УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

11.01.2018Справа №921/758/17-г/8

Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В.В., розглянувши заяву Приватного підприємства «МДС Збаразький сирзавод» про забезпечення позову

за позовною заявою Приватного підприємства «МДС Збаразький сирзавод», м. Збараж

до відповідача 1: Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк», м. Луцьк;

відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арбо Фінанс», м. Київ

про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «МДС Збаразький сирзавод» звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арбо Фінанс» про визнання недійсним договору №2017-08-08-000059 про відступлення прав вимоги, який укладений 20.09.2017 між Публічним акціонерним товариством «Західінкомбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арбо Фінанс» в частині передачі права вимоги за договором іпотеки, який укладений 16.01.2008 між Приватним підприємством «МДС Збаразький сирзавод» та Публічним акціонерним товариством «Західінкомбанк», серія та номер: 188, посвідчений приватним нотаріусом Збаразького районного нотаріального округу Тернопільської області Джулою О.М.

Разом з позовною заявою Приватне підприємство «МДС Збаразький сирзавод» подало до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 18.12.2017 позовну заяву Приватного підприємства «МДС Збаразький сирзавод» направлено за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

09.01.2017 матеріали позовної заяви та заява про забезпечення позову, подані Приватним підприємством «МДС Збаразький сирзавод», надійшли до Господарського суду міста Києва.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2018 справу №921/758/17-г/8 передано для розгляду судді Князькову В.В.

Відповідно до частини 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву Приватного підприємства «МДС Збаразький сирзавод» про забезпечення позову, господарський суд зазначає наступне.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позов. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема: забороною відповідачу вчиняти певні дії (п. 2); забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання (п. 4); іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини (п. 10).

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення або порушення прав або інтересів заявника не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Як вбачається зі змісту заяви позивача, останній просить суд забезпечити позов шляхом заборони вчиняти будь-які дії, зокрема спрямовані на обтяження борговими та іншими зобов'язаннями (передача в заставу, заклад), в тому числі відчужувати будь-яким доступним способом чи передавати права володіння, користування чи розпорядження щодо нерухомого майна - будівлі сирзаводу за адресою: Тернопільська обл., Збаразький район, м. Збараж, вул. М. Грушевського, буд. 145а, власником якої є Приватне підприємство «МДС Збаразький сир завод» та яка є об'єктом обтяження за іпотечним договором.

При цьому, позивачем у прохальній частині заяви про забезпечення позову не вказано, якій саме особі (одному з відповідачів, обом відповідачам або іншій особі) належить заборонити вчиняти дії, а також не додано до заяви жодного доказу на підтвердження обґрунтованості своїх вимог.

Одночасно з цим, враховуючи суб'єктний склад сторін, предмет та підстави заявленого позову, приймаючи до уваги пояснення позивача, викладені у заяві про забезпечення позову, господарським судом надано оцінку доводам заявника та встановлено, що заявлений захід забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, не відповідає змісту заявленої позовної вимоги.

У даному випадку господарський суд виходить з того, що вказані позивачем обставини про потенційну можливість звернення стягнення на іпотечне майно не підтверджують, що невжиття заходів забезпечення шляхом заборони вчиняти дії щодо такого майна може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у справі про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги.

Предметом спірного договору є відступлення відповідачем 1 на користь відповідача 2 прав вимоги за кредитним договорами, договорами поруки, застави, іпотеки згідно з переліком, викладеним у Додатку №1 до цього договору. Вказаний перелік у матеріалах позовної заяви відсутній, у зв'язку з чим судом не може пересвідчитись в тому, що нотаріально посвідчений договір іпотеки від 16.01.2008, який укладений між позивачем та відповідачем 1, включено до такого переліку. Також судом враховано, що у пункті 1 спірного договору відповідачі домовились, що відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, застави, які були посвідчені нотаріально, відбувається за окремими договорами (а не за договором щодо недійсності якого виник даний спір), які укладаються між сторонами одночасно з укладеннями цього договору та підлягають нотаріальному посвідченню.

Доказів вчинення відповідачами, зокрема Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арбо Фінанс», дій, які спрямовані на порушення або неможливість поновлення прав позивача, матеріали позовної заяви також не містять.

Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що невжиття заявленого позивачем заходу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Також судом прийнято до уваги, що частиною 7 статті 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що не допускається забезпечення позову у справах, відповідачем у яких є неплатоспроможний банк або Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом: накладення арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; заборони відповідачу, його посадовим особам вчиняти певні дії.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2767 від 29.06.2017 було продовжено строки здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» на один рік до 22.07.2018 включно, продовжено повноваження ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Західінкомбанк» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами ОСОБА_2 на один рік до 22.07.2018 включно.

Тобто, станом на дату подання заяви про забезпечення позову та її розгляду один з відповідачів у справі - Публічне акціонерне товариство «Західінкомбанк» віднесений до неплатоспроможних банків та перебуває у процедурі ліквідації, що було прийнято судом до уваги з огляду на невизначення позивачем особи, які належить заборонити вчиняти дії.

Враховуючи викладене вище, приймаючи до уваги, що позивачем не було наведено достатніх належних, допустимих та достатніх доказів наявності обставин, з якими Господарський процесуальний кодекс України пов'язує можливість вжиття заходів забезпечення позову, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Приватного підприємства «МДС Збаразький сирзавод» про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський протягом десяти днів з дня її підписання.

Суддя В.В. Князьков