ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"16" січня 2018 р. Справа № 917/1716/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А. , суддя Тарасова І. В.

за участі секретаря судового засідання Марченко В.О.

за участі представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - Борисова Д.В. (наказ №24 від 12.01.2018),

третіх осіб - не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №3632 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 06.11.2017 у справі № 917/1716/16 (повне рішення складено та підписано 10.11.2017, колегія суддів у складі: головуючий суддя Безрук Т.М., суддя Киричук О.А., суддя Ореховська О.О., повне рішення складено 10.11.2017)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування", м.Київ,

до Приватного підприємства "Білоцерківська агропромислова група", с.Білоцерківка, Полтавська область,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1) Приватне підприємство "Агрофірма Баса", с.Драниця, Чернівецька область,

2) Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", м.Київ,

3) ОСОБА_2 с.Старомлинівка, Донецька область,

про стягнення 963546,00 грн,

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2016 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Білоцерківська агропромислова група" 963546,00 грн страхового відшкодування в порядку регресу та 14453,20 грн судового збору.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 06.11.2017 позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 963546,00 грн страхового відшкодування в порядку регресу, 14453,19 грн судового збору.

Відповідач з рішенням місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

19.12.2017 до суду від відповідача надійшло клопотання (вх.№13132), в якому відповідач просив:

1.Призначити у справі №917/1716/16 судову технічну експертизу документів, а саме, договору добровільного страхування наземного транспорту №гк62289а5ф.15 в редакції якого ліміт відповідальності згідно з умовами договору встановлено в розмірі 1 807 096,00 грн.

2.Проведення технічної експертизи документів доручити Харківському НДІ судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса (Україна, м. Харків, вул. Золочгвська, 8а).

3.На розгляд та вирішення судовій експертизі поставити наступні питання:

- Чи відповідає давність виконання документа, вказаній на ньому даті?

- Яка давність нанесення відбитків печатки в документі ПрАТ «Страхова Компанія» та ПП «Агрофірма Баса»?

4.На час проведення судової технічної експертизи документів зупинити провадження у справі № 917/1716/16.

5.Оплату судової технічної експертизи документів гарантує.

20.12.2017 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№13243), в якому позивач проти апеляційної скарги заперечував, посилаючись на те, що доводи апелянта щодо звіту, складеного ФОП Румянцевим С.Л., він вважає недоречними через те, що під час судового засідання була проведена незалежна судова експертиза, яка по своїй суті не суперечить експертизі, проведеною позивачем під час розрахування суми збитку.

Відповідно до експертизи, проведеною ФОП Румянцевим С.Л., відношення вартості відновлювального ремонту до дійсної вартості становить 1303555,42/1807096*100 = 72%. Що підпадає під пп.1 п. 20 і визначає як повну загибель ТЗ.

Відповідно до незалежної судової експертизи, проведеної під час судового засідання, вартість відновлювального ремонту становить 1015771, 42 грн. В той же час різниця між страховою сумою, встановленою на відповідний річний період дії договору, в якому трапилась подія, та вартість залишків ТЗ становить 1807096 - 793 550 = 1013546 грн. Тобто, вартість відновлювального ремонту є більшою, ніж різниця між страховою сумою та залишками, що підпадає під визначення повної загибелі ТЗ, відповідно до пп.2 п.20 договору. Тобто, в будь-якому випадку правильно, що розрахунок страхового відшкодування складався за алгоритмом повна загибель ТЗ, тобто за п. 25.8 договору.

Як зазначив позивач, він при розрахунку страхового відшкодування керувався договором з лімітом відповідальності 1807096,00 грн, що підтверджується документами, наявними в матеріалах справи, а саме розрахунком страхового відшкодування та страховим актом та платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування.

Крім того, як зазначив позивач, згідно з п.25.1 страхове відшкодування виплачується страховиком на підставі повідомлення про подію, заяви на виплату відшкодування і страхового акту. Тобто, основним документом є страховий акт, а не розрахунок, який є внутрішньобухгалтерським документом. Відповідно до страхового акту, сума несплачених страхових платежів складає 28 687, 65 грн. До настання страхового випадку страховик сумлінно сплачував страхові платежі. Останнім страховий платіж, зафіксований цим актом, був здійснений 05.04.2016. Сам же страховий акт був складений 11.05.2016, в той час як кінцевою датою сплати страхового платежу є 10.05.2016. Фактично, страховиком було здійснено цей платіж, але ця інформація не встигла надійти з банку, пройти бухгалтерську звітність і відобразитись в страховому акті складеному на наступний день.

Таким чином, як зазначив позивач, 28 687, 65 грн (сума не сплачених страхових платежів з страховим актом) є сумою платежів, за травень (платіж за який не встиг відобразитись), червень і липень, які ще не настали на момент підписання страхового акту. Тому в ньому і зазначено, що страховиком за цей річний період було не доплачено 28 687,65 грн, що складає 114750,60 (річна вартість договору) - сплачені страхові платежі (86062,95 грн).

Враховуючи викладене, позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та клопотання про проведення судової технічної експертизи документів.

Позивач та треті особи у судове засідання не з'явились, про причини не з'явлення суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи ухвалою суду від 19.12.2017.

З метою повного всебічного та об'єктивного розгляду справи, колегія суддів вважає, що розгляд справи слід відкласти.

Керуючись статтями 195, 216, 234, 270 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

1.Розгляд справи відкласти на 23.01.18 об 11:30 год. у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань № 104 .

2. Зобов'язати позивача у строк до 19.01.2018 надати суду апеляційної інстанції оригінал договору добровільного страхування наземного транспорту №гк62289а5ф від 06.07.2015, копія якого додана до позовної заяви.

3. Запропонувати позивачу у строк до 19.01.2018 надати суду апеляційної інстанції письмові пояснення щодо повноважень ТОВ "Старк Україна" на звернення до суду в інтересах Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" з посиланням на наявні в матеріалах справи документи за договором добровільного страхування наземного транспорту rk62289а5ф від 06.07.2015.

4. Попередити сторони у справі, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Білоусова Я.О.

Суддя Пуль О.А.

Суддя Тарасова І. В.