КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2018 р. Справа№ 5011-66/6958-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Сітайло Л.Г.

Дідиченко М.А.

при секретарі судового засідання Мовчан А.Б.,

за участю представників:

від позивача - Дячок І.О., довіреність № б/н від 21.12.2017, Гребеник І.С., довіреність № 03-01/18-а від 03.01.2018;

від відповідача - Гаріна О.А. - виконавчий директор ТОВ "Авто-Інновація", Ботез В.П. - директор ТОВ "Авто-Інновація";

від третіх осіб - які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - комунального підприємства Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації", Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Авто" та товариства з обмеженою відповідальністю "Автопарк-95" - представники не прибули,

від третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору - Виробничо-комерційної фірми "АМК LTD" - представник не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Інновація" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.10.2017 (головуючий суддя - Ярмак О.М., судді - Грєхова О.А., Маринченко Я.В., м. Київ) про відмову у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Інновація" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 у справі №5011-66/6958-2012 за позовом публічного акціонерного товариства "Київське автотранспортне підприємство 13003" до товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Інновація", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - комунального підприємства Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації", Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Авто" та товариства з обмеженою відповідальністю "Автопарк-95" про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності, за участю третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору - Виробничо-комерційної фірми "АМК LTD" про витребування з володіння нерухомого майна.

встановив наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 у справі №5011-66/6958-2012 позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства "Київське автотранспортне підприємство 13003" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Інновація" (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 29.11.2012) задоволено, та

витребувано з володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Інновація" на користь Відкритого акціонерного товариства "Київське автотранспортне підприємство 13003" нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Перспективна, 3: адміністративний корпус загальною площею 429,2 кв. м. -літера "А"; виробничий корпус-радіовузол загальною площею 2 210,5 кв. м. - літера "Б"; будівля приміщень малярного цеху загальною площею 198,4 кв. м. - літера "В"; будівля контрольно-пропускного пункту загальною площею 24,5 кв. м. - літера "Г"; будівля теплопункту загальною площею 93,3 кв. м. - літера "Д"; будівля механічного цеху загальною площею 110 кв. м. - літера "Ж"; будівля оздоровчого комплексу загальною площею 195,1 кв. м. - літера "Е"; будівля туалету загальною площею 4,2 кв. м. - літера "Т"; будівля туалету загальною площею 5,4 кв. м. - літера "У"; будівля контрольно-пропускного пункту загальною площею 205,4 кв. м. - літера "Ф"; корпус гаража загальною площею 3 052,4 кв. м. - літера "X". Визнано за Відкритим акціонерним товариством "Київське автотранспортне підприємство 13003" право власності на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Перспективна, 3: адміністративний корпус загальною площею 429,2 кв. м. - літера "А"; виробничий корпус-радіовузол загальною площею 2 210,5 кв. м. - літера "Б"; будівля приміщень малярного цеху загальною площею 198,4 кв. м. - літера "В"; будівля контрольно-пропускного пункту загальною площею 24,5 кв. м. - літера "Г"; будівля теплопункту загальною площею 93,3 кв. м. - літера "Д"; будівля механічного цеху загальною площею 110 кв. м. - літера "Ж"; будівля оздоровчого комплексу загальною площею 195,1 кв. м. - літера "Е"; будівля туалету загальною площею 4,2 кв. м. - літера "Т"; будівля туалету загальною площею 5,4 кв. м. - літера "У"; будівля контрольно-пропускного пункту загальною площею 205,4 кв. м. - літера "Ф"; корпус гаража загальною площею 3 052,4 кв. м. - літера "X";

визнано за Відкритим акціонерним товариством "Київське автотранспортне підприємство 13003" право власності на вищевказане нерухоме майно;

стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Інновація" на користь Відкритого акціонерного товариства "Київське автотранспортне підприємство 13003" 1609,50 грн. судового збору.

в задоволенні позову третьої особи, яка заявляла самостійні вимоги на предмет спору, Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "АМК LTD", відмовлено повністю.

Постановами Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2013 та Вищого господарського суду України від 25.09.2013 у справі №5011-66/6958-2012, вищевказане рішення суду залишено без змін.

Відповідач звернувся з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції від 19.03.2013 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В заяві, поданій до суду, нововиявленими обставинами відповідач зазначав обставини відсутності у Дячка Ігоря Олексійовича повноважень керівника ПАТ "Київське автотранспортне підприємство 13003" щодо подання позову у справі на момент вирішення спору по суті, що встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 03.07.2013 у справі № 5011-74/16777-2012, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2013, про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів акціонерів позивача від 11.09.2012, яким на посаду голови правління (виконавчого органу) позивача було обрано Дячка І.О., а також додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2016 у справі № 5011-74/16777-2012, яким було скасовано реєстраційні дії, проведені після реєстраційної дії, стосовно якої прийнято судове рішення від 03.07.2013 щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи - ПАТ "Київське автотранспортне підприємство 13003", а саме: - 27.08.2013 № 8010466 внесення змін керівника юридичної особи; - 03.09.2013 № 9010466 внесення змін керівника юридичної особи; - 14.11.2014 №1010466 внесення змін керівника юридичної особи.

Заявником - ТОВ "Авто-Інновація" подані додаткові пояснення щодо підстав для перегляду судового рішення., в яких вказував, що 15.04.2016 йому стало відомо, що 11.12.2015 до ЄДР було внесено запис про скасування запису від 18.12.2012 на підставі основного судового рішення від 03.07.2013 у справі № 5011-74/16777-2012. Також з прийняттям постанови Київського апеляційного господарського суду від 28.04.2016 набуло законної сили додаткове рішення від 22.02.2016 у справі № 5011-74/16777-2012. Таким чином, наприкінці квітня 2016 року з'явились законні підстави для перегляду рішення від 19.03.2012 у справі № 5011-74/16777-2012.

Окрім цього, заявник в додаткових поясненнях посилався на те, що 03.06.2016 року йому стало відомо про додаткові підстави для перегляду судового рішення, зокрема, відповідач вказав, що 18.01.2012 позачерговими зборами акціонерів ПАТ "Київське автотранспортне підприємство 13003" було прийнято рішення, яким надано згоду на передачу за балансовою вартістю спірного нерухомого майна до статутного фонду ТОВ "Спектр-Авто" та ТОВ "Автопарк-95" та уповноважено виконавчий орган ПАТ "Київське автотранспортне підприємство 13003" вчинити передачу майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2017, у задоволенні заяви ТОВ "Авто-Інновація" про перегляд рішення від 19.03.2013 за нововиявленими обставинами відмовлено, а рішення суду залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.07.2017 ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.03.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2017 скасовано, заяву ТОВ "Авто-Інновація" про перегляд рішення від 19.03.2013 за нововиявленими обставинами передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва (стосовно обставин, які підтверджуються рішенням позачергових зборів акціонерів ПАТ "Київське автотранспортне підприємство 13003" від 18.01.2012).

Вищий господарський суд України в своїй постанові від 05.07.2017, скасовуючи ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.03.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2017 та передаючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Інновація" про перегляд рішення у даній справі за нововиявленими обставинами (стосовно обставин, які підтверджуються рішенням позачергових зборів акціонерів ПАТ "Київське автотранспортне підприємство 13003" від 18.01.2012) на новий розгляд, вказав, що при новому розгляді суду слід з'ясувати: які обставини, підтверджуються рішенням позачергових загальних зборів акціонерів позивача від 18.01.2012 року; чи було відомо або чи могло бути відомо заявнику про існування такого рішення до ухвалення рішення у справі; коли та за яких обставин заявник дізнався про існування цього рішення. У разі встановлення, що таке рішення дійсно приймалось позачерговими загальними зборами акціонерів позивача від 18.01.2012 року, і про нього відповідачу не було нічого відомо і не могло бути відомо, надати оцінку обставинам, що підтверджуються цим рішенням на предмет їх істотності, зокрема, з'ясувати, чи спростовують такі обставини факти, покладені в основу судового рішення, та чи впливають на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказані обставині були відомі відповідачу, то зміст судового рішення був би іншим. У разі встановлення, що ці обставини не впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, навести достатнє обґрунтування свого висновку в судовому рішенні, прийнятому за наслідками провадження за нововиявленими обставинами.

За результатом нового розгляду Господарським судом міста Києва 03.10.2017 прийнято ухвалу, якою у задоволенні заяви ТОВ "Авто-Інновація" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 у справі №5011-66/6958-2012 з урахуванням доповнень відмовлено повністю; рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 у справі №5011-66/6958-2012 залишено без змін.

Приймаючи вказану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що надана заявником копія протоколу загальних зборів позивача від 18.01.2012 не є достовірним доказом підтвердження факту проведення зборів, з огляду на ненадання оригіналу вказаного документу, а тому відповідно не може бути покладена в основу рішення про перегляд за нововиявленими обставинами.

Не погодившись із вищевказаною ухвалою, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу; задовольнити заяву відповідача про перегляд рішення за нововиявленими обставинами; скасувати рішення суду першої інстанції від 19.03.2013 та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не дослідив доказів, на які посилався заявник на підтвердження проведення зазначених зборів, дійсності їх рішень. Так, апелянт вказує, що на підтвердження обставин дійсності прийняття рішення позачерговими загальними зборами акціонерів від 18.01.2012 він надав протокол їх проведення, який, за твердженням скаржника, є дійсним.

Також, апелянт зазначає, що позивач та третя особа з самостійними вимогами не надали доказів визнання вказаного протоколу недійсним, а тому, за доводами апелянта, наданий ним протокол є належним доказом наявності волі позивача на відчуження спірного майна.

Окрім наведеного, апелянт вказує, що надана ним копія протоколу є належно засвідченою, а у випадку наявності у суду сумнівів щодо цього останній мав витребувати його оригінал, який за доводами скаржника, знаходиться у Компанії "Генезис Нетворк Лтд".

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 у справі №5011-66/6958-2012 підлягає скасуванню, з прийняттям нового - про відмову у задоволенні позову.

Представники апелянта - відповідача у справі в судовому засіданні підтримали вимоги за апеляційною скаргою.

Представники позивача у справі в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечили та просили залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

При цьому, представники позивача зазначили, що жодні збори акціонерів 18.01.2012 не проводились, а надана ксерокопія протоколу від 18.01.2012, виготовлена засобами поліграфії, не може вважатись належним доказом проведення зборів та існування оригіналу документа.

Також, представники позивача зазначили, що на вказаному документі міститься ксерокопія відтиску печатки, яка ніколи не використовувалась у діяльності законно обраних посадових осіб позивача, а також вказали, що позивачем до матеріалів даної справи до суду першої інстанції були подані пояснення осіб - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які зазначені в копії протоколу від 18.01.2012, як акціонери - учасники зборів, та які письмово підтвердили, що інформація про участь їх у зборах 18.01.2012 не відповідає дійсності.

Треті особи - комунальне підприємство Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації", Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), товариство з обмеженою відповідальністю "Спектр-Авто", товариство з обмеженою відповідальністю "Автопарк-95" та Виробничо-комерційна фірма "АМК LTD" правом на участь своїх представників у судовому засіданні не скористалися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, ухвала суду про призначення справи до розгляду направлялась за адресами офіційного місцезнаходження вказаних осіб.

Згідно п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутніми в даному судовому засіданні від третіх осіб до суду не надійшло.

Враховуючи повідомлення третіх осіб про час і місце розгляду справи судом, апеляційна скарга розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Слід зазначити, що 15.12.2017 набрали чинності зміни внесені у Господарський процесуальний кодекс України Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Підпунктом 9 пунктом 1 Перехідних Положень установлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 112 Господарського процесуального кодексу України (у попередній редакції чинній на момент прийняття оскаржуваної ухвали) господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №17 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" передбачено, що статтею 112 Господарського процесуального кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

Згідно п. 2 вказаної Постанови до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є, одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Відповідач, як на нововиявлену обставину, посилається на рішення, що були прийняті на загальних зборах акціонерів позивача 18.01.2012.

Так, заявник вказує, що на вказаних зборах акціонерів позивача було прийнято рішення, яким надано згоду на передачу за балансовою вартістю спірного нерухомого майна до статутного фонду ТОВ "Спектр-Авто" та ТОВ "Автопарк-95" (які в подальшому і передали майно відповідачу) та уповноважено виконавчий орган ПАТ "Київське автотранспортне підприємство 13003" вчинити передачу майна.

Отже, за доводами відповідача, наведене свідчить про наявність волі у позивача на відчуження спірного майна, що в свою чергу, виключає можливість задоволення позовних вимог у даній справі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали даної справи, дійшла висновку про те, що відповідачем належними і допустимими доказами не підтверджено наявність нововиявлених обставин, що в свою чергу є підставою для відмови у задоволенні заяви про перегляд рішення суду у даній справі, з огляду на наступне.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

2. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII)).

При цьому, колегія суддів зазначає, що обов'язок доведення наявності нововиявлених обставин покладається саме на заявника.

Заявник в своїх поясненнях зазначив, що про рішення загальних зборів позивача від 18.01.2012 йому стало відомо з листа компанії "Генезис Нетворк Лтд" від 03.06.2016, отриманого керівником заявника електронною поштою 03.06.2016.

Зі слів представника заявника, директор ТОВ "Авто-Інновація", який завірив копію протоколу від 18.01.2012, вивчив оригінал документу шляхом відеоконференції з представником компанії "Генезис Нетворк Лтд".

Як вказує заявник в поясненнях, примірник протоколу зборів від 18.01.2012 було з боку виконавчого органу товариства наприкінці січня - початку лютого 2012 року під час підписання інвестиційного договору від 06.02.2012 надано представникам компанії "Експерт Мерчандайз С.А.", в подальшому цей примірник було передано від компанії "Експерт Мерчандайз С.А." до компанії "Монлекс Груп Лтд,С.А.", як первісному кредитору (інвестору), а потім до компанії "Генезис Нетворк Лтд", як новому кредитору (інвестору). Зараз цей примірник знаходиться в офісі компанії "Генезис Нетворк Лтд" (м.Лондон, Великобританія).

Вказуючи, що оригінал спірного протоколу загальних зборів знаходиться у компанії "Генезис Нетворк Лтд" (м. Лондон, Великобританія), відповідач зазначає про неможливість надання його суду.

В свою чергу, позивач заперечує проведення акціонерами вказаних зборів 18.01.2012 та зазначає про підроблення вказаного документу.

Якщо одним з учасників судового процесу подано засвідчені ним копії документів, а інший з цих учасників заперечує відповідність їх оригіналам, то саме на особу, якою було подано такий доказ покладається обов'язок із доведення його належності, допустимості та достовірності, у даному випадку, шляхом надання оригіналу спірного документу.

Відповідачем вказаного виконано не було із посиланням на відсутність у нього оригіналу спірного протоколу.

При цьому, в апеляційній скарзі апелянт вказує на можливість витребування судом першої інстанції оригіналу протоколу від компанії "Генезис Нетворк Лтд".

Вказані доводи скаржника колегією суддів розцінюються як перекладення обов'язку заявника із доведення обставин на які він посилається на суд, що є не припустимим.

Крім цього, ч. 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII) передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Відповідачем, в свою чергу, не доведено обстави неможливості самостійного звернення до компанії "Генезис Нетворк Лтд" з метою отримання оригіналу вказаного документу.

Колегією суддів при неприйнятті наданої відповідачем копії протоколу від 18.01.2012 враховується також наступне.

Як вже зазначалось, позивач заперечує проведення акціонерами вказаних зборів 18.01.2012, а також вказує, що на спірному документі міститься ксерокопія відтиску печатки, яка ніколи не використовувалась у діяльності законно обраних посадових осіб позивача.

Крім цього, позивачем до матеріалів даної справи до суду першої інстанції були подані пояснення осіб - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які зазначені в копії протоколу від 18.01.2012, як акціонери - учасники зборів, та які письмово підтвердили, що інформація про участь їх у зборах 18.01.2012 не відповідає дійсності.

Відповідачем вказаного не спростовано, оригінал протоколу позачергових Загальних зборів акціонерів позивача від 18.01.2012 до суду не надано.

Враховуючи наведене, доводи апелянта про те, що надана ним копія протоколу є належним доказом та підтверджує наявність волі у позивача на відчуження спірного майна колегією суддів відхиляються за необґрунтованістю.

Також, колегія суддів вважає неправильним посилання скаржника на те, що оскільки позивач та третя особа з самостійними вимогами не надали доказів визнання вказаного протоколу недійсним, то він має бути прийнятий судом як належний доказ наявності нововиявлених обставин, у зв'язку з тим, що заявник посилаючись на рішення зборів повинен довести, як проведення 18.01.2012 зборів так і те, що на них були прийняті відповідні рішення, на які відповідач посилається в обґрунтування своєї заяви.

Не проведення вказаних зборів виключає визнання недійсними рішень таких зборів, що не проводились.

Отже, не доведення визнання недійсними рішень прийнятих на зборах 18.01.2012 жодним чином не може свідчити про обставини їх проведення у вказану дату, та прийняття на них відповідних рішень.

Враховуючи наведене, відповідачем не підтверджено належними і допустимими доказами наявність нововиявлених обставин, що в свою чергу унеможливлює задоволення заяви ТОВ "Авто-Інновація" про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ "Авто-Інновація" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 у справі №5011-66/6958-2012 та відповідно залишення рішення Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 у справі №5011-66/6958-2012 без змін.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Інновація" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.10.2017 у справі №5011-66/6958-2012 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 22.01.2018 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді Л.Г. Сітайло

М.А. Дідиченко