наказу Міністерства інфраструктури України №316 ставки корабельного збору для суден у закордонному плаванні застосовуються незалежно від того, під яким прапором вони плавають. Ставки корабельного збору для суден у каботажному плаванні застосовуються тільки для суден, що виконують рейси у каботажному плаванні під Державним Прапором України.

Водночас, пунктом 1.11 Порядку встановлено, що державна належність судна і відповідно наданий йому статус під час справляння портових зборів визначаються за прапором, під яким це судно плаває, незалежно від того, хто є його власником і хто його використовує.

Проаналізувавши вищевикладені правові норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для застосовування до внутрішніх (каботажних) перевезень ставки корабельного збору, встановленої для міжнародних перевезень, так як обовязковою умовою для застосування ставки такого збору є факт заходу судна у закордонний порт, тоді як захід належного відповідачу - компанії „ZEALAND JULIANA BV судна до іноземного порту з матеріалів справи не вбачається.

Крім того, пунктом 1.4 Наказу №316 визначено, що сплата портових зборів здійснюється до виходу судна з морського порту, що, в свою чергу, виключає можливість донарахування портових зборів після виходу судна з порту.

Судова колегія зазначає, що виставлені позивачем рахунки відповідно до умов договору про агентування суден від 31.12.2013 року №460-Па-ІЛФ-13 були сплачені відповідачем-1 у повному обсязі.

Натомість донарахування будь-яких до сплачених сум додаткових платежів у вигляді корабельного збору за ставками у закордонному плаванні згідно умов укладеного договору є необґрунтованим.

Відтак, доводи позивача про те, що донарахований ним корабельний збір за захід наведеного судна компанії „ZEALAND JULIANA BV до Іллічівського морського порту підлягає солідарному стягненню з відповідачів, є безпідставними.

Крім того, судова колегія зазначає, що справляння портових зборів здійснюється виключно за ставками, визначеними законодавством, при цьому ставка корабельного збору для суден, що здійснюють каботажні перевезення під іноземним прапором, не встановлена.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, судова колегія вважає, що позовні вимоги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Іллічівської філії ДП „Адміністрація морських портів України задоволенню не підлягають.

За таких обставин, проаналізувавши всіх обставини справи, приймаючи до уваги вищевикладені висновки, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції було ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, відтак, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відтак, Одеський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення Господарського суду Одеської області від 10.04.2017р. по справі №916/4481/15 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Іллічівської філії ДП „Адміністрація морських портів України без задоволення.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області від 10.04.2017р. по справі №916/4481/15 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду України.

Повний текст постанови складений і підписаний 22.01.2018р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Колоколов С.І.

Суддя Головей В.М.