Суд
УХВАЛА

22 січня 2018 року

м. Київ

справа № 917/1699/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.

учасники справи:

позивач - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській області,

відповідач - відкрите акціонерне товариство "Насінневе",

розглянувши матеріали касаційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області

на постанову Харківського апеляційного господарського суду

від 06.12.2017

та на рішення Господарського суду Полтавської області

від 24.10.2017

у справі № 917/1699/17

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області

до відкритого акціонерного товариства "Насінневе"

про стягнення 30 800,00 грн,-

В С Т А Н О В И В:

29.12.2017 до Верховного Суду Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Полтавській області подано касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06.12.2017 та на рішення Господарського суду Полтавської області від 24.10.2017 у справі № 917/1699/17, підтвердженням чого є відбиток штампу відділення поштового зв'язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2018 вказану касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого Білоуса В.В., суддів: Ткаченко Н.Г., Жукова С.В.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі "МПП "Голуб" проти України", № 6778/05, зауважив, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов'язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (справа "Голдер проти Сполученого Королівства", рішення від 21 лютого 1975 року, Серія А № 18, ст. 13-18, п. 28-36). Суд наголосив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Статтею 129 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, в тому числі на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень. Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення. Отже реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Статтею 289 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) встановлено порядок подання касаційної скарги, відповідно до якого, касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Проте, за приписами підпункту 17.5 пункту 17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Пунктом 17 частини першої Розділу XI "Перехідні положення" Закону № 2147-VІІІ визначено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Закон № 2147-VІІІ введено в дію 15.12.2017, при цьому на день звернення Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Полтавській області з касаційною скаргою Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не розпочала своє функціонування.

Статтею 109 Господарського процесуального кодексу України в редакції, яка діяла до 15.12.2017, було встановлено порядок подання касаційної скарги до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд, який прийняв оскаржуване рішення чи постанову та був зобов'язаний невідкладно надіслати скаргу разом зі справою до Вищого господарського суду України.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі "МПП "Голуб" проти України", № 6778/05, вважає, що норми, які визначають процес подання касаційної скарги, закріплені статтею 109 Господарського процесуального кодексу (1798-12), без сумніву служать меті належного здійснення правосуддя. Сторони, яких це стосується, можуть обґрунтовано очікувати, що ці правила будуть застосовуватися.

Проте, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Полтавській області касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06.12.2017 та на рішення Господарського суду Полтавської області від 24.10.2017 у справі № 917/1699/17 подано в порушення вказаного порядку, безпосередньо до Верховного Суду, що є підставою для повернення вказаної скарги без розгляду.

Керуючись підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, статтею 109 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017), Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06.12.2017 та на рішення Господарського суду Полтавської області від 24.10.2017 у справі № 917/1699/17 повернути заявникові без розгляду разом з доданими до неї матеріалами.

2. Оригінал ухвали надіслати до Господарського суду Полтавської області для долучення до матеріалів справи № 917/1699/17.

3. Копії ухвали надіслати учасникам справи.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Білоус

Судді С.В. Жуков

Н.Г. Ткаченко