РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року Справа № 918/1890/13

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В. , суддя Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Вох В.С.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2 ( пред., дов. у справі)

відповідача: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ( пред., дов. у справі)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс"

на рішення господарського суду Рівненської області, ухваленого 21.07.16р. у складі суддів

( головуючий суддя Романюк Р.В., судді - Політика Н.А., Пашкевич І.О.) у м. Рівному, повний текст складено 26.07.16р.

у справі № 918/1890/13

за позовом ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс"

до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк"

про визнання недійсним договору іпотеки

та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк"

до ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс"

про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 21.07.2016р. у справі № 918/1890/13 (головуючий суддя Романюк Р.В., судді Політика Н.А., Пашкевич І.О.) в задоволенні первісного позову ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" про визнання недійсними договору мультивалютної невідновлюваної кредитної лінії № 80-07 від 17.07.2007р. та договору іпотеки нерухомого майна № 80-001 від 17.07.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 3238 відмовлено; зустрічний позов Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" (33014, м. Рівне, вул. Княгині Ольги, 8, ) перед Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г, ) за договором мультивалютної невідновлюваної кредитної лінії № 80-07 від 17.07.2007р., яка складає: 2907310,73 гривень, з яких: заборгованість за кредитом - 2656788,89 грн; заборгованість за процентами - 32770,06 грн; втрати від інфляції за несплату процентів - 628,28 грн; 3% річних за несплату процентів - 266,35 грн; пеня за несплату процентів - 1 368,19 грн; 3% річних за непогашення кредиту - 91,70 грн; пеня за непогашення кредиту - 397,26 грн; неустойка - 215000,00 грн. та 761312,75 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 755000,00 дол. США; заборгованість за процентами 6 081,37 дол. США; 3% річних за несплату процентів - 14,49 дол. США, пеня за несплату процентів - 72,67 дол. США; 3% річних за непогашення кредиту - 27,04 дол. США; пеня за непогашення кредиту - 117,18 дол. США, звернено стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки нерухомого майна № 80-001 від 17.07.2007р., посвідченим Приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованим в реєстрі за № 3238, а саме: нежитлові приміщення цокольного поверху, 1-го та 2-го поверхів, загальною площею 2162,7 кв.м, що знаходяться за адресою: місто Рівне, вулиця Княгині Ольги, 8 та належать ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" (33014, м. Рівне, вул. Княгині Ольги, 8, ); визначено спосіб реалізації предмета іпотеки: проведення прилюдних торгів, з початковою ціною реалізації предмета іпотеки - 41149100 грн.; стягнуто з ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" (33014, м. Рівне, вул. Княгині Ольги, 8, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г, ) 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору та 7272 (сім тисяч двісті сімдесят дві) грн. 00 коп. витрат за проведення судових експертиз; в решті зустрічного позову відмовлено.

ПАТ "Державний ощадний банк України" не погодився з рішенням суду в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог щодо передачі предмету іпотеки в управління та повязаних з ними вимог, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 21.07.2016р. в частині часткового задоволення зустрічної позовної заяви ПАТ "Державний ощадний банк України" до ТОВ "Укренергоресурс" про звернення стягнення на предмет іпотеки і прийняти нове рішення про задоволення зустрічного позову в повному обсязі.

Апелянт ПАТ "Державний ощадний банк України" вважає рішення в оскаржуваній частині прийнятим судом першої інстанції за неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, які суд визнав доведеними; невідповідності висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; прийнятим з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Крім цього, ПАТ "Державний ощадний банк України" зазначив, що умова щодо можливості передачі предмета іпотеки в управління Іпотекодержателю передбачена ст.ст. 34, 39 Закону України "Про іпотеку" та п. 6.3. іпотечного договору, тому вважає, що судом першої інстанції було необґрунтовано відмовлено у задоволенні решти позовних вимог.

В свою чергу, ТОВ "Укренергоресурс" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення господарського суду Рівненської області від 21.07.2016р. у справі №918/1890/13 скасувати; прийняти нове рішення, яким первісний позов задовольнити повністю, а в задоволенні зустрічного позову - відмовити.

На думку, ТОВ "Укренергоресурс" рішення суду першої інстанції є незаконним, оскільки висновок суду щодо дійсності оспорюваних правочинів не відповідає обставинам справи та наданим суду доказам. Вважає, що сторонами не було досягнуто згоди по істотним умовам договору мультивалютної невідновлюваної кредитної лінії № 80-07 від 17.07.2007р. під час його укладання, оскільки існує дві відмінні між собою за змістом редакції кредитного договору, які регулюють різні правовідносини. Надані банком платіжні та інші документи є неналежними доказами, оскільки не доводять операції з надання грошових коштів в кредит. Сплата ТОВ "Укренергоресурс" на користь банку грошових коштів відбувалася в погашення звичайних боргових зобов'язань, які не є кредитними.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2016 року у справі № 918/1890/13 в задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" відмовлено повністю.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" задоволено частково.

Рішення господарського суду Рівненської області від 21.07.16 р. у справі № 918/1890/13 скасовано в частині часткового задоволення зустрічного позову.

Прийнято в цій частині нове судове рішення, яким в задоволенні зустрічного позову Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" відмовлено повністю. В решті рішення суду залишено без змін.

Додатковою постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 06.12.2016 року у даній справі 06.12.2016 року достягнуто з Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м.Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12-Г, ) в особі філії Рівненське обласне управління АТ "Ощадбанк" (33000, м. Рівне, вул. С. Петлюри, 16) до Державного бюджету України 7570,20 грн. судового збору за подання апеляційної скарги. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м.Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12-Г, ) в особі філії Рівненське обласне управління АТ "Ощадбанк" (33000, м. Рівне, вул. С. Петлюри, 16) на користь ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" (33014, м. Рівне, вул. Княгині Ольги, 8, ) 80388,00 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги на рішення господарського суду Рівненської області від 21.07.2016 р. у справі № 918/1890/13.

В свою чергу, постановою Вищого господарського суду України від 13.03.2017 року у справі № 918/1890/13 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" задоволено частково.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2016 у справі № 918/1890/13 скасовано в частині скасування рішення господарського суду Рівненської області від 21.07.2016 про часткове задоволення зустрічного позову і прийняття нового рішення про відмову в задоволенні зустрічного позову ( в частині звернення стягнення на предмет іпотеки).

Справу в цій частині направлено на новий розгляд до Рівненського апеляційного господарського суду. В іншій частині постанову Рівненського апеляційного господарського суду 24.11.2016 залишено без змін.

Зокрема, суд касаційної інстанції у своїй постанові вказав, що суд апеляційної інстанції залишив без змін рішення місцевого суду в частині відмови у задоволенні первісного позову, однак з інших мотивів. Так, суд апеляційної інстанції виходив з того, що спірні договори є неукладеними, а тому не можуть бути визнані недійсними. Колегія суддів вважає висновки апеляційного суду помилковими, та такими, що зроблені без урахування усіх встановлених обставин справи.

Апеляційний суд, вдавшись виключно до аналізу лише двох первинних редакцій Кредитного договору, так і не встановив істотності розбіжностей в цих редакціях, які дозволили б дійти достовірного висновку про відсутність всіх необхідних умов, визначених як обовязкові для кредитного договору.

Колегія суддів касаційної інстанції відзначила, що існування позадоговірних відносин з кредитування чи надання позики між банком та позичальником (на що послався апеляційний суд) не передбачено законодавством, оскільки такі відносини мають в обов'язковому порядку оформлюватись відповідним договором.

Крім того, вказала, що зробивши помилкові висновки щодо не укладення спірних договорів, суд апеляційної інстанції фактично не перевірив законності та обґрунтованості рішення місцевого господарського суду в частині зустрічного позову. Зазначене унеможливлює перегляд рішення суду першої інстанції в цій частині касаційним судом з урахуванням принципу стадійності перегляду судових рішень.

Колегія суддів касаційної інстанції окремо відзначила, що апеляційним судом була частково задоволена апеляційна скарга ТОВ "Укренергоресурс" та скасовано рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення зустрічного позову, прийнято в цій частині нове рішення, яким в задоволені зустрічного позову відмовлено повністю, в решті рішення залишено без змін. За таких обставин суд апеляційної інстанції додатковою постановою від 06.12.2016 стягнув з відповідача (за первісним позовом) на користь позивача (за первісним позовом) 80.388,00 грн. судового збору, а також на користь Державного бюджету України 7.570,20 грн. недоплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Оскільки колегія суддів скасовує справу в частині зустрічного позову з направленням її у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, то за результатами нового розгляду апеляційний суд має здійснити новий розподіл судових витрат ( а.с.66-74, т.6).

24.03.2017 року ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду з урахуванням ухвали від 13.06.2017 року (про виправлення описки) апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" прийняті до провадження в складі колегії суддів : головуюча суддя - Олексюк Г.Є. , судді Василишин А.Р., Філіпова Т.Л. ( а.с.77-79, т.6).

В подальшому, розпорядженням керівника апарату від 13.06.2017 року у зв'язку перебуванням у відпустці судді Василишина А.Р. та відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді призначено автоматичну зміну складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 25.04.2017 року визначено склад колегії суддів: головуюча суддя - Олексюк Г.Є., суддя - Філіпова Т.Л., суддя - Гудак А.В.

11.05.2017 року (вх. 13166/17) ТОВ "Укренергоресурс" подало заперечення на апеляційну скаргу АТ "Ощадбанк", в яких вказує, що зустрічний позов банку є необґрунтованим та безпідставним, а отже не підлягає до задоволення.

Вказує, що в матеріалах справи містяться дві різні редакції договору мультивалютної невідновлюваної кредитної лінії № 80-07 від 17.07.2007 року, які за своїм змістом відмінні одна від одної.

На думку ТОВ "Укренергоресурс" його правовідносини з АТ "Ощадбанк" є позадоговірними, а тому не можна керуватись договором мультивалютної невідновлюваної кредитної лінії № 80-07 від 17.07.2007 року у жодній із редакцій.

Натомість, з наданих АТ "Ощадбанк" пояснень вбачається, що він у правовідносинах з ТОВ "Укренергоресурс" керувався редакцією кредитного договору, яка знаходиться в нотаріальній справі приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6, який посвідчував договір іпотеки нерухомого майна №80-001 від 17.07.2007 року, що укладався між сторонами в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, копія якого була долучена до матеріалів справи на арк. 45-51 т. З, а не тією, що була долучена додатком до зустрічної позовної заяви.

Наголосив, що як доказ порушення кредитних зобов'язань, АТ "Ощадбанк" посилається на порушення умов договору мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії № 80-07 від 17 липня 2007 року в редакції, залученій до матеріалів справи на арк. 7-13 т. 2, яку подано додатком до зустрічної позовної заяви, яка відмінна за змістом редакції договору, що знаходиться в матеріалах нотаріальної справи приватного нотаріуса ОСОБА_6 Вважає, що АТ "Ощадбанк" поклало в основу свого позову редакцію договору від якої фактично відмовилось.

Вважає помилковими твердження банку про несуттєві відмінності в різних редакціях договору, оскільки факт наявності двох різних редакцій вже свідчить про відсутність погодження сторонами його умов.

На переконання ТОВ "Укренергоресурс", ПАТ "Ощадбанк", обґрунтовуючи свої вимоги до ТОВ "Укренергоресурс", послався, як на підставу позову, на неналежний доказ і протягом усього розгляду справи підставу зустрічного позову не змінив.

Вказує, що суд першої інстанції, в порушення ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України, досліджуючи фактичні обставини справи і вирішуючи спір за зустрічним позовом АТ "Ощадбанк" до ТОВ "Укренергоресурс" про звернення стягнення на предмет іпотеки, керувався неналежними доказами, що призвело до винесення незаконного рішення.

11.05.2017 року ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду у даній справі відмовлено ПАТ "Рівнебуд" у залученні до участі у справі в якості третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ( а.с. 142-145, т.6).

01.06.2017 року (вх. 15888/17) АТ "Ощадбанк" в додаткових поясненнях на заперечення представника ТзОВ "Укренергоресурс" вказав, що ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" рішення господарського суду Рівненської області від 21.07.2016 та Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2016 в касаційному порядку "не оскаржувало, таким чином погодившись із позицією судів, щодо відмови у задоволенні первісного позову".

Вказує, що стосується відмінностей у редакції двох договорів мультивалютної відновлюваної кредитної лінії № 80-07 від 17.07.2007 року , то з цього питання колегія Вищого господарського суду України у постанові від 13.03.2017 року зробила висновки, що сторони неодноразово змінювали та доповнювали Кредитний договір, про що було укладено низку Додаткових договорів: № 1 від 17.10.2007, №2 27.12.2007, № 3 від 30.04.2008, № 4 від 30.07.2008, № 5 від 31.07.2008, № 6 від 29.12 № 7 від 28.09.2009, № 8 від 29.09.2010 та № 9 від 27.09.2011.

З урахуванням внесених змін та доповнень до Кредитного договору банк зобов'язується надати на умовах цього Договору, а Позичальник зобов'язується отримувати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим Договором строки Кредит з Лімітом 990 000,00 (дев'ятсот дев'яносто тисяч) доларів США та 3 500 000,00 (три мільйони п'ятсот тисяч) гри. та сплатити проценти за користування Кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до пункту 1.2 Кредитного договору, з урахуванням внесених змін, гроші надаються у вигляді мультивалютної невідновлюваної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 29.06.2015.

На переконання АТ "Ощадбанк" договір мультивалютної не відновлюваної кредитної лінії № 80-07 від 17.07.2007 необхідно досліджувати із врахуванням додаткових договорів до кредитного договору, де сторонами в подальшому були внесені зміни до істотних умов кредитного договору, в тому числі до договору іпотеки, про що було зазначено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6 при наданні пояснень у суді першої інстанції.

13.06.2017 року ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" на рішення господарського суду Рівненської області від 21.07.2016 року у справі № 918/1890/13 прийнято до провадження в складі колегії суддів: головуюча суддя - Олексюк Г.Є., суддя - Філіпова Т.Л., суддя - Гудак А.В.

Ухвалою 22.06.2017 року Рівненського апеляційного господарського суду призначено у справі №918/1890/13 повторну судову оціночно - будівельну експертизу, проведення якої доручено Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (43001, м. Луцьк, вул. Ч. Хреста, 16) ( а.с. 230-233, т.6)

На вирішення експерта поставлене питання:

- Яка ринкова вартість станом на дату проведення експертизи предмету іпотеки за договором іпотеки нерухомого майна №80-001 від 17.07.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованим в реєстрі за №3238, а саме: нежитлових приміщень цокольного поверху, 1-го та 2-го поверхів, загальною площею 2 162,7 кв.м. що знаходяться за адресою: місто Рівне, вулиця Княгині Ольги, 8, та належить товариству з обмеженою відповідальністю Укренергоресурс (33014, Рівненська область, м. Рівне, вул. Княгині Ольги, 8 )?

В свою чергу, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.06.2017 року зупинено провадження у справі № 918/1890/13 до отримання результатів повторної судової оціночно - будівельної експертизи ( а.с.234-236, т.6).

09.10.2017 року постановою Вищого господарського суду у даній справі касаційну скаргу ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії Рівненського обласного управління АТ Ощадбанк задоволено. Ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 22.06.2017 року скасовано, а справу № 918/1890/13 направлено до Рівненського апеляційного господарського суду для подальшого розгляду ( а.с. 47-51, т.7).

23.10.2017 року ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду поновлено провадження у справі № 918/1890/13 та призначено її розгляд на 22.11.2017 року на 14 год.15 хв. ( а.с. 69-74, т.7).

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.11.2017 року у даній справі відмовлено ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" в задоволенні повторного клопотання про зупинення провадження у справі № 918/1890/13 ( а.с. 109-111, зворот т.7).

08.12.2017 року (вх. № 35628/17) від ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" надійшли письмові пояснення, в яких останній , серед іншого, вказує, що кожна з редакцій кредитного договору не лише не суперечить одна одній, а навпаки - доповнює. Кредитний договір в обох редакціях укладено в одну дату. Кредитний договір в редакції,поданій Банком лише конкретизує валюту, у якій може бути надано кредит -долар США та українська гривня, а також встановлює порядок погашення кредиту у випадку його надання в іноземній валюті, а саме: за курсом на дату надання (5,05 грн. за 1 долар США).

Вказав, що 17.07.2007 р. Банк надав 1 -й транш, розмір якого дорівнює еквівалент не більше 5 млн. гривень, в доларах США, що відповідно за курсом на день видачі склав 990 тис. доларів США.

Редакція кредитного договору, подана ТОВ "Укренергоресурс" (т. 3 а.с. 45-51) за своєю суттю є гривневою, адже не передбачає такої валюти кредитування як долар США.

Крім того, оскільки у листі Позичальника (вх. № 81 від 17.07.2007 р.) відсутнє посилання на кредитний договір, суму і валюту кредиту, то здійснення Банком видачі 1-го траншу кредиту в доларах США, але не більше еквіваленту 5 000 000 гривень свідчить:

- що останній керувався редакцією кредитного договору, що подана ним до суду, зокрема п. 8 розділу "терміни та їх тлумачення" та п. 1.3.;

- позичальник сплачуючи в іноземній валюті проценти за користування 1-м траншом кредиту в розмірі еквівалентному не більше 5 000 000 грн., що на день видачі складало 990 000 доларів США, а згодом і часткове повернення кредиту, акцептував та погодив редакцію договору на підставі якої діяв Банк (т. 1 а.с. 72-78, 134-140, т. 2 а.с. 7-13, т. 3 а.с. 117-123).

У зв"язку з чим, вважає висновок суду першої інстанції про те, що правовідносини між сторонами регулюються виключно редакцією кредитного договору, наявної в матеріалах нотаріальної справи (т. 3 а.с. 45-51), постановлений з порушенням норм процесуального права, зокрема, приписів ст.ст. 32, 33, 42, 43, 54 ГПК України, не відповідає дійсним обставинам справи, у зв'язку з чим не може вважатися законним та справедливим.

Крім того апелянт надав контррозрахунок заборгованості за кредитним договором (додаток 2) та просив врахувати його під час ухвалення рішення у справі.

Виходячи із вказаного контррозрахунку заборгованість Позичальника за кредитним договором складає:

-2 692 310,73 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 2 656 788,89 грн.; заборгованість за процентами 32 770,06 грн.; втрати від інфляції за несплату процентів 628,28 грн.; 3% річних за несплату процентів 266,35 грн.; пеня за несплату процентів 1 368,19 грн; 3% річних за непогашення кредиту 91,70 грн; пеня за непогашення кредиту 397,26 грн; та

-183 646,45 доларів США (990 000-806 353,55), що згідно п. 1.3 договору мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії № 80-07 від 17.07.2007 р. еквівалентно 927 414,57 гривень за курсом 5,05 грн. за 1 долар США,

Суму заборгованості в доларах США зменшено на підставі перерахунку платежів в погашення кредиту та процентів за курсом 5,05 грн. за один долар США. Різницю гривневого еквіваленту в даному розрахунку було спрямовано на погашення тіла кредиту, з урахуванням чого кожний наступний розрахунок процентів здійснювався на зменшений розмір тіла кредиту.

Крім того, вважає помилковим висновок суду першої інстанції про врахування у розрахунку, наданого Банком неустойки в розмірі 215 000,00 грн. у зв'язку з нібито порушенням Позичальником зобов'язання за договором іпотеки, адже постановлений за відсутності жодного в розумінні приписів ГПК України належного та допустимого доказу. Вважає, що Банком не надано жодного доказу на підтвердження факту порушення Позичальником того чи іншого зобов'язання за договором іпотеки. Наголосив, що Банк не навів виду порушення , на підставі якого нарахував неустойку у розмірі 215 000 грн., а тому задоволення вимог Банку в частині неустойки є необґрунтованим.

На думку ТОВ "Укренергоресурс", умови Додаткового договору № 6 в частині фактично виданої та отриманої суми кредиту не створюють правових наслідків, оскільки ним не врегульовано відносини, які виникли та фактично виконані за рік до дати укладення Додаткового договору № 6.

Окрім того, додатковим договором № 6 жодних змін до кредитного договору, в частині виключення умов про погашення кредиту за курсом НБУ на дату надання кредиту (п. 1.3. кредитного договору) - не внесено.

Вважає, що діюча умова п. 1.3. кредитного договору стосовно повернення кредиту за курсом НБУ на дату надання кредиту (5,05 грн. за 1 дол. США), в будь-якому випадку дорівнює гривневому еквіваленту в сумі не більше 5 млн. грн., навіть у випадку якщо б умовами Додаткового договору № 6 було б змінено валюту надання та повернення кредиту.

Стосовно розрахунку заборгованості, який наданий Банком ТОВ "Укренергоресурс" вказує таке.

Так, висновок № 7435 судової-економічної експертизи від 12.12.2014 та висновок № 7184 від 27.08.2015 р. додаткової судової-економічної експертизи містять суперечливі висновки, зокрема судовий експерт по другому питанню вирішив про нібито відповідність наданому Банком розрахунку заборгованості умовам кредитного договору, при цьому одночасно дійшов висновку, що метод нарахування процентів не відповідає умовам кредитного договору, а також, що взагалі неможливо підтвердити видачу Банком 990 000 дол. США в кредит Позичальнику.

Таким чином, врахування розрахунку заборгованості, що наданий Банком (правильність якого об'єктивно не встановлена судово-економічною експертизою) та заперечується ТОВ "Укренергоресурс" при прийнятті рішення буде порушенням принципу законності та обґрунтованості судового рішення.

На переконання ТОВ "Укренергоресурс" суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення вимог Банку щодо передачі права користування та управління предметом іпотеки, оскільки задоволення зазначених позовних вимог призведе до порушення права іпотекодавця (відповідача за зустрічним позовом).

Просить апеляційну скаргу ТОВ "Укренергоресурс" задовольнити частково. Змінити рішення господарського суду Рівненської області від 21.07.2016 року у справі №918/1890/13, а саме: в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" (33014, м. Рівне, вул. Княгині Ольги, 8, ) перед Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г, ) за Договором мультивалютної невідновлюваної кредитної лінії № 80-07 від 17.07.2007р., яка складає заборгованість за кредитом:

- 2 692 310,73 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 2 656 788,89 грн.; заборгованість за процентами 32 770,06 грн.; втрати від інфляції за несплату процентів 628,28 грн.; 3% річних за несплату процентів 266,35 грн.; пеня за несплату процентів 1 368,19 грн; 3% річних за непогашення кредиту 91,70 грн; пеня за непогашення кредиту 397,26 грн; та 183 646,45 доларів США, що згідно п. 1.3 договору мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії № 80-07 від 17.07.2007 р., еквівалентно 927 414,57 гривень за курсом 5,05 грн. за 1 долар США; звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки нерухомого майна № 80-001 від 17.07.2007р., посвідченим Приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованим в реєстрі за № 3238, а саме: нежитлові приміщення цокольного поверху, 1-го та 2-го поверхів, загальною площею 2 162,7 кв.м, що знаходяться за адресою: місто Рівне, вулиця Княгині Ольги, 8 та належать ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" (33014, м. Рівне, вул. Княгині Ольги, 8, ).

Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки: проведення прилюдних торгів, з початковою ціною реалізації предмета іпотеки - 41 149 100 (сорок один мільйон сто сорок дев'ять тисяч сто) гривень.

13.12.2017 року ( вх. 36086/17) від АТ "Державний ощадний банк України" надійшли письмові пояснення, згідно яких останній вказує, що підпунктом 2.3.1 Кредитного договору та статтею 12 Закону України "Про іпотеку", Банком за № 26/3-01/79-600 від 17.01.2014 направлено ТзОВ "Укренергоресурс" вимогу про дострокове повернення кредиту, на виконання якої Позичальнику було надано 30 календарних днів від дати її отримання. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, вимога була отримана Позичальником 23.01.2014, але до теперішнього часу заборгованість за Кредитним договором не погашена.

При цьому, у відповідь на вимогу про дострокове відкликання кредиту 14.02.2014 на адресу Банку надійшов лист ТзОВ "Укренергоресурс" за № 8 від 10.02.2014, разом з яким Позичальником були надані розшифровка на останню звітну дату собівартості реалізованої продукції згідно звіту про фінансові результати товариства за останні 9 місяців 2013 року, а також фінансовий план погашення заборгованості . Також в листі зазначено, що витребувані Банком копії договорів оренди предмету іпотеки надавались Іпотекодавцем при укладенні договору іпотеки нерухомого майна № 80-001 від 17.07.2007 (в той час, як Банк запитував копії договорів оренди Предмету Іпотеки (або тієї чи іншої його частини), укладених після спливу терміну дії договорів оренди, зазначених у підпункті 5.1.4 пункту 5.1 Договору іпотеки).

За результатами розгляду зазначеного листа АТ "Ощадбанк" за № 19/2-02/301-1696 від 25.02.2014 направило на адресу ТзОВ "Укренергоресурс" відповідь із зазначенням невиконаних Іпотекодавцем вимог Банку та з попередженням про звернення до суду за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів, яка була отримана Позичальником 28.02.2014.

Крім того, АТ "Ощадбанк" у своїх поясненнях вказав про необхідність перерахування пені та 3% річних із долара США до гривні України.

Зокрема, вказав, що при підготовці розрахунку трьох відсотків річних, АТ "Ощадбанк" було враховано наступне.

З метою однакового і правильного розгляду господарськими судами справ зі спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань, Вищий господарський суд України у постанові Пленуму "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.2013 № 14 та Верховний Суд України у "Аналізі практики застосування статті 625 ЦК- України в цивільному судочинстві" надали роз'яснення, що сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому також зазначено, що три проценти річних, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю правовою природою відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування чужими грошовими коштами. Тому під час вирішення спорів про стягнення процентів річних суд повинен визначити, чи позивач вимагає сплати процентів за користування грошовими коштами, що були надані як позика, кредит, банківський вклад, чи зміст вимоги полягає в застосуванні відповідальності за порушення грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України).

Відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи вказане, вимоги щодо сплати трьох процентів річних за порушення грошових зобов'язань та пені, визначених в іноземній валюті, мають заявлятися в національній валюті України (гривнях) за офіційним курсом Національного банку України.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.12.2017 року у справі № 918/1890/13 відкрито апеляційне провадження в порядку ст.ст. 256, 258, 262 ГПК України ( а.с. 179-181, т. 7).

В письмових поясненнях від 19.12.2017 року ( вх. № 36598/17) АТ "Ощадбанк" вказав серед іншого,що останній звернувся із листом до ПП Консалтингова група АРГО - ЕКСПЕРТ щодо проведення економічного дослідження з питання, що пов'язане з розрахунком заборгованості за договором мультивалютної невідновлюваної кредитної лінії від 17.07.2007 № 80-07, укладеного між відкритим акціонерним товариством Державний ощадний банк України та товариством з обмеженою відповідальністю Укренергоресурс.

На вирішення експерту було поставлено наступні питання:

1. Чи підтверджуються документально та чи відповідають чинному законодавству і договору мультивалютної невідновлюваної кредитної лінії від 17.07.2007 року №80-07, що укладений між відкритим акціонерним товариством Державний ощадний банк України та товариством з обмеженою відповідальністю Укренергоресурс розрахунки, здійснені банком, стосовно розміру заборгованості Позичальника за договором станом на 07.03.2014 року:

А) у гривні - у сумі 2 907 310,73 грн, з яких:

- заборгованість за кредитом - 2 656 788,89 грн;

- заборгованість за процентами - 32 770,06 грн;

- втрати Банку від інфляції за несплату процентів (ст. 625 ЦК України) т 628,28.грн;:

- 3% річних за несплату процентів (ст; 625 ЦК.України)-266,35 грн;

- пеня за несплату процентів - 1 368,19 грн;

- 3% річних за непогашення кредиту (ст. 625 ЦК України) - 91,70грн; _

- пеня за непогашенім кредиту - 397,26 грн;

- неустойка - 215 000,00 грн.

Б) у доларах США - у сумі 761 081,37 дол. США, з яких:

-заборгованість за кредитом - 755 000,00 дол. США;

-заборгованість за процентами -6081,37 дол. США;

Загальна заборгованість за штрафними санкціями,

дол. США - 2 121,56 грн. в тому числі:

3% річних за несплату процентів (ст. 625 ЦК України) - 117,37

-пеня за несплату процентів - 586,42 грн.;

-3% річних за непогашення кредиту (ст. 625 ЦК України) - 265,61

-пеня за непогашення кредиту -1152,10 грн.?

2. Чи передбачено умовами договору мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії від 17.07.2007 року № 80-07, що укладений між ВАТ "Державний ощадний банк України" та ТОВ "Укренергоресурс" погашення Кредиту, що був наданий в доларах - гривні по курсу НБУ, який діяв на дату надання кредиту?

Зазначеним висновком встановлено по першому питанню :

У об'ємі наданих документів, розрахунки стосовно розміру заборгованості Позичальника за договором мультивалютної невідновлюваної кредитної лінії від 17.07.2007 року № 80-07, що укладений між ВАТ Державний ощадний банк України та товариством з обмеженою відповідальністю Укренергоресурс станом на 07.03.2014 року документально відповідають чинному законодавству і умовам договору:

А) у доларовій частині кредиту 761 081,37 дол. США, з яких:

- заборгованість за кредитом - 755 000,00 дол. США;

заборгованість за процентами 6 516,17 дол. США.

За наданими документами підтвердити документально підстави нарахування пені не видається за можливе. За умови підтвердження банківськими виписками та даними (регістрами) бухгалтерського обліку нарахування пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів та сплату відсотків у бухгалтерському обліку, розрахунок пені по доларовій частині кредиту може бути підтверджений:

- за несплату процентів у сумі - 586,42 грн.;

- за непогашення кредиту у сумі - 1152,10 грн.

Б) у гривневій частині кредиту - у сумі 2 739 233,43 грн., з яких

- заборгованість за кредитом - 2 656 788,89 грн.;

- заборгованість за процентами - 82 444,54грн.

За наданими документами підтвердити документально підстави нарахування пені не видається за можливе. За умови підтвердження банківськими виписками (регістрами) бухгалтерського обліку нарахування пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів та сплату відсотків у бухгалтерському обліку , розрахунок пені по гривневій частині кредиту може бути підтверджений:

- за несплату процентів у сумі -1368,19 грн;

- за непогашення кредиту у сумі - 397,26 грн.

Питання щодо включення до загального розміру заборгованості, яка розрахована Банком, суми 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту та прострочення сплати процентів за користування кредитом; сплату неустойки, які не передбачені договором ,є прерогативою суду.

По другому питанню:

Умовами договору мультивалютної невідновлюваної кредитної лінії від 17.07.2007 року № 80-07 між ВАТ Державний ощадний банк України (Кредитор) та ТОВ "Укренергоресурс" (Позичальник) не передбачено погашення Позичальником Кредиту, що наданий в доларах США, у валюті України - гривні по курсу НБУ, який діяв на дату надання кредиту. Виходячи із умов п. 1.3 Кредитного договору № 80-07, погашення Кредиту чи його частини здійснюється у валюті надання.

Оригінал висновку експерта № 1/12-17 від 18.12.2017 року оглянутий в судовому засіданні.

Колегія суддів залучила до матеріалів справи поданий Банком висновок експерта, разом з тим вважає за необхідне вказати таке.

Так, згідно п.1 ст. 101 ГПК України , учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Згідно п.7 ст.98, п.5 ст. 101 ГПК України, у висновку експерта зазначається , що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

З огляду на зазначені положення чинного законодавства, колегія суддів констатує, що з із змісту зазначеного вище висновку не вбачається , що експерт -ОСОБА_7 обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а отже висновок експерта № 1/12-17 від 18.12.2017 не може бути прийнятий судом як допустимий та достатній доказ.

В письмових поясненнях ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" ( вх. № 886/18 від 09.01.18р.), серед іншого вказує, що розрахунок заборгованості,підготовлений Банком суперечить абз. 2 п. 1.3. кредитного договору, оскільки заборгованість Позичальника відображена Банком на позичковому рахунку та рахунку для нарахування процентів, в результаті конвертації гривні у долари США не за курсом НБУ, який діяв на дату надання кредиту, а за комерційним курсом Банку, який діяв на дату погашення кредиту.

Стосовно розрахунку заборгованості , підготовленого Позичальником, останній на відміну від розрахунку заборгованості, наданого Банком, враховує абз. 2 п. 1.3. кредитного договору, а також витрати Позичальника на придбання іноземної валюти для погашення кредиту.

На думку апелянта ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс", суд першої інстанції,задовольнивши вимогу про стягнення за рахунок предмету іпотеки, неустойки в сумі 215 000 грн., що встановлена договором іпотеки, а не кредитним договором, порушив норми матеріального права, зокрема, абз. 5 ч. 1 ст. 1, ст. 7 Закону України "Про іпотеку".

Крім того, апелянтом ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" поданий висновок експертного дослідження № 056/01 від 04.01.2018 року Українського бюро лінгвістичних експертиз .

Так, згідно висновку Державного підприємства "Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України", текст Договору дає лінгвістичні підстави стверджувати, що вислів "... переведення цієї суми до еквіваленту в українські гривні здійснюється по курсу НБУ, який діяв на дату надання..." в абзаці 2 пункту 1.3 Договору - вказує на порядок погашення кредиту або його частини .

На думку апелянта, розрахунок заборгованості, підготовлений Банком не відповідає умовам абз. 2 п.1.3 кредитного договору.

ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" просив залучити зазначений висновок до матеріалів справи та оцінити в нарадчій кімнаті.

Оригінал висновку експертного дослідження від 04.01.2018 року № 056/01 оглянутий судом .

Також, 11.01.2018 року (вх. 1195/18) від ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" надійшли письмові пояснення щодо пояснень АТ "Ощадбанк" від 19.12.2017 року , згідно яких апелянт вважає, що висновок ПП "Консалтингова група "АРГО - ЕКСПЕРТ " проведенний без дослідження всіх обставин, що виключає його об"єктивність та з порушенням вимог п.2.3 розділу II,3.1,3.2 Розділу III Інструкції, у зв"язку з чим має бути відхилений судом.

Крім того, просить залучити до матеріалів справи висновок експерта № 91-01/18 від 10.01.2018 року Бюро економіко - правових експертиз, з якого вбачається, що розрахунок заборгованості за Договором мультивалютної невідновлюваної кредитної лінії № 86-07 від 17.07.2007 року станом на 07.03.2014 року по сумі фактичної заборгованості за сумою кредиту та нарахованим процентам , що наданий в доларах США та складений філією Рівненського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України" за підписом т.в.о Начальника Філії - Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" та в.о. Головного бухгалтера не відповідає умовам Договору мультивалютної невідновлюваної кредитної лінії № 86-07 від 17.07.2007 року із усіма змінами і додатковими договорами до нього.

Оригінал зазначеного висновку експерта № 91-01/18 від 10.01.2018 року оглянутий судом.

В судовому засіданні представники Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" підтримали вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених у ній та письмових поясненнях. Просили в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" відмовити, а скаргу Банку задовольнити.

Крім того, представники апелянта Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" заперечили щодо залучення до матеріалів справи висновків експертного дослідження від 04.01.2018 року № 056/01 та №91-01/18 від 10.01.18 року. Зокрема вказали , що поданий ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" експертний висновок № 91-01/18 від 10.01.2018 р., поданий поза межами процесуальних строків, визначених ГПК України. Зокрема, наголосили, що згідно пункту 2 ухвали суду від 19.12.2017 року ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" визначений строк до 05.01.2018 року для подачі письмових пояснень та доказів, які не були подані раніше ( а.с. 212-215, т.7).

Щодо висновку експерта № 056/01 від 04.01.2018 року вказали, що він не стосуються предмету розгляду даної справи, оскільки питання тлумачення кредитного договору не розглядається . Пояснили, що копій даних висновків вони не отримували .

Представники ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" заперечили вимоги апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" з підстав, викладених у письмових поясненнях. В свою чергу, просили задовольнити скаргу ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс".

Розглянувши заявлене клопотання ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" щодо залучення до матеріалів справи висновку експертного дослідження від 10.01.2018 року № 91-01/18 , колегія суддів вважає за необхідне вказати таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.12.2017 року відкрито апеляційне провадження у дані справі у зв"язку із вступом в дію 15.12.2017 року нового Господарського процесуального кодексу України ( а.с.178-181, т.7).

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 19.12.2017 року розгляд справи № 918/1890/13 відкладено на 11.01.2018 року об 12 год.00 хв.

Згідно пункту 2 ухвали суду від 19.12.2017 року ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" визначений строк до 05.01.2018 року для подачі письмових пояснень та доказів ( а.с. 212-215, т.7).

Разом з тим, експертний висновок № 91-01/18 від 10.01.2018 р. поданий представниками апелянта ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" поза межами процесуального строку для його подачі, які визначені діючими нормами нового ГПК України.

Щодо поданого ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" висновку експертного дослідження № 056/01 від 04.01.2018 року Українського бюро лінгвістичних експертиз , колегія суддів відзначає таке.

Так, згідно п.1 ст. 101 ГПК України , учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Відповідно до Науково-Методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень,затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5) лінгвістична експертиза мовлення поділяється на підвиди: лінгвістична експертиза писемного мовлення та лінгвістична експертиза усного мовлення.

Обєктом дослідження лінгвістичної експертизи писемного мовлення є продукт мовленнєвої діяльності людини, відображений у писемній формі.У межах лінгвістичної експертизи писемного мовлення проводяться авторознавчі та семантико-текстуальні дослідження. Лінгвістична експертиза писемного мовлення поділяється на авторознавчу експертизу та семантико-текстуальну експертизу.Семантико-текстуальною експертизою вирішуються завдання із встановлення змісту понять, лексичного значення слів або словосполучень, використаних в тих або інших текстах, їх стилістичної забарвленості, смислового навантаження, характеру інформації, що міститься в текстах (чи може така інформація розглядатися як образлива, чи містить вона загрозу конкретній особі (особам) тощо), тобто вирішення питань мовленнєвого характеру, не повязаних із встановленням фактичних даних про автора.

Аналізуючи зазначений лінгвістичний висновок, колегія суддів вважає, що він стосується тлумачення правочину, зокрема окремих пунктів Договору мультивалютної невідновлюваної кредитної лінії № 86-07 від 17.07.2007. Разом з тим, порядок тлумачення правочину передбачений ст. 213 ЦК України. Проте, починаючи з 2013 року жодна із сторін до суду з таким позовом не зверталась.

Крім того, за приписами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Так, ч.9 ст. 80 ГПК України передбачено , що копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" пояснив, що надіслав копії даних висновків поштою.

Представники апелянта ПАТ « Державний ощадний банк» заперечили отримання таких доказів.

Враховуючи все вищенаведене, положення ст.104 ГПК України, відповідно до якої висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст.86 цього Кодексу, колегія суддів залучає подані апелянтом ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" експертні висновки до матеріалів справи, разом з тим оцінює їх критично і до уваги не бере з врахуванням вищенаведеного у даній постанові.

Заслухавши пояснення представників сторін , перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" до задоволення не підлягає, апеляційна скарга ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 17 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі Рівненського обласного управління та ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" був укладений договір мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії № 80-07 (надалі-кредитний договір).

Так, згідно пункту 1.1 Кредитного договору, Банк зобовязується надати на умовах цього Договору, а Позичальник зобовязується отримувати та належним чином використовувати та повернути в передбачені цим Договором строки Кредит в розмірі в еквівалентному 900 000 грн. та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим Договором.

Кредит надається у вигляді мультивалютної невідновлюваної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 29.06.2015. (п. 1.2 Кредитного договору).

Пунктами 1.3, 1.3.1, 1.3.2 сторони обумовили, що кредитні кошти надаються в межах ліміту кредитної лінії траншами (частинами траншів) з позичкового рахунку в безготівковому порядку на наступні цілі:

1-й транш в розмірі фактичної заборгованості ТзОВ Укренергоресурс за кредитом перед АКБ СР Укрсоцбанк, яка виникла за кредитним договором № 08806 від 26.12.2006р., але не більше у розмірі в еквівалентному 5 000 000 грн. з цільовим призначенням - погашення заборгованості Позичальника за кредитом перед АКБ СР Укрсоцбанк за кредитним договором № 08806 від 26.12.2006;

2-й транш (частина траншу) в розмірі, що в сумі з попереднім траншем не перевищуватиме Ліміт кредитування, з цільовим призначенням - оплата матеріалів та робіт на ремонт приміщень по вул. Княгині Ольги, буд. 8 м. Рівне (в сумі не більше 500 000 грн.) та завершення будівництва і введення в експлуатацію торгового центру по вул. С.Петлюри, буд. 22 в м. Рівне (в сумі не більше 3 500 000 грн.).

Вказаний договір підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено їх печатками.

В свою чергу, колегія суддів констатує, що під час розгляду справи в суді першої інстанції і під час касаційного розгляду було встановлено існування Договору мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії № 80-07 від 17 липня 2007 року в двох редакціях, які в деяких положеннях різняться за своїм змістом. Під час розгляду справи судом першої інстанції, а в подальшому знайшло своє підтвердження під час касаційного перегляду справи , було встановлено , що фактичні правовідносини сторін врегульовані Договором мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії № 80-07 від 17 липня 2007 року, в редакції залученій до матеріалів справи на арк. 45-51 т. 3.

Разом з тим, під час даного апеляційного перегляду справи , в судових засіданнях представники Банку погодились з позицією ТзОВ "Укренергоресурс", що до уваги необхідно брати примірник кредитного договору, який був поданий АТ "Ощадбанк" при зверненні до суду із зустрічним позовом.

На виконання вимог ухвали суду від 19.12.2017 року АТ "Ощадбанк" надав для огляду в судове засідання оригінал зазначеного вищого Договору, в свою чергу ТзОВ "Укренергоресурс" не подало суду свій примірник договору , покликаючись на його втрату.

Слід зазначити, що як свідчать матеріали справи та вірно встановлено судом першої інстанції, в подальшому сторони неодноразово змінювали та доповнювали Кредитний договір, про що було укладено ряд Додаткових договорів: № 1 від 17.10.2007р., № 2 від 27.12.2007р., № 3 від 30.04.2008р., № 4 від 30.07.2008р., № 5 від 31.07.2008р., № 6 від 29.12.2008р., № 7 від 28.09.2009р., № 8 від 29.09.2010р. та № 9 від 27.09.2011р.

Відповідно до підпункту 1.7.1.1 Кредитного договору, за користування кредитними коштами встановлена процентна ставка в розмірі 14,5 процентів річних в гривнях та 11,5 процентів річних у доларах США; починаючи з 30.07.2008 в розмірі 15,5 процентів річних у гривні та 11,5 процентів річних у доларах США; з 01.01.2009 в розмірі 18 процентів річних у гривнях та 11,5 процентів річних у доларах США; з 01.10.2009 в розмірі 18 процентів річних у гривнях та 10,5 процентів річних у доларах США; з 01.10.2011 в розмірі 16 процентів річних у гривнях та 10,5 процентів річних у доларах США.

В свою чергу, 17.07.2007р., на виконання підпункту 1.4.2 Кредитного договору, в забезпечення виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором, між Банком та Позичальником був укладений договір іпотеки нерухомого майна № 80-001 від 17.07.2007р., посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 3238 (далі Договір іпотеки). Предметом іпотеки є наступне нерухоме майно: нежитлові приміщення цокольного поверху, 1-го та 2-го поверхів, загальною площею 2 162,7 кв. м, що знаходяться за адресою: м. Рівне, вул. Княгині Ольги 8. Договірна вартість нерухомого майна з 27.09.2011 становить 21 500 000 грн.

Згідно абзацу 2 Іпотечного договору (з урахуванням змін та доповнень до нього), сторони визначили зобов'язання Іпотекодавця, що випливають з Кредитного договору та в забезпечення яких укладено даний правочин:

- повернути Іпотекодержателю кредит у розмірі 990 000 доларів США та 3 500 000 гривень в термін не пізніше 29 червня 2015р. та на умовах, зазначених в Кредитному договорі;

- сплатити Іпотекодержателю проценти за користування кредитом в розмірі 16 % річних у гривнях, в розмірі 10,5 % річних у доларах США та на умовах, зазначених у Кредитному договорі;

- сплатити Іпотекодержателю комісійні винагороди у строки та на умовах, зазначених в Кредитному договорі;

- сплатити на користь Іпотекодержателя штрафні санкції у випадку неналежного виконання зобов'язань за Кредитним договором.

ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" (позичальник за Кредитним договором та Іпотекодавець за Договором іпотеки) звернулось до суду з позовом про визнання недійсним Договору мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії № 80-07 від 17.07.2007р. та визнання недійсним Договору іпотеки нерухомого майна № 80-001 від 17.07.2007р. (з урахуванням змін та доповнень до позовних вимог - а.с 55-63 т. 4 ) у зв"язку з тим, що сторони, укладаючи оспорювані правочини , не досягли згоди по всіх істотних умовах, визначених ст. 1054 ЦК України, що в силу вимог ст. 215 ЦК України є підставою для визнання їх недійсними.

Разом з тим, постановою ВГСУ від 13 березня 2017 р. постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2016 р. в частині первісного позову ( про визнання недійсними договорів ) залишена без змін . Таким чином, у визнанні недійсним Договору мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії № 80-07 від 17.07.2007р. та визнанні недійсним Договору іпотеки нерухомого майна № 80-001 від 17.07.2007р. відмовлено і дане рішення набрало законної сили.

Щодо вимог зустрічного позову ПАТ "Ощадбанк" до ТОВ "Укренергоресурс" про звернення стягнення на майно, колегія суддів вважає за необхідне вказати таке.

Як зазначалось вище у даній постанові, 17.07.2007р. між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (надалі Позивач, Іпотекодержатель) та ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" (надалі Відповідач, Позичальник, Іпотекодавець) було укладено договір мультивалютної невідновлюваної кредитної лінії № 80-07 (надалі Кредитний договір).

Змінами до статуту Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", зареєстрованими 07.06.2011 за № 5016740, найменування Банку приведено у відповідність до Закону України "Про акціонерні товариства", шляхом зміни найменування на публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (скорочена назва АТ "Ощадбанк").

За умовами даного кредитного договору (з урахуванням змін, внесених до Кредитного договору додатковими договорами № 1 від 17.10.2007р., № 2 від 27.12.2007р., № 3 від 30.04.2008р., № 4 від 30.07.2008р., № 5 від 31.07.2008р., № 6 від 29.12.2008р., № 7 від 28.09.2009р., № 8 від 29.09.2010р. та № 9 від 27.09.2011р.) Банк зобовязується надати на умовах цього Договору, а Позичальник зобовязується отримувати та належним чином використовувати та повернути в передбачені цим Договором строки Кредит з Лімітом кредитування 990 000 (девятсот девяносто тисяч) доларів США та 3 500 000 (три мільйони пятсот тисяч) гривень та сплатити проценти за користування Кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором

Кредит надається у вигляді мультивалютної невідновлюваної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 29.06.2015р. (пункт 1.2 Кредитного договору).

Пунктами 1.3.1 та 1.3.2 Кредитного договору, сторони обумовили цілі, на які надаються кредитні кошти:

- 1-й транш в розмірі фактичної заборгованості ТзОВ Укренергоресурс за кредитом перед АКБ СР Укрсоцбанк, яка виникла за кредитним договором № 08806 від 26.12.2006, але не більше 990 000 доларів США на погашення заборгованості Позичальника перед АКБ СР Укрсоцбанк за кредитним договором № 08806 від 26.12.2006;

- 2-й транш (частина траншу) в розмірі 3 500 000 грн. на завершення будівництва і введення в експлуатацію торгового центру по вул. С. Петлюри, буд. 22 в м. Рівне.

Відповідно до підпункту 1.7.1.1 Кредитного договору, за користування кредитними коштами встановлена процентна ставка в розмірі 14,5 процентів річних в гривнях та 11,5 процентів річних у доларах США; починаючи з 30.07.2008 в розмірі 15,5 процентів річних у гривні та 11,5 процентів річних у доларах США; з 01.01.2009 в розмірі 18 процентів річних у гривнях та 11,5 процентів річних у доларах США; з 01.10.2009 в розмірі 18 процентів річних у гривнях та 10,5 процентів річних у доларах США; з 01.10.2011 в розмірі 16 процентів річних у гривнях та 10,5 процентів річних у доларах США.

Вказаний договір підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено їх печатками.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи та підтверджується долученими до справи доказами, банк виконав умови Кредитного договору та надав, а відповідач отримав кошти в розмірі та в порядку, визначеному пунктами 1.3.1 та 1.3.2 Кредитного договору.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 193 ГК України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань.

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 ЦК України.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

Статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Аналізуючи зміст Кредитного договору, наявного в матеріалах справи та долученого Банком при подачі позову, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так,у відповідності до підпункту 2.3.1 Кредитного договору Банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання Позичальником взятих на себе обовязків та недотримання умов, передбачених цим Договором та/або Документами забезпечення, вимагати негайного повернення всієї суми Кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування Кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами, або сумами, що підлягають до сплати по цьому Договору), в тому числі, але не виключно, якщо:

- зявляться обставини, які по обґрунтованому висновку Банку призведуть до того, що Позичальник не виконає свої зобовязання за цим Договором (абзац 8 підпункту 2.3.1 Кредитного договору);

- звітність та інформація, які повинні надаватись Позичальником згідно з умовами цього Договору, не будуть надані вчасно або при перевірці виявляться недійсними та/або не зможуть бути перевірені в звязку з недоліками ведення бухгалтерського обліку Позичальника (абзац 9 підпункту 2.3.1 Кредитного договору).

В свою чергу, як свідчать матеріали справи, керуючись підпунктом 2.3.1 Кредитного договору, Банк направив відповідачу вимогу за № 26/3-01/79-600 від 17.01.2014 про дострокове відкликання кредиту, на виконання якої Позичальнику було надано 30 календарних днів від дати її отримання.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, вимога була отримана Відповідачем 23.01.2014р., однак залишилась не виконана, заборгованість за Кредитним договором не погашена.

Згідно поданих Банком розрахунків з врахуванням додаткового розрахунку від 05.01.2017 року ( а.с. 223-231 т.7) , заборгованість Відповідача за Кредитним договором, станом на 07.03.2014р., складає:

у гривні 2 907 310,73 грн., з яких:

- заборгованість за кредитом 2 656 788,89 грн;

- заборгованість за процентами 32 770,06 грн;

- втрати Банку від інфляції за несплату процентів (ст. 625 ЦК України) 628,28 грн;

- 3% річних за несплату процентів (ст. 625 ЦК України) 266,35 грн;

- пеня за несплату процентів 1368,19 грн;

- 3% річних за непогашення кредиту (ст. 625 ЦК України) 91,70 грн;

- пеня за непогашення кредиту 397,26 грн;

неустойка 215 000грн

у доларах США 761 312,73 дол. США, з яких:

- заборгованість за кредитом 755 000,00 дол. США;

- заборгованість за процентами 6 081,37 дол. США;

- 3% річних за несплату процентів (ст. 625 ЦК України) 14,49 дол. США;

- пеня за несплату процентів 72,69 дол. США;

- 3% річних за непогашення кредиту (ст. 625 ЦК України) 27,02 дол. США;

- пеня за непогашення кредиту 117,18 дол. США.

В свою чергу, як вбачається з висновку судово-економічної експертизи № 7435 від 12.12.2014р. та висновку додаткової судово-економічної експертизи № 7184 від 27.08.2015р., розрахунки в частині погашення кредиту та сплаті процентів відповідають умовам Кредитного договору, з урахуванням всіх змін та доповнень до нього. Розмір процентів, хоча і нараховано позивачем із застосуванням іншого методу , ніж визначено Кредитним договором, однак їх розмір у визначеному періоді не перевищує суми, обрахованої за методом, визначеним Кредитним договором. Розрахунок неустойки, пені здійснено у чіткій відповідності з укладеним сторонами Кредитним договором.

Щодо нарахування 3 % річних та інфляційних та посилання у висновку про їх невідповідність умовам Кредитного договору, то з пояснень судового експерта - ОСОБА_8 судом встановлено, що вказаний висновок експертом зроблено у зв'язку з відсутністю в Кредитному договорі умов щодо застосування та можливості здійснення таких нарахувань.

Разом з тим, згідно частини 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, зазначені види відповідальності за порушення грошових зобов'язань (3 % річних та інфляційні) визначені законом і їх застосування кредитором у визначеному розмірі можливе за відсутності відповідних застережень в договорі.

Щодо стягнення пені,то вона передбачена приписами ст.549-551 ЦК України та п.6 Договору.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з поданим позивачем розрахунком в частині нарахування 3 % річних та інфляційних, пені , визнає їх арифметично вірними та обгрунтованими, а отже місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність заборгованості станом на 07.03.2014р. в сумі:

-у гривні 2 692 310,73 грн., з яких:

- заборгованість за кредитом 2 656 788,89 грн;

- заборгованість за процентами 32 770,06 грн;

- інфляційні за порушення зобов'язання щодо сплати процентів 628,28 грн;

- 3% річних за порушення зобов'язання щодо сплати процентів 266,35 грн;

- пеня за несплату процентів 1 368,19 грн;

- 3% річних за порушення зобов'язання щодо сплати кредиту 91,70 грн;

- пеня за непогашення кредиту 397,26 грн;

у доларах США 761 312,73 дол. США, з яких:

- заборгованість за кредитом 755 000,00 дол. США;

- заборгованість за процентами 6 081,37 дол. США;

- 3% річних за порушення зобов'язання щодо сплати процентів 14,49 дол. США;

- пеня за несплату процентів 72,69 дол. США;

- 3% річних за порушення зобов'язання щодо сплати кредиту 27,02 дол. США;

- пеня за непогашення кредиту 117,18 дол. США.

Щодо доводів апелянта ТОВ "Укренергоресурс" про те, що діюча умова п. 1.3. кредитного договору стосовно повернення кредиту за курсом НБУ на дату надання кредиту (5,05 грн. за 1 дол. США), дорівнює гривневому еквіваленту в сумі не більше 5 млн. грн., колегія суддів відзначає таке.

Так, як вже зазначалось у силу пункту 1.1 Кредитного договору, Банк зобов'язується надати на умовах цього Договору, а Позичальник зобов'язується отримувати та належним чином використовувати та повернути в передбачені цим Договором строки Кредит з Лімітом кредитування 990 000 (дев'ятсот дев'яносто тисяч) доларів США та 3 500 000 (три мільйони п'ятсот тисяч) гривень та сплатити проценти за користування Кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором (тут та надалі посилання на умови договору здійснюється з урахуванням змін, внесених до Кредитного договору додатковими договорами № 1 від 17.10.2007, № 2 від 27.12.2007, № 3 від 30.04.2008, № 4 від 30.07.2008, № 5 від 31.07.2008, № 6 від 29.12.2008, № 7 від 28.09.2009, № 8 від 29.09.2010 та № 9 від 27.09.2011).

Відповідно до пункту 1.2 Кредитного договору, Кредит надається у вигляді мультивалютної невідновлюваної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 29.06.2015.

Відповідно до п.1.3 договору Кредит позичальнику може надаватися в наступних валютах: в українських гривнях та доларах США . Для дотримання ліміту кредитування при наданні кредиту в доларах США розмір чергового траншу перераховується в українські гривні по курсу НБУ на день видачі кожного траншу.

Аналізуючи пункт 1.3 договору Кредитного договору, суд вважає, що він встановлює цільове призначення кредиту (також зазначені кількість траншів та їх розміру). Посилання на валюту надання та погашення кредиту здійснюється з метою визначення умови щодо дотримання ліміту кредитування та встановлення вільного залишку ліміту кредитування.

Так, другим абзацом пункту 1.3 Кредитного договору в редакції Банку встановлено, що "Погашення Кредиту чи його частини здійснюється в валюті надання. Для встановлення вільного залишку Ліміту кредитування, визначеного у п.1.1., при погашенні кредиту чи його частини, наданого в доларах США, переведення цієї суми до еквіваленту в українські гривні здійснюється по курсу НБУ, який діяв на дату надання."

З огляду на зазначене, колегія суддів констатує, що переведення погашеної в доларах США частини кредиту в гривні по курсу НБУ, який діяв на дату надання, здійснюється тільки для встановлення вільного залишку Ліміту кредитування.

Отже, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апелянта ТзОВ "Укренергоресурс" в цій частині є помилковими та не приймаються до уваги судом.

В свою чергу, колегія суддів апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про стягнення відповідно до розрахунку, наданого Банком, неустойки в розмірі 215 000 грн. у зв'язку з порушенням Позичальником зобов'язання за договором іпотеки, оскільки матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу в розумінні приписів господарського процесуального кодексу України, які б підтверджували факт порушення Позичальником того чи іншого зобов'язання за договором іпотеки.

Як свідчать умови Договору іпотеки, а саме згідно п.7.2, за невиконання зобов»язань, які передбачені п.3.3 і не мають вартісного виразу , Іпотекодавець сплачує на користь Іпотекодержателя неустойку у розмірі 0,5% варстості Предмета іпотеки , визначеної п.1.4 Договору.

Наведені вище у даній постанові порушення ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" стосуються кредитних зобов"язань, а тому такий вид неустойки, як штраф у розмірі 0,5% варстості Предмета іпотеки не передбачений зазначеним договором . В свою чергу, ні судом першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду справи не розглядалися правовідносини, що стосувались порушень договору іпотеки, останній в даному випадку є лише видом забезпечення виконання забовязань за Договором мультивалютної невідновлюваної кредитної лінії № 80-07 від 17.07.2007р.

Отже, колегія судді констатує, що доводи апелянта ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" щодо відсутності правових підстав для нарахування та стягнення неустойки у розмірі 215 000 грн. в межах розгляду справи про звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими, а тому рішення місцевого суду в цій частині позовних вимог підлягає до скасування .

Крім того, як зазначалось вище у даній постанові, згідно підпункту 1.4.2 Кредитного договору в забезпечення виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором 17.07.2007р. між Банком та Позичальником був укладений договір іпотеки нерухомого майна № 80-001 від 17.07.2007р., посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 3238 (далі Договір іпотеки),предметом якого є нежитлові приміщення цокольного поверху, 1-го та 2-го поверхів, загальною площею 2 162,7 кв. м, що знаходяться за адресою: м. Рівне, вул. Княгині Ольги 8.

Підпунктом 3.1.1 Договору іпотеки передбачено, що Іпотекодержатель має право без будь-яких обмежень зі сторони Іпотекодавця (або третьої особи, у якої зберігається Предмет Іпотеки) перевіряти документально та фактично наявність, стан, розмір і умови зберігання та користування Предметом Іпотеки та його захист від посягань від третіх осіб.

Пунктом 3.3 Договору іпотеки встановлені, у тому числі, наступні обовязки Іпотекодавця:

- без попередньої письмової згоди Іпотекодержателя не відчужувати, не міняти, не здавати Предмет Іпотеки в оренду (найм), позичку, наступну іпотеку, не встановлювати інші обтяження щодо Предмета Іпотеки, крім укладених на момент підписання цього Договору договорів оренди Предмета Іпотеки, які зазначені в підпункті 5.1.4 пункту 5.1 цього Договору (підпункт 3.3.1);

- надавати представникам Іпотекодержателя за першою вимогою документи, що необхідні для перевірки та підтверджують наявність, умови збереження та користування, кількість, склад та стан Предмету Іпотеки (або тієї чи іншої його частини) (підпункт 3.3.9);

- за першою вимогою Іпотекодержателя надавати Іпотекодержателю баланс підприємства та іншу фінансову звітність Іпотекодавця, з наданням оригіналів (або належним чином оформлених копій) усієї необхідної бухгалтерської, контрактної або фінансової документації (підпункт 3.3.10);

- на період дії цього Договору передати Іпотекодержателю оригінали правовстановлюючих документів на Предмет іпотеки, що вказані в пункті 1.3 цього Договору підпунктом 3.3.13.

В свою чергу, як свідчать матеріали справи , 15.11.2013 на адресу Іпотекодавця була надіслана вимога Банку № 04-23/3332 про усунення порушень за Договором іпотеки, якою вимагалось: передати Банку на зберігання правовстановлюючі документи на Предмет Іпотеки; надати Банку копії договорів оренди Предмету Іпотеки (або тієї чи іншої його частини), укладених після спливу терміну дії договорів оренди, зазначених у підпункті 5.1.4 пункту 5.1 Договору іпотеки; надати Банку належним чином завірені копії балансу та іншої фінансової звітності ТОВ "Укренергоресурс" за останній звітний період, а також фінансовий план погашення заборгованості за кредитом із зазначенням джерел надходження коштів, за рахунок яких здійснюватиметься таке погашення. Вимога Банку отримана директором ТОВ "Укренергоресурс" 19.11.2013р., але залишена без задоволення про що повідомлено Банк листом за № 2859 від 16.12.2013р.

У відповідності до підпункту 2.3.1 Кредитного договору Банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання Позичальником взятих на себе обовязків та недотримання умов, передбачених цим Договором та/або Документами забезпечення, вимагати негайного повернення всієї суми Кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування Кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами, або сумами, що підлягають до сплати по цьому Договору), в тому числі, але не виключно, якщо:

- зявляться обставини, які по обґрунтованому висновку Банку призведуть до того, що Позичальник не виконає свої зобовязання за цим Договором (абзац 8 підпункту 2.3.1 Кредитного договору);

- звітність та інформація, які повинні надаватись Позичальником згідно з умовами цього Договору, не будуть надані вчасно або при перевірці виявляться недійсними та/або не зможуть бути перевірені в звязку з недоліками ведення бухгалтерського обліку Позичальника (абзац 9 підпункту 2.3.1 Кредитного договору).

Враховуючи вищезазначені положення Кредитного Договору, Банком направлено ТОВ "Укренергоресурс" вимогу за № 26/3-01/79-600 від 17.01.2014р. про дострокове відкликання кредиту, на виконання якої Позичальнику було надано 30 календарних днів від дати її отримання. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, вимога була отримана Відповідачем 23.01.2014, але заборгованість за Кредитним договором не погашена.

Крім того, АТ Ощадбанк надіслано ТОВ "Укренергоресурс" лист за № 19/2-02/301-1696 від 25.02.2014р. із зазначенням невиконаних Іпотекодавцем вимог Банку та з попередженням про звернення стягнення на Предмет іпотеки .

Підпунктом 3.1.4 Іпотечного договору сторони обумовили, що Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет Іпотеки в порядку, передбаченому цим Договором, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником Зобовязання за Кредитним договором та/або цим Договором, у тому числі:

- при несплаті або частковій сплаті у встановлені відповідно до Кредитного договору строки суми кредиту, та/або

- при несплаті або частковій сплаті суми процентів, та/або

- при несплаті або частковій сплаті суми комісійних винагород, та/або

- при несплаті або частковій сплаті штрафних санкцій, збитків та/або

- в разі невиконання інших зобовязань за Кредитним договором та/або

- в разі невиконання зобовязань, що визначені цим Договором, внаслідок яких Іпотекодержатель має право вимагати дострокового відкликання кредиту на підставі умов Кредитного договору.

Відповідно до підпунктів 4.2, 4.3 Договору іпотеки у випадку невиконання чи неналежного виконання Зобовязання в цілому чи тієї або іншої її частини, а також у інших випадках, передбачених цим Договором та/або чинним законодавством, Іпотекодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на Предмет Іпотеки у порядку, визначеному цим Договором.

Іпотекодержатель вправі задовольнити за рахунок Предмету Іпотеки свої вимоги у повному обсязі, який визначається Іпотекодержателем самостійно на момент реалізації Права Іпотеки, у тому числі, але не виключно, вимагати до сплати на користь Іпотекодержателя:

- основну суму кредиту;

- комісійні винагороди Банку, сплата яких передбачена Кредитним договором;

- проценти за користування кредитом;

- нараховані та несплачені на момент реалізації Права Іпотеки штрафні санкції за порушення Зобовязань за Кредитним договором (пеня, штраф);

- витрати, понесені Іпотекодержателем у звязку із зверненням стягнення на Предмет Іпотеки та його реалізацією, у тому числі витрати на оплату послуг аудиторів, адвокатів та інші документально підтверджені витрати Іпотекодержателя, якщо вони будуть мати місце;

- спричинені Іпотекодержателю збитки в повному обсязі.

Згідно підпункту 5.1.3 пункту 5.1 Договору іпотеки, Іпотекодавець підтверджує, що на момент набуття чинності цим Договором не існує прав, обтяжень та вимог інших осіб на Предмет іпотеки, останній не переданий в управління, у спорі та/або під арештом та забороною не перебуває.

Пунктом 6.1 Договору іпотеки встановлено, що Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на Предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання Строку платежу Зобовязання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання Строку платежу у випадку невиконання Іпотекодавцем будь-якого з своїх обовязків, передбачених цим Договором та/або Кредитним договором, а також у випадку невиконання будь-яким з Поручителів будь-якого з своїх обовязків, передбачених відповідним Договором поруки, укладеним згідно з пп. 1.4.3-1.4.5 п. 1.4 Кредитного договору, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій або завірень, наданих Іпотекодавцем у відповідності з цим Договором, виявиться (стане) недійсною.

Як передбачено пунктом 6.2 Договору іпотеки, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки будь-яким способом, не забороненим законодавством, в тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса або рішення господарського суду у встановленому чинним законодавством України та цим Договором порядку, в тому числі у відповідності до Застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься в п. 6.6 цього Договору.

Згідно частини 1 статті 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з статтею 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Іпотека відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотека визначена як окремий вид застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно з ч. 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

В свою чергу, згідно пункту 1 статті 7 Закону України "Про іпотеку" (далі Закон) за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання.

Згідно частини 1 статті 33 Закону, право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Статтею 12 Закону передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України Про іпотеку звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 590 ЦК України.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду визначений ст. 39 Закону "Про іпотеку", згідно положень якої, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються:

- загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;

- опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;

- заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

- спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону;

- пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;

- початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Враховуючи, що в силу вимог ст. 39 Закону, початкова ціна предмету іпотеки є обов'язковою умовою яка повинна міститись в рішенні суду про звернення стягнення на майно, то відповідно вимога позивача в частині визначення початкової ціни, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, судом визнається не правомірною.

Крім того, як свідчать матеріали справи, з метою визначення початкової ціни предмета іпотеки, місцевим господарським судом призначалась у справі судова оціночно-будівельна експертиза.

Так, згідно з Висновком № 8360 від 27.05.2016р. (т. 4, а.с. 157-177) ринкова вартість предмету іпотеки, а саме: нежитлових приміщень цокольного поверху, 1-го та 2-го поверхів, загальною площею 2 162,7 кв. м, що знаходяться за адресою: м. Рівне, вул. Княгині Ольги, 8 та належить ТОВ "Укренергоресурс", становить 41 149 100 грн.

Відтак,суд першої інстанції правомірно звернув стягнення на предмет іпотеки- нежитлові приміщення цокольного поверху, 1-го та 2-го поверхів,що знаходяться за адресою: м. Рівне, вул. Княгині Ольги, 8.

Щодо вимог АТ Ощадбанк про передачу в управління майна; зобов'язання передати оригінали правовстановлюючих документів на майно; надати право банку на отримання будь-яких документів щодо майна; надати право банку здійснювати дії, пов'язані з управлінням майном; надати право на отримання орендних та інших платежів, пов'язаних з користуванням майном; надати право здійснювати дії, пов'язані з управлінням майном; надати право позивачу здійснювати користування послугами охорони, тощо (п. 3 - п. 9 вимог зустрічного позову), колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 34 Закону України "Про іпотеку" після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції , плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішенням суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором або рішенням суду.

Отже, згідно положень ч.1 ст. 34 Закону України "Про іпотеку", передача предмету іпотеки іпотекодержателю або іншій особі в управління на період його реалізації є правом, а не обовязком суду.

Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що оскільки позовні вимоги за зустрічним позовом визнані як судом першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду обґрунтованими, а саме в сумі 2 692 310 грн. 73 коп. та в сумі 761 312, 75 доларів США, а як встановлено експертом, початкова вартість предмету іпотеки складає 41 149 100 грн., що є значно більше від заборгованості , колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду, що задоволення зазначених позовних вимог щодо передачі права користування та управління всім майном іпотекодержателю є не співрозмірним і призведе до порушення в більшій мірі права іпотекодавця.

Щодо покликань Банку, що вимоги про сплату трьох процентів річних за порушення грошових зобов'язань та пені, визначених в іноземній валюті, мають заявлятися в національній валюті України (гривнях) за офіційним курсом Національного банку України, колегія суддів зауважує таке.

Згідно із ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом , обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України , є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку , встановлених законом.

Грошове зобов"язання має бути виконане у гривнях . Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов"язаннями допускаються у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом ( ч. 1 ,3 ст. 533 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 533 ЦК України , якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті , сума , що підлягає сплаті в гривнях , визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу , якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно- правовим актом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки , встановлені договором або законом , зокрема сплата неустойки ( п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України).

Статтею 549 цього Кодексу встановлено, що неустойкою ( штрафом , пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання . Формами неустойки є штраф і пеня.

Отже, пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобовязання, яка крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобовязання, передбачає додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобовязання.

Оскільки виконання договірних зобовязань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству , умовами договору про надання договору про надання кредиту в іноземній валюті передбачено сплату пені в установленому розмірі від суми простроченого платежу , то разом зі стягнення заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й пеню в іноземній валюті.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного суду України від 15.05.2017 року ( судова палата цивільних справах).

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення первісного позову та часткове задоволення зустрічного позову, а саме:

в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" перед Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" за Договором мультивалютної невідновлюваної кредитної лінії № 80-07 від 17.07.2007р., яка станом на 07.03.2014 складає 2 692 310,73 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 2 656 788,89 грн; заборгованість за процентами 32 770,06 грн; втрати від інфляції за несплату процентів 628,28 грн; 3% річних за несплату процентів 266,35 грн; пеня за несплату процентів 1 368,19 грн; 3% річних за непогашення кредиту 91,70 грн; пеня за непогашення кредиту 397,26 грн;

761 312,75 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом 755 000,00 дол. США; заборгованість за процентами 6 081,37 дол. США; 3% річних за несплату процентів 14,49 дол. США; пеня за несплату процентів 72,69 дол. США, еквівалентно 586,42 грн; 3% річних за непогашення кредиту 27,02 дол. США; пеня за непогашення кредиту 117,18 дол. США еквівалентно 1152,10 грн;

звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки нерухомого майна № 80-001 від 17.07.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 3238, а саме: нежитлові приміщення цокольного поверху, 1-го та 2-го поверхів, загальною площею 2 162,7 кв.м, що знаходяться за адресою: місто Рівне, вулиця Княгині Ольги, 8, та належать ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс", визначивши спосіб реалізації предмета іпотеки - проведення прилюдних торгів, з початковою ціною реалізації предмета іпотеки - 41 149 100 грн.

Судова колегія вважає, що посилання скаржника АТ "Ощадбанк", викладені ним в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, документально не підтвердженими, такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак, скаржник не довів тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В свою чергу, апеляційна скарга ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" підлягає до часткового задоволення , зокрема в частині відмови у стягненні 215 000,00 грн. неустойки.

Отже, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст.ст. 74, 76, 77 ,78,86 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обовязковим. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

З урахуванням викладеного вище, рішення господарського суду Рівненської області від 21.07.2016 року у справі № 918/1890/13 в частині задоволення зустрічного позову про звернення стягнення на предмет іпотеки (в частині стягнення неустойки в розмірі 215 000грн. та судових витрат, які складаються з судового збору та витрат на проведення експертизи) підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в позові в цій частині.

Судові витрати зі сплати судового збору розподіляються за правилами ст.129 ГПК.

Так, враховуючи, що позовні вимоги АТ "Ощадбанк"в частині звернення стягнення на предмет іпотеки задоволені на 97,8%, з ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" на користь АТ "Ощадбанк" підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 71 472,24 грн. 24 коп. за подачу позовної заяви та 7 112 грн. 02 коп. витрат за проведення судових експертиз.

Враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" ( 2,2%) за подачу апеляційної скарги на її користь з АТ " Ощадбанк" підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 3708,38 грн.

Крім того, слід достягнути з Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Рівненське обласне управління АТ "Ощадбанк" 7 570,20 грн. недоплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Також, у зв"язку з розглядом касаційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" 87 696,00 грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Рівненського обласного управління АТ "Ощадбанк" залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" задовольнити частково.

3. Рішення господарського суду Рівненської області від 21.07.2016 року у справі № 918/1890/13 в частині задоволення зустрічного позову про звернення стягнення на предмет іпотеки (в частині стягнення неустойки в розмірі 215 000грн. та судових витрат, які складаються з судового збору та витрат на проведення експертизи) скасувати.

Прийняти в цій частині нове рішення, яке викласти в наступній редакції.

Зустрічний позов задовольнити частково.

"В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" (33014, м. Рівне, вул. Княгині Ольги, 8, ) перед Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г, ) за Договором мультивалютної невідновлюваної кредитної лінії № 80-07 від 17.07.2007р., яка складає:

- 2 692 310,73 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 2 656 788,89 грн; заборгованість за процентами 32 770,06 грн; втрати від інфляції за несплату процентів 628,28 грн; 3% річних за несплату процентів 266,35 грн; пеня за несплату процентів 1 368,19 грн; 3% річних за непогашення кредиту 91,70 грн; пеня за непогашення кредиту 397,26 грн.,

- 761 312,73 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом 755 000,00 дол. США, заборгованість за процентами 6 081,37 дол. США; 3% річних за несплату процентів 14,49 дол. США; пеня за несплату процентів 72,69 дол. США еквівалентно 586,42грн.; 3% річних за непогашення кредиту 27,02 дол. США; пеня за непогашення кредиту 117,18 дол. США еквівалентно 1152,10 грн.

звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки нерухомого майна № 80-001 від 17.07.2007р., посвідченого Приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 3238, а саме: нежитлові приміщення цокольного поверху, 1-го та 2-го поверхів, загальною площею 2 162,7 кв.м, що знаходяться за адресою: місто Рівне, вулиця Княгині Ольги, 8 та належать ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" (33014, м. Рівне, вул. Княгині Ольги, 8, ) ".

Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки : проведення прилюдних торгів ,з початковою ціною реалізації предмета іпотеки -41 149 100 грн.

В частині стягнення неустойки в розмірі 215 000,00 грн. та передачу предмету іпотеки в управління відмовити.

4.Стягнути з ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" (33014, м. Рівне, вул. Княгині Ольги, 8, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г, ) 71 472,24 (сімдесят одна тисяча чотириста сімдесят дві) грн. 24 коп. витрат по сплаті судового збору та 7 112 (сім тисяч сто дванадцять ) грн. 02 коп. витрат за проведення судових експертиз.

5. Стягнути з ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" (33014, м. Рівне, вул. Княгині Ольги, 8, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ. вул. Госпітальна, 12-Г, ) 87 696,00 грн судового збору за подачу касаційної скарги.

6. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ. вул. Госпітальна, 12-Г , ) в особі філії - Рівненське обласне управління АТ "Ощадбанк" ( 33000, м. Рівне. вул. С. Петлюри,16) до Державного бюджету України 7 570,20 грн. недоплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

7.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ. вул. Госпітальна, 12-Г , ) в особі філії - Рівненське обласне управління АТ "Ощадбанк" ( 33000, м. Рівне. вул. С. Петлюри,16)на користь ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Укренергоресурс" (33014, м. Рівне, вул. Княгині Ольги, 8, ) 3708,38 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

8. На виконання означеної постанови господарському суду Рівненської області видати судові накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Повний текст постанови складено 17 січня 2018 р.

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Філіпова Т.Л.