ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"09" січня 2018 р. Справа № 917/1423/17

ОСОБА_1 ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Управління механізації будівництва № 23", вул. Шевченка, буд. 11, с. Терешки, Полтавський район, Полтавська область, 38762,

на ухвалу господарського суду Полтавської області від 05.12.2017 (суддя Тимощенко О.М.), постановлену о 10 год.00 хв. в м. Полтаві,

у справі №917/1423/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Управління механізації будівництва № 23", вул. Шевченка, 11,с. Терешки, Полтавський район, Полтавська область,38762

до Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, вул. Зигіна, 1, м. Полтава, Полтавська область, 36000 про скасування рішення Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.06.2017 № 02/59-рш про порушення законодавства про захист економічної конкуренції

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 05.12.2017 у справі №917/1423/17 зупинено провадження у справі №917/1423/17 до розгляду Вищим адміністративним судом України касаційної скарги по справі №816/535/17 та зобов'язано сторін повідомити суд про результати розгляду справи №816/535/17.

Приватне акціонерне товариство "Управління механізації будівництва № 23" із вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодилося та звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зазначену ухвалу скасувати.

Одночасно скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження з тих підстав, що в судовому засіданні 05.12.2017 було проголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, тоді як повний текст ухвали було отримано позивачем 07.12.2017, у звязку з чим апеляційну скаргу було подано пізніше встановлених строків.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху, з наступних підстав.

15.12.2017 набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції.

Пунктом 13 частини 1 розділу XI Перехідні положення ГПК України встановлено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до вимог частини 1 статті 93 ГПК України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваної ухвали) апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом пяти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Отже, оскільки оскаржувану ухвалу було прийнято до набрання чинності Господарським процесуальним кодексом України у редакції від 15.12.2017, то перебіг строку на оскарження даної ухвали в апеляційному порядку відбувається відповідно до частини 1 статті 93 ГПК України (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали).

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала прийнята місцевим господарським судом 05.12.2017, отже, пятиденний строк подання апеляційної скарги, з урахуванням неробочих днів, сплив 11.12.2017.

Проте, скаржник звернувся з апеляційною скаргою до господарського суду Полтавської області лише 15.12.2017, що вбачається з відтиску штампу ПАТ Укрпошта на відповідному поштовому конверті.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 14 Закону України Про судоустрій і статус суддів учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 119 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Водночас статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України". Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/99, п. п. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява N 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення). Зі змісту пункту 52 рішення випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача "поважних причин" для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення. За цих підстав Високий Суд одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Як зазначено вище, в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду від 05.12.2017 у справі №917/1423/17 скаржник посилається на те, що в судовому засіданні 05.12.2017 було проголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, тоді як повний текст ухвали отримано позивачем 07.12.2017, у звязку з чим апеляційну скаргу подано пізніше встановлених строків.

Однак, таке посилання не може вважатися обґрунтованим, оскільки заявником апеляційної скарги не наведено жодних підстав в обґрунтування наявності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження на десять днів, у тому числі на вісім з моменту отримання повного тексту ухвали, а також підстав отримання копії оскаржуваної ухвали саме 07.12.2017р., враховуючи, що представник відповідача отримав копію ухвали 06.12.2017, про що свідчить його підпис на звороті останнього аркушу даної ухвали.

Таким чином, суддя-доповідач дійшов висновку, що обставина, зазначена в апеляційній скарзі як підстава для поновлення строку на апеляційне оскарження, не може вважатися поважною.

Згідно з частиною 3 статті 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку

З урахуванням викладеного, суддя-доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга подана з порушенням вимог статті 93 ГПК України (в редакції від 06.11.1991 зі змінами та доповненнями), а саме: з пропуском строку на апеляційне оскарження та без належного обґрунтування пропуску такого строку.

Враховуючи викладене, апеляційну Приватного акціонерного товариства "Управління механізації будівництва № 23" на ухвалу господарського суду Полтавської області від 05.12.2017 у справі №917/1423/17 слід залишити без руху на підставі статті 260 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) та встановити десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги (зазначення інших підстав для поновлення строку).

Керуючись статтями 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Харківський апеляційний господарський суд.

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Управління механізації будівництва № 23" на ухвалу господарського суду Полтавської області від 05.12.2017 у справі №917/1423/17 залишити без руху.

2. Встановити Приватному акціонерному товариству "Управління механізації будівництва № 23" десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги.

3. Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

ОСОБА_1 ОСОБА_2