ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

18.01.2018р. Справа № 1/79

За скаргою Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ №31/13-5355 від 27.12.17р. на дії органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у справі №1/79

за позовом: Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства «Макіївський металургійний комбінат», м.Макіївка, Донецька область

про стягнення заборгованості у розмірі 111660,00грн.

Суддя Лейба М.О.

Представники сторін:

від скаржника (позивача): ОСОБА_1 за довіреністю

від відповідача: не зявився

від ВДВС: не зявився

Суть спору:

09.01.18р. до господарського суду надійшла скарга Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ №31/13-5355 від 27.12.17р. на дії органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у справі №1/79. у якій скаржник просить суд:

- визнати неправомірними дії органу державної виконавчої служби щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 10.11.2014р. з виконання наказу господарського суду Донецької області від 24.03.2003р. №1/79;

- визнати недійсною постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 10.11.2014р. з виконання наказу господарського суду Донецької області від 24.03.2003р. №1/79;

- визнати неправомірними дії органу державної виконавчої служби щодо не надіслання постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 10.11.2014р. з виконання наказу господарського суду Донецької області від 24.03.2003р. №1/79.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.18р. скаргу у справі №1/79 передано на розгляд судді Лейбі М.О.

15.12.17р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства та інших законодавчих актів» №2147-УIII від 03.10.17р., яким Господарський процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.

Відповідно до п.п.9 п.1 Розділу XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в новій редакції, справи у судах першої інстанції та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою господарського суду від 10.01.18р. скарга Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ прийнята та призначена до розгляду в судовому засіданні на 18.01.18р.

У судове засідання 18.01.18р. представник органу державної виконавчої служби не з'явились, про причину неявки суд не повідомили; про місце, час та дату розгляду скарги учасники судового процесу були повідомлені належним чином.

Відповідач ВАТ «Макіївський металургійний комбінат» про місце, час та дату судового засідання був повідомлений шляхом розміщення відповідної інформації на сторінці господарського суду Донецької області (у розділі Новини та події суду) офіційного веб-порталу Судова влада в Україні в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudu/), оскільки відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням даної юридичної особи є: м.Макіївка, Донецька область.

Скаржник (позивач) - Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ та орган державної виконавчої служби про місце, час та дату судового засідання були повідомлені шляхом направлення на їх поштові адреси, зазначені у поданій скарзі, копій відповідної ухвали суду від 10.01.18р. засобами поштового зв'язку.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ст.120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.342 Господарського процессуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950р., ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997р. №475/97 ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Враховуючи те, що всіх учасників судового процессу належним чином було повідомлено про місце, час та дату розгляду скарги, а також з огляду на те, що відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд беручи до уваги обмежені процесуальні строки розгляду скарги, встановлені ст.342 Господарського процесуального кодексу України, вважає можливим розглянути скаргу за наявними матеріалами.

Розглянувши скаргу Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Донецької області від 12.03.2003р. у справі №1/79 з Відкритого акціонерного товариства «Макіївський металургійний комбінат», м.Макіївка, Донецька область на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ стягнуто заборгованість у розмірі 100000,00грн., відсотки у розмірі 9842,00грн., витрати по сплаті державного мита у розмірі 1700,00грн. та за інформаційно-технічні послуги у розмірі 118,00грн.

24.03.2003р. господарським судом Донецької області на виконання вказаного рішення видано відповідний наказ.

10.06.2003р. державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції м.Макіївка ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 24.03.2003р. у справі №1/79 про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Макіївський металургійний комбінат» на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» заборгованості у розмірі 111660,00грн.

10.06.2003р. державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції м.Макіївка ОСОБА_2 винесено постанову про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 24.03.2003р. у справі №1/79 у звязку з порушенням господарським судом Донецької області провадження у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства «Макіївський металургійний комбінат» згідно ухвали від 21.04.1997р.

У звязку з проведення антитерористичної операції на території м.Донецька та Донецької області відповідно до Указу Президента України від 14.04.2014р. №405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України, та згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті Міністерства юстиції України, орган державної виконавчої служби, що знаходився за адресою: м.Макіївка Донецької області було переміщено до м.Лиман Донецької області, яке знаходиться на території підконтрольній державної влади України.

У 2017 році Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» звернулася до Кіровського відділу державної виконавчої служби м.Макіївка Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із заявою №31/13-4885 від 30.11.2017р. про надання інформації стосовно вжиття державним виконавцем заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 24.03.2003р. у справі №1/79.

Листом №14.10-13/513 від 11.12.2017р. «Щодо розгляду звернення» Кіровський відділ державної виконавчої служби м.Макіївка Головного територіального управління юстиції у Донецькій області повідомив заявника Дочірню компанію «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», що згідно інформації з автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 24.03.2003р. у справі №1/79 про стягнення заборгованості з Відкритого акціонерного товариства «Макіївський металургійний комбінат» на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» завершено 10.11.2014р. відповідно до п.9 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на 10.11.2014р.). У вказаному листі також зазначено про відсутність можливості надати будь-яку іншу інформацію у звязку з тим, що документи виконавчих проваджень у паперовому вигляді знаходяться на тимчасово непідконтрольній Україні території.

Не погоджуючи із вказаним рішенням органу державної виконавчої служби Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» звернулась до господарського суду Донецької області зі скаргою на дії органу державної виконавчої служби.

Скарга, зокрема, мотивована тим, що дії органу державної виконавчої служби, щодо завершення 10.11.2014р. виконавчого провадження на підставі п.9 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» та не надіслання на адресу стягування копії відповідної постанови про повернення виконавчого документа, вчинені в порушення норм матеріального права, а саме статтей 6, 11, 31, 37, 39, 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999р. №606-XIV), а тому на думку скаржника є неправомірними, а постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві від 10.11.2014р. недійсною.

Скаржник зазначає, що Закон України «Про боротьбу з тероризмом», Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», чи будь який інший Закон України, не містять жодних положень щодо заборони звернення стягнення на майно чи кошти боржника у звязку з проведенням антитерористичної операції.

Також у поданій скарзі, посилаючись, на те, що відповідно до даних з Єдиного державного реєстру судових рішень станом на 06.09.2017р. відносно Відкритого акціонерного товариства «Макіївський металургійний комбінат» порушено провадження у справі про банкрутство та введено процедуру санації, скаржник вважає, що винесенню постанови про повернення виконавчого провадження стягувачеві має передувати процедура поновлення відповідного виконавчого провадження, оскільки дане виконавче провадження було зупинено у звязку з порушенням справи про банкрутство Відкритого акціонерного товариства «Макіївський металургійний комбінат».

Згідно зі ст.73 Господарського процесуального Кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу Українивизначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст.79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п.1 ст.86 Господарського процесуального Кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали скарги та інші надані документи, оцінивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга та докази за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд, на підставі приписів чинного законодавства, дійшов висновку про те, що скарга Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.129 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до приписів Закону України «Про виконавчі провадження» примусовому виконанню підлягають зокрема накази, що видаються господарськими судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Вказаний закон є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій органу державної виконавчої служби.

Зазначеним законом (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин), було регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Частиною 1 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин), передбачалось, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасникам виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Згідно ч.1 ст.339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За змістом поданої скарги предметом оскарження є дії Кіровського відділу державної виконавчої служби м.Макіївка Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо закриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 24.03.2003р. у справі №1/79 шляхом винесення 10.11.2014р. на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, а також щодо не надіслання відповідної постанови на адресу стягувача.

Відповідно до п.9. ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на дату прийняття постанови органом державної виконавчої служби)), виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

При цьому, Закон України "Про боротьбу з тероризмом" та Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", а також розпорядження Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" від 07.11.2014р. №1085-р, якими державний виконавець обґрунтував постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, не відносяться до нормативних актів, які регулюють питання виконавчого провадження. А одже, вказаними нормативними актами не визначено, що обставини проведення антитерористичної операції виключають здійснення виконавчих дій і можуть бути підставою як для відмови у відкритті виконавчого провадження, так і для повернення виконавчого документа стягувачеві.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Вищого господарського суду України від 12.05.2016р. у справі №905/3680/14 та від 19.07.2017р. у справі №20/98.

Враховуючи викладене, у Кіровського відділу державної виконавчої служби м.Макіївка Головного територіального управління юстиції у Донецькій області були відсутні правові підстави для винесення постанови про повернення виконавчого документа, що свідчить про незаконність таких дій даного органу державної виконавчої служби.

Крім того, правомірними є доводи скаржника щодо неможливості винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у разі зупинення виконавчого провадження без його поновлення, оскільки повернення виконавчого документа можливо на підставі триваючого виконавчого провадження за умови вчинення державним виконавцем послідовних дій, визначених Законом.

За приписами ст.31 вказаного Закону (яка визначає порядок надсилання копій постанов державного виконавця та інших документів виконавчого провадження), копії постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст.47 Закону, надсилаються адресатам рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно до ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Як зазначає скаржник, станом на час звернення Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до господарського суду із скаргою на дії органу державної виконавчої служби, постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві з оригіналом виконавчого документа в порядку ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» на адресу стягувача не надходила.

Отже, в порушення вимог ст.31 Закону України «Про виконавче провадження», орган державної виконавчої служби не направив стягувачу постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві. Доказів зворотнього суду не надано.

Таким чином, враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що скарга Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ №31/13-5355 від 27.12.2017р. на дії органу державної виконавчої служби підлягає задоволенню.

Відповідно до п.9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно ст.345 Господарського процесуального кодексу України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Керуючись ст.ст.73, 74, 79, 86, 234, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, беручи до уваги п.9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», м.Київ №31/13-5355 від 27.12.2017р. на дії органу державної виконавчої служби задовольнити.

2. Визнати незаконними дії органу ДВС щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 10.11.2014р. з виконання наказу господарського суду Донецької області від 24.03.2003р. у справі №1/79.

3. Визнати недійсною постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 10.11.2014р. з виконання наказу господарського суду Донецької області від 24.03.2003р. у справі №1/79.

4. Визнати неправомірними дії органу ДВС щодо не надіслання постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 10.11.2014р. з виконання наказу господарського суду Донецької області від 24.03.2003р. у справі №1/79.

5. Зобов'язати орган ДВС Кіровського відділу державної виконавчої служби м.Макіївки Головного територіального управління юстиції у Донецькій області усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення - 18.01.2018р.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів відповідно до ст.256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 18.01.2018р.

Суддя М.О. Лейба