ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2018м. ДніпроСправа № 904/10167/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Суховаров А.В.

за участю секретаря судового засідання Кокшарової Т.Г.

за позовом Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м. Нікополь Дніпропетровська область

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення 41 365, 83 грн.

Представники:

від позивача ОСОБА_1 довіреність №283-4016 від 01.05.2017;

від відповідача ОСОБА_2 довіреність від 26.10.2017.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" (далі - позивач) звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідача) вартість відповідальної нестачі у сумі 41 365, 83 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що нестача вантажу відбулась з вини відповідача, що зафіксовано комерційними актами №466001/123 від 06.06.2017, №466001/125 від 06.06.2017р.

Відповідач надав відзив на позов, позовні вимоги не визнає, зазначає, що втрата вантажу сталась не з вини залізниці.

Ухвалою господарського суду від 18.01.2018 року закрито підготовче засідання та розпочато розгляд справи по суті.

В судовому засіданні 18.01.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

Встановив:

Відповідно до договорів перевезення, а саме основних залізничних накладних № 50208362 від 29.05.2017 та № 50250869 від 31.05.2017 від вантажовідправника - ПАТ «МК «Азовсталь» на адресу Позивача 06 червня 2017 надійшов горішок коксовий у кількох вагонах.

Вагон № 53188355 виданий позивачу зі складанням комерційного акту № 466001/123 від 06.06.2017 року, вагон № 59952564 виданий позивачу зі складанням комерційного акту № 66001/125 від 06.06.2017. Під час видачі вантажу з перевіркою, була встановлена вагова недостача продукції.

В комерційному акті № 466001/123 від 06.06.2017 зазначено: «У доповнення комерційного акту №463003/191 станцій Пологи. При комісійному зважуванні, на 100 т тензометричних вагонних вагах одержувача, перевірених органами Держстандарту 4/08-16 р, виявлено менше проти документа на 2250 кг коксика усякого, який у вагоні вміститися міг. Різниця проти комерційного акту № 463003/191 станції Пологи склала 330 кг. По документу - завантажено рівномірно до повної місткості, маркування проведено вапном. У дійсності, навантаження тотожно комерційному акту № 463003/191 станції Пологи, шапкою на рівні бортів, вантаж маркований повздовжньою смугою з вапняного розчину, крім наявного поглиблення з одного боку вагона над 1 -2 люками довжиною 250 см, шириною 160 см, глибиною 50 см. Двері та люка були закриті, течі вантажу не було. З моменту прибуття, до комісійного зважування, вагон знаходився під охороною чергових прийомоздавальників, були повідомлені ГУНП м. Нікополь Воловик, ВОХР ОСОБА_3. Комісійне зважування, з зупинкою без роз'єднання, проводили прийомоздавальник Литвин, представник одержувача Бохан, ГУНП м. Нікополь Юртаєв, заст. ДС Гулега. При повторному зважуванні нестача вантажу підтвердилась».

В комерційному акті № 466001/125 від 06.06.2017 зазначено: «У доповнення до комерційного акту № 463003/220 станції Пологи, акту загальної форми № 5465 станції Чапліне. При комісійному зважуванні, на 100 т тензометричних вагонних вагах одержувача, перевірених органами Держстандарту 4/08-16 р, виявлено менше проти документа на 6400 кг горішку коксового, який у вагоні вміститися міг. По документу вантаж вологий, завантажено до повної місткості, нанесене маркування вапняним розчином. У дійсності, навантаження тотожно комерційному акту № 463003/220 станції Пологи та акту загальної форми № 5465 станції Чапліне, вище рівня бортів 30-40 см, поверхня вантажу маркована поперечними смугами з вапна, крім наявного поглиблення над 1,2,3 люками довжиною 500 см, шириною 280 см, глибиною 50-110 см, над 3-4 люками довжиною 150 см, шириною 100 см, глибиною 30 см. Двері та люка були закриті, течі вантажу не було. З моменту прибуття, до комісійного зважування, вагон знаходився під охороною чергових прийомоздавальників, були повідомлені ГУНП м. Нікополь Воловик, ВОХР ОСОБА_3. Комісійне зважування, з зупинкою без роз'єднання, проводили прийомоздавальник Литвин, представник одержувача Бохан, ГУНП м. Нікополь Юртаєв, заст. ДС Гулега. При повторному зважуванні нестача вантажу підтвердилась».

З огляду на те, що при перевезенні вантажу залізницею втрачено вантаж, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача вартості нестачі вантажу у розмірі 41 365,83 грн.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми вартості нестачі вантажу.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини та положення чинного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

За умовами ст. 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу сталося не з його вини.

Статтею 113 Статуту передбачено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Відповідно до ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складаються станціями залізниць.

Відповідно до ст. 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, коли вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Положення ст. 74 ГПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України. Відповідно до зазначеної норми, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У відповідності з приписами ст.115 Статуту вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно ст. 114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме, за недостачу - у розмірі дійсної вартості недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Враховуючи викладене, перевіривши здійснений позивачем розрахунок вартості нестачі вантажу, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача його вартості у розмірі 41 365,83 грн., визнано правомірними, а отже такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Підстави звільнення залізниці від відповідальності за недостачу вантажу, передбачені ст. 111 Статуту, відсутні.

Викладене є підставою для задоволення позовних вимог.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України сплата судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд.108, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (ідентифікаційний код: 00186520; 53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310) суму 41 365,83 грн. вартості нестачі вантажу, 1 600 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України.

Повне рішення складено 22.01.2018

Суддя ОСОБА_4