ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 рокуСправа № 916/1784/17
м. Одеса, просп. Шевченка, 29

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Колоколова С.І., Разюк Г.П.,

(У звязку з перебуванням судді-учасника колегії ОСОБА_1 у відпустці, склад судової колегії змінено на підставі розпорядження № 25 від 09.01.2018 та протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 09.01.2018).

секретар судового засідання Селиверстова М.В.,

за участю представників сторін:

від прокуратури ОСОБА_2 (посвідчення),

від Одеської міської ради ОСОБА_3 (за довіреністю),

від ТОВ «Одестехносервіс» ОСОБА_4 (за довіреністю),

від ОСОБА_5 комунальної власності Одеської міської ради ОСОБА_6 (за довіреністю), ОСОБА_7 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одестехносервіс»

на рішення господарського суду Одеської області від 13.10.2017

суддя Желєзна С.П.

час і місце ухвалення: 11:30 год.; м. Одеса, просп. Шевченка, 29

дата складання повного тексту рішення 18.10.2017

у справі № 916/1784/17

за позовом Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Одеської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одестехносервіс»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_5 комунальної власності Одеської міської ради

про стягнення 703 355,55 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2017 року Заступник керівника Одеської місцевої прокуратури №2 (далі прокурор) звернувся до господарського суду Одеської області в інтересах Одеської міської ради із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одестехносервіс» (далі Товариство, відповідач) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 703 355,55 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобовязань за договором оренди землі від 17.09.2008, яке полягає у несвоєчасному та неповному внесенні орендних платежів.

Ухвалою господарського суду від 16.08.2017 року, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_5 комунальної власності Одеської міської ради (далі - ОСОБА_5).

25.09.2017 Прокурор надав до суду першої інстанції уточнену позовну заяву, в якій просив, стягнути заборгованість по оплаті орендної плати у розмірі 683 098,65 грн. та 3% річних від суми заборгованості у розмірі 20 256,90 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 13.10.2017 позов задоволено, стягнуто з Товариства на користь Одеської міської ради заборгованість з орендної плати в розмірі 683 098,65 грн., 3% річних у розмірі 20 256,90 грн. та судовий збір у розмірі 10 550,35 грн.

Рішення мотивовано тим, що позовні вимоги прокурора є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, Товариство звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Скаржник вважає рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи та порушенням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 26.10.2017 апеляційна скарга Товариства була прийнята до провадження та її розгляд призначено на 29.11.2017.

В судовому засіданні 29.11.2017 представник відповідача надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити останню.

Представники прокуратури, Одеської міської ради та ОСОБА_5 в судовому засіданні 29.11.2017 надали пояснення, в яких заперечували проти апеляційної скарги та просили суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У звязку з необхідністю витребування додаткових документів, судова колегія 29.11.2017 розгляд справи відклала на 20.12.2017 та зобовязала ОСОБА_5 надати суду до 15.12.2017 обґрунтовані пояснення щодо розрахунку орендної плати за землю, яка знаходиться у користуванні ТОВ «Одестехносервіс».

На виконання ухвали 15.12.2017 ОСОБА_5 надав до суду письмові пояснення в яких зазначив, що рішенням Одеської міської ради від 05.04.2007 року №1222-V Товариству надано в оренду терміном на 49 років (у тому числі на три роки на період проектування та будівництва) земельну ділянку площею 2,6767 га за адресою: м. Одеса, 6-й км Овідіопольської дороги для проектування, будівництва, експлуатації виробничо-складського комплексу.

На період експлуатації орендна плата розрахована згідно довідки-витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки від 22.03.2007 року №135/М, виданої Одеським міським управлінням земельних ресурсів Державного комітету України по земельних ресурсах.

В поясненнях, також, зазначено, що відповідно до п. 2.3. Договору оренди землі від 17.09.2008 на період експлуатації нормативно-грошова оцінка земельної ділянки складає 4 647 018,87 грн. Орендна плата розрахована у розмірі 3% річних від нормативно-грошової оцінки та складає 143 314, 06 грн. на рік.

Крім цього, ОСОБА_5 пояснив, що згідно розрахунку заборгованості з урахуванням індексації від 04.07.2017 року сума нормативно-грошової оцінки на період експлуатації відповідно до пункту 4.3. договору та статті 289 Податкового кодексу України помножується на щорічний на індекс інфляції, що публікується Державним земельним агентством України.

19.12.2017 колегією суддів було прийнято ухвалу про початок апеляційного перегляду даної справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з відкриття першого судового засідання 20.12.2017, у звязку із вступом в дію 15.12.2017 року нового ГПК України та зміною складу судової колегії.

20.12.2017 в судовому засіданні було оголошено перерву до 10.01.2018.

У звязку з перебуванням судді Гладишевої Т.Я. у відпустці, склад судової колегії змінено на підставі розпорядження №25 від 09.01.2018 та протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 09.01.2018, та сформовано наступний склад судової колегії: головуючий суддя Головей В.М., судді - Колоколов С.І., Разюк Г.П.

В судовому засіданні 10.01.2018 представник відповідача надав пояснення, якими підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити останню.

Представники прокуратури, Одеської міської ради та ОСОБА_5 заперечували проти апеляційної скарги та просили суд, рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 269 ГПК України апеляційний господарський суд не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що 17.09.2008 між Одеською міською радою (Орендодавець) та Товариством (Орендар) було укладено договір оренди землі №90, за умовами якого Орендодавець на підставі Закону України «Про оренду землі» та рішення Одеської міської ради №1222-V від 05.04.2007 передає, а Орендар приймає у строкове платне володіння, користування земельну ділянку площею 26 767 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, 6-й км. Овідіопольської дороги, згідно з планом земельної ділянки, який є невідємною частиною даного договору (п. 1.1. договору).

Згідно п. 2.3 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки на період будівництва становить 1 990 541,87 грн. з урахуванням індексації за 2007 рік. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на період експлуатації становить 4 777 135,40 грн. з урахуванням індексації за 2007 рік.

Договір укладено терміном на 49 років (у тому числі на 3 роки на період проектування та будівництва) для проектування, будівництва, експлуатації виробничо-складського комплексу. Після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. (п.п. 3.1., 3.2. договору).

Відповідно до п. п. 4.1, 4.2, 4.4 договору орендна плата розрахована у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає 59 716,26 грн. на період будівництва та 143 314,06 грн. на період експлуатації. Орендна плата сплачується Орендарем у грошовій безготівковій формі. Розмір орендної плати встановлюється за домовленістю сторін у відповідності до розрахунку розміру орендної плати та може збільшуватись Одеською міською радою в межах передбачених законодавством, в залежності від збільшення ринкової вартості земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні. Орендар не звільняється від сплати орендної плати і сплачує її незалежно від результатів господарської діяльності. Умови цього договору щодо розміру орендної плати можуть бути змінені за згодою обох сторін шляхом укладання відповідних угод, які мають бути нотаріально посвідчені та будуть невідємними частинами цього договору, крім випадків: зміни розміру земельного податку відповідно до чинного законодавства; коригування грошової оцінки земель міста ОСОБА_6, яка затверджується рішенням Одеської міської ради; зміни функціонального призначення будівлі або її частини. У цих випадках розмір орендної плати змінюється Орендодавцем.

Згідно з умовами п. 6.1 договору передача земельної ділянки в оренду Товариству здійснюється у відповідності з розробленим її проектом відведення. Підставою для розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 18.09.2006 за №497.

Положеннями п. п. 12.1, 12.4, 14.1 договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Реорганізація юридичної особи Орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Договір набирає чинності після його підписання сторонами та його державної реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що між Одеською міською радою та Товариством було складено та підписано акт приймання-передачі земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Одеса, 6-й км. Овідіопольської дороги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що в порушення норм закону та умов договору оренди землі, протягом періоду з червня 2014 року по травень 2017 року Товариство своєчасно та у повному обсязі не вносило орендну плату, в результаті чого, станом на момент вирішення даного спору у відповідача наявна заборгованість з орендної плати в сумі 683 098,65 грн. на яку правомірно нараховані 3% річних.

Відхиляючи доводи Товариства про необхідність застосування при вирішенні спору рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №29 від 25.02.2016, яким було продовжено термін будівництва до 30.09.2018, господарський суд зазначив, що прийняття виконавчим комітетом Одеської міської ради рішень про продовження терміну будівництва у будь-якому випадку потребує внесення відповідних змін до умов договору оренди землі, однак, незважаючи на продовження на підставі рішень виконавчого комітету Одеської міської ради строку будівництва виробничо-складського комплексу в районі 6-го кілометру Овідіопольського району, додаткові угоди до договору оренди землі від 17.09.2008 з цього приводу не укладались, у звязку з чим, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування при вирішенні даного спору розміру орендної плати, передбаченого умовами договору на період будівництва.

Проте, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх передчасними та помилковими, у звязку з наступним.

Так, з матеріалів справи вбачається що виконавчим комітетом Одеської міської ради на підставі рішень, неодноразово змінювались строки завершення Товариством будівництва, а саме, внесено зміни:

рішенням виконкому Одеської міської ради від 24.09.2010 № 501 вирішено: 3.1. До пункту 2.4. пункту 2 частині терміну завершення будівництва «завершення 30.09.2012»;

рішенням виконкому Одеської міської ради від 25.01.2013 № 57 вирішено: 1.1. До пункту 2.4. пункту 2 рішення в частині терміну завершення будівництва «завершення 30.09.2015»;

рішенням Одеської міської ради від 19.02.2013 № 2940-VІ вирішено: у частині терміну завершення будівництва, замість слів «на 3 роки» читати «до 30.09.2015 року»;

рішенням виконкому Одеської міської ради від 25.02.2016 № 29 вирішено: 1.1. До пункту 2.4. пункту 2 рішення в частині терміну завершення будівництва «завершення до 30 вересня 2018 року».

Дійсно, в матеріалах справи відсутні додаткові угоди укладені між сторонами до договору оренди з приводу продовження терміну на завершення будівництва Товариством виробничо-складського комплексу в районі 6-го кілометру Овідіопольського району проте, в матеріалах справи також відсутні докази, що вищевказаний комплекс введений в експлуатацію.

Звертаючись з позовною заявою до суду, прокурор зазначив, що відповідно до інформації, наданої ОСОБА_5 від 04.07.2017, Товариство покладені на нього зобовязання законом та договором щодо сплати орендної плати на земельну ділянку площею 26 767 кв.м. не виконує. Також, прокурор здійснив розрахунок заборгованості з орендної плати, застосовуючи при розрахунку ставку за період експлуатації обєкта, при цьому доказів, того, що обєкт введений в експлуатацію матеріали справи не містять.

Предметом позову є вимога прокурора до Товариства про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 683 098,65 грн. та 3% річних у розмірі 20 256,90 грн.

Статтями 1, 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ч.ч. 1-3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» (в редакції від 11.08.2013), орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

На підставі Закону України від 12.02.2015 № 191-VIII до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» було внесено зміни, а саме ч. 1 доповнено словами «згідно з договором оренди землі»; у ч. 2 слово «форма» замінено словом «умови».

У п. 2.23. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 розяснено, що доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватися належними доказами, наприклад, довідкою, виданою державною податковою інспекцією про наявність (або відсутність) заборгованості за земельним податком та орендною платою.

Крім цього, відповідно до п. 4.4. договору оренди землі сторони узгодили, що умови договору щодо розміру орендної плати можуть бути змінені за згодою обох сторін, шляхом укладання відповідних угод, які мають бути нотаріально посвідчені та будуть невідємними частинами цього договору.

Проте, в матеріалах справи відсутня відповідна довідка державної податкової інспекції про наявність (або відсутність) заборгованості за земельним податком та орендною платою, також матеріали справи не містять додаткової угоди укладеної між сторонами щодо зміни розміру орендної плати.

Приймаючи до уваги викладене, судова колегія дійшла висновку, що позовна вимога прокурора в частині стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 683 098,65 грн. не доведена належними докази, а отже відсутні правові підстави для її стягнення та задоволення позову в цій частині.

Враховуючи недоведеність з боку позивача факту порушення відповідачем своїх обовязків, тобто, за відсутністю доказів невиконання або неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань, які тягнуть за собою можливість застосування певного виду відповідальності, вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох процентів річних в сумі 20 256,90 грн., також, не підлягають задоволенню, оскільки вони є похідними від основної вимоги.

Апеляційний суд встановив, що неповне з'ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав установленими, пов'язані з порушеннями процесу доказування, які допущені місцевим господарським судом.

Тобто, рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, адже обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Необґрунтованим є рішення, в якому неправильно встановлено або взагалі не встановлено фактичних обставин справи. Неповне з'ясування обставин справи свідчить про те, що господарський суд не поставив на свій розгляд і не дослідив усіх передбачених нормою матеріального права юридичних чи доказових фактів, наявність або відсутність яких впливає на вирішення справи.

Недоведеність обставин, які мають значення для справи, що їх місцевий господарський суд визнав установленими, має місце в тих випадках, коли істотні для справи обставини не підтверджено доказами або підтверджено недопустимими чи недостовірними, суперечливими доказами, а також доказами, отриманими судом із порушенням норм процесуального права. Причиною недоведеності обставин, що мають значення для справи, є порушення судом правил дослідження й оцінки доказів.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що господарським судом не надано належної оцінки всім зазначеним вище обставинам, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення, у звязку з цим, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задовольню, на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 277 ГПК України рішення господарського суду - скасуванню, позовні вимоги прокурора такими, що не підлягають задоволенню, у звязку з їх необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277 ГПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одестехносервіс» - задовольнити.

2. Рішення господарського суду Одеської області від 13.10.2017 скасувати.

3. У задоволенні позовних вимог Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Одеської міської ради відмовити.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Колоколов С.І.

ОСОБА_8