ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"09" січня 2018 р. Справа № 922/3745/17

ОСОБА_1 ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ТОВ «ОПТІМБУД-2008», проспект Московський , 122, м. Харків, 61037,

на рішення господарського суду Харківської області від 30.11.2017 (суддя Кухар Н.М.), постановлене в м. Харкові об 11 год. 35 хв., повний текст, якого складений 05.12.2017,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАДЕМА БАТЕРФЛЯЙ», вул. Академіка Павлова, 120, м. Харків, 61054;

до 1-го відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМБУД-2008», проспект Московський , 122, м. Харків, 61054;

до 2-го відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «ІДАЛІЯ», проспект Московський , 257 , м. Харків, 61044

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 30.11.2017 у справі № 922/3745/17 позов задоволено, визнано недійсним з моменту укладання договір про заміну боржника у зобовязанні , укладений 05.04.2016 між ТОВ «Фірма «ІДАЛІЯ», ТОВ «ДІАДЕМА БАТЕРФЛЯЙ» та ТОВ «ОПТІМБУД-2008»; стягнуто з ТОВ "ОПТІМБУД-2008" на користь ТОВ "Діадема Батерфляй" 800,00 грн. витрат по сплаті судового збору та з ТОВ «Фірма «ІДАЛІЯ» на користь ТОВ "Діадема Батерфляй" 800,00грн. витрат по сплаті судового збору.

ТОВ «ОПТІМБУД-2008» не погодилось з рішенням господарського суду Харківської області та 26.12.2017 звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить частково змінити рішення господарського суду Харківської області від 30.11.2017 у справі 922/3745/17, виключивши із його мотивувальної частини абзац 11 сторінки 2 наступного змісту: «матеріали справи свідчать, що ТОВ "Оптімбуд-2008" систематично неналежно ставився до своїх обовязків, оскільки сплачував орендну плату всупереч умовам договору; також за період квітень-листопад 2015 року виникло прострочення зі сплати орендної плати, про що свідчать угоди про зарахування зустрічних вимог між ТОВ Фірма "Ідалія" та ТОВ "Оптімбуд-2008" від 01.11.2013, 01.12.2013, 03.01.2014, 03.02.2014, 03.03.2014, 03.04.2014, 03.05.2014, 03.06.2014, 03.07.2014, 03.08.2014, 03.09.2014, 03.10.2014, 03.11.2014, 03.12.2014, 03.01.2015, 03.02.2015, 03.03.2015, 03.04.2015, 12.06.2015, 15.07.2015, 14.08.2015, 14.09.2015, 15.10.2015, 12.11.2015, 11.12.2015, 11.01.2016, 14.01.2016, 11.02.2016, 01.03.2016, 04.04.2016»

Одночасно скаржник просить відновити строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Харківської області від 30.11.2017 у справі 922/3745/17, посилаючись на те , що повний текст оскаржуваного рішення складено 05.12.2017 та отримано на руки представником ТОВ «ОПТІМБУД-2008» 13.12.2017, що підтверджується матеріалами справи. У звязку з цим та відповідно до ч.1 ч.2 ст 256 ГПК України скаржник вважає, що є всі підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху, з наступних підстав.

15.12.2017 набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції.

Пунктом 13 частини 1 розділу XI Перехідні положення встановлено, що ГПК України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до вимог частини 1 статті 93 ГПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення рішення суду першої інстанції) апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом пяти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Тобто, перебіг строку на оскарження в апеляційному порядку судового рішення визначено в законодавчому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення прийняте місцевим господарським судом 30.11.2017, повний текст якого складений 05.12.2017, отже, строк подання апеляційної скарги сплив 15.12.2017.

Проте, скаржник звернувся з апеляційною скаргою до господарського суду Харківської області лише 26.12.2017, що вбачається з відтиску штампу господарського суду Харківської області на першому аркуші апеляційної скарги.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 14 Закону України Про судоустрій і статус суддів учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 119 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017р.) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Водночас статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України". Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/99, п. п. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява N 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення). Зі змісту пункту 52 рішення випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача "поважних причин" для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення. За цих підстав Високий Суд одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду від 30.11.2017 у справі №922/3745/17 скаржник посилається на те, що повний текст оскаржуваного рішення складено 05.12.2017 та отриманий на руки 13.12.2017 представником ТОВ «ОПТІМБУД-2008», що, на думку заявника апеляційної скарги, є підставою для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до частини 3 статті 260 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З матеріалів справи вбачається, що 30.11.2017, тобто у день проголошення вступної та резолютивної частини оскаржуваного рішення, представником ТОВ «ОПТІМБУД-2008» подано до місцевого господарського суду заяву про видачу судового рішення (а.с.207).

05.12.2017, тобто у межах строку, визначеного вимогами ГПК України, повний текст оскаржуваного рішення місцевого господарського суду надісланий іншій стороні, що підтверджується відтиском штампу господарського суду Харківської області на останньому аркуші цього рішення (а.с.199-205), тоді як скаржник отримав копію рішення 13.12.2017.

ТОВ «ОПТІМБУД-2008», будучи обізнаним з порядком оскарження рішення суду першої інстанції, отримав його лише через вісім днів після складання його повного тексту . При цьому в тексті апеляційної скарги заявник не наводить підстав, які перешкоджали йому своєчасно отримати копію оскаржуваного рішення.

Розглянувши клопотання скаржника, суддя-доповідач дійшов висновку, що, підстави, вказані у клопотанні, є неповажними, оскільки крім фіксування дат прийняття рішення, складання повного тексту та отримання його представником скаржника, в клопотанні не зазначено обставин, які б заважали своєчасно звернутися з апеляційною скаргою до 15.12.2017.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу ТОВ «ОПТІМБУД-2008» слід залишити без руху на підставі статті 260 ГПК України та встановити десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 234, 260 ГПК України, Харківський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ТОВ «ОПТІМБУД-2008» на рішення господарського суду Харківської області від 30.11.2017 у справі №922/3745/17 залишити без руху.

2. Встановити ТОВ «ОПТІМБУД-2008» десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги.

3. Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

ОСОБА_1 ОСОБА_2