РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2018Справа № 910/21085/17

За позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва»

до Головного управління Національної поліції у м. Києві

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації

про стягнення 62558,15

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гукун Н.В.

Представники сторін:

від позивача - Панкова О.А. (представник за довіреністю);

від відповідача - Дюба О.Г. (представник за довіреністю);

від третьої особи - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано вимоги указаного позову про стягнення суми заборгованості з орендної плати та нарахованих у зв'язку з її несвоєчасною оплатою санкцій. Вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань орендаря вчасно вносити платежі по договору №634 від 01.12.2016. У наданих суду листах з додатками Позивач також підтверджував, що спірна сума заборгованості Відповідачем не погашалась.

Третя особа у наданому суду 12.12.2017 листі вимоги Позивача підтримала та просила слухати справу за відсутності її представника. Судом вказаний лист прийнято як доказ, залучено до справи, та задоволено клопотання Третьої особи слухати справу за відсутності її представника.

Відповідач у наданому суду відзиві надав пояснення, що причина виникнення заборгованості по договору №634 від 01.12.2016 пов'язана з його неналежним фінансуванням, та клопотав, у випадку задоволення позову, зменшити розмір штрафних санкцій за ст. 233 ГК України.

У судовому засіданні 10.01.2018 судом було постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі Договору №634 від 01.12.2016, з урахуванням додаткової угоди від 01.12.2016 (далі разом - Договір) Позивачем, як балансоутримувачем, та Третьою особою, як орендодавцем, було передано Відповідачу, як орендарю, за актом від 01.12.2016 в орендне користування обумовлене Договором майно.

За користування орендованим майном Відповідач зобов'язався сплачувати Позивачу орендну плату у встановленому Договором порядку та розмірі.

Позивач заявляє до стягнення заборгованість з орендної плати - 58141,11 грн., яка виникла за період орендного користування майном від укладення Договору та по жовтень 2017 року включно, а також нараховані у зв'язку з несвоєчасною сплатою орендних платежів санкцій за ст. 625 ЦК України - 3723,55 грн. втрат від інфляції та 693,49 грн. 3% річних.

Розрахунок заборгованості з орендної плати судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним, як такий, що підтверджується залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

Доказів наявності у Відповідача претензій щодо якості та/або комплексності наданих по Договору послуг у спірний період матеріали справи не містять, і також не містять обґрунтованих претензій по сумам щомісячних орендних платежів або по загальній сумі заборгованості.

Обставина відсутності у Відповідача належної суми коштів для сплати орендної плати по Договору (посилання у відзиві та у залучених до матеріалів справи листах Відповідача на недофінансування з бюджету) не звільняє Відповідача від договірного обов'язку вносити орендні платежі своєчасно та в повному обсязі.

Докази сплати спірної суми заборгованості у матеріалах справи станом на час винесення рішення відсутні.

Отже, спірна сума заборгованості Відповідача з орендної плати, яка не була погашена на час подання позову, та залишається непогашеною на даний час, Позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України та ст. 193 ГК України доведена, документально підтверджена і Відповідачем не спростована.

Враховуючи все вищенаведене позовні вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 58141,11 грн. визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді втрат від інфляції та 3% річних за ст. 625 ЦК України.

Розрахунок втрат від інфляції та 3% річних судом також перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним (зокрема, оскільки розраховані Позивачем санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом), а їх розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 3723,55 грн. втрат від інфляції та 693,49 грн. 3% річних визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню.

У задоволенні викладеного у відзиві клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню з Відповідача, на підставі ст. 233 ГК України, суд відмовляє, оскільки присуджені до стягнення даним рішенням втрати від інфляції та 3% річних за ст. 625 ЦК України не є «штрафними санкціями», а натомість входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання. Суми втрат від інфляції та 3% річних за ст. 625 ЦК України виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.10.2014 у справі N 113цс14.

Судові витрати, у які Позивачем включено витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями ст.ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві (м. Київ, вул. Володимирська, 15; ідентифікаційний код 40108583) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» (м. Київ, вул. Соціалістична, 6; ідентифікаційний код 35756919) 58141 (п'ятдесят вісім тисяч сто сорок одну) грн. 11 коп. заборгованості з орендної плати, 3723 (три тисячі сімсот двадцять три) грн. 55 коп. втрат від інфляції, 693 (шістсот дев'яносто три) грн. 49 коп. 3% річних, а також 1600 (одну тисячу шістсот) грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.01.2018

Суддя Сташків Р.Б.