номер провадження справи 28/82/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2018 Справа № 908/2057/17

Суддя Федорова Олена Владиславівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Управління комунальної власності Енергодарської міської ради (71502, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Набережна, 24)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН-КОМП» (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Українська, буд. 4-А)

про стягнення 70180,94 грн., розірвання договору оренди

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №01-32/0613-01 від 18.04.2017р.;

від відповідача: ОСОБА_2, керівник, витяг № від 09.10.2017р.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 17.10.2017 року звернувся позивач Управління комунальної власності Енергодарської міської ради з позовною заявою до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю ЕН-КОМП про стягнення за договором оренди №58-08 від 21.05.2010р. заборгованості в розмірі 63606,40 грн. та пені в розмірі 6574,54 грн., усього 70180,94 грн.; про розірвання договору оренди №58-08 від 21.05.2010р.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №908/2057/17 призначено до розгляду судді Федорової О.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.10.2017 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №908/2057/17, присвоєно справі номер провадження 28/82/17, справу призначено до розгляду на 13.11.2017р.

Ухвалою суду від 13.11.2017р. відкладено розгляд справи на 29.11.2017р.

В судовому засіданні 29.11.2017р. оголошено перерву до 18.12.2017р. з метою надання сторонам можливості вирішити спір мирним шляхом.

Судове засідання 18.12.2017р. відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фіксування судового процесу за допомогою відеозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось у звязку з відсутністю у суду такої технічної можливості.

В судовому засіданні 18.12.2017 р. суддею оголошено, що з 15.12.2017р. господарськими судами здійснено перехід на нову редакцію Господарського процесуального кодексу України, а тому, оскільки розгляд даної справи по суті судом вже було розпочато у попередньому судовому засіданні (29.11.2017р.), суд продовжує розгляд справи по суті за правилами загального позовного провадження відповідно до норм чинного ГПК України.

З метою надання сторонам часу для мирного врегулювання спору в судовому засіданні 18.12.2017 р. оголошувалась перерва, судове засідання призначено на 16.01.2018р.

10.01.2018 р. на адресу суду від Управління комунальної власності Енергодарської міської ради надійшла заява №01.1-01/0014 від 04.01.2018 р. про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з ТОВ «ЕН-КОМП» 93.747,06 грн. заборгованості з орендних платежів, 9.143,78 грн. пені за період прострочення з грудня 2016 р. по грудень 2017р. (включно).

Заява позивача судом відхилена, оскільки приписами ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивачу надано право на збільшення позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Як вже зазначалося судом розгляд даної справи вже розпочато по суті у попередньому судовому засіданні 29.11.2017р. Таким чином, у позивача відсутні правові підстави для збільшення розміру позовних вимог в межах даної справи.

Представник позивача в судовому засіданні 16.01.2018р. підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, що зазначені у позові та заяві про збільшення позовних вимог № 01-32/2051-01 від 07.11.2017 р. (арк.с. 50). Просив позов задовольнити в повному обсязі. Підставою для звернення з позовом зазначав тривале невиконання відповідачем зобовязань щодо своєчасного внесення орендних платежів в розмірі та строки визначені умовами договору оренди № 58-08 від 21.05.2010 р., внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 78478,78 грн. Враховуючи умови договору та приписи діючого законодавства, позивач нарахував до стягнення пеню у розмірі 7437,09 грн. за період прострочення з грудня 2016 р. по жовтень 2017 р. Також внаслідок систематичного порушення відповідачем зобовязань щодо оплати орендних платежів, враховуючи п. 2.6 договору, ст. 782 ЦК України, ст. 26 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», просив розірвати договір оренди.

Представник відповідача підтримав доводи, що викладені в поясненнях вих. № 41 від 29.11.2017 р. В обґрунтування своєї позиції посилався на те, що з моменту укладення договору оренди відповідачем здійснено капітальний ремонт обєкта оренди на значну суму, зокрема, ремонт системи опалення на загальну суму 47.658,44 грн. (в 2009 році). З метою вирішення питання зарахування понесених орендарем витрат на ремонт в рахунок орендних платежів, відповідач неодноразово звертався до позивача з листами. Між тим, орендодавець не погодився на зустрічне зарахування понесених відповідачем витрат, що на думку відповідача є порушенням умов договору. З урахуванням наведеного просив суд зменшити суму заборгованості на понесені ним витрати на капітальний ремонт системи опалення. Проти позовних вимог в частині розірвання договору оренди заперечив.

В судому засіданні 16.01.2018 р. судом, в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення (орієнтовно 18-19 січня 2018 р.) та надісланий на адреси сторін.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Територіальна громада міста Енергодар в особі Енергодарської міської ради Запорізької області в особі Управління комунальної власності Енергодарської міської ради (орендодавець) та товариство з обмеженою відповідальністю «ЕН-КОМП» (орендар, відповідач у справі) 21.05.2010 р. уклали договір оренди № 58-08 (надалі договір).

Пунктом 1.1 договору встановлено, що орендодавець передає а орендар приймає в тимчасове володіння та користування наступне майно: нежиле приміщення у адміністративно-господарській будівлі, загальною площею 296,2 кв.м., розташоване за адресою: Запорізька область м. Енергодар, вул. Радянська, буд. 4-а, приміщення 3, яке належить орендодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно б/н, виданого Виконавчим комітетом Енергодарської міської ради Запорізької області 16.04.2010 р.

Пунктом 1.3 договору встановлено, що передача орендованого майна орендодавцем і прийняття його орендарем оформлюється відповідним актом, який підписується сторонами.

Пунктами 2.1, 2.2 договору визначено, що даний договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення та державної реєстрації. Строк дії цього договору складає 5 років з моменту підписання договору.

Відповідно до п. 2.6 договору орендодавець має право відмовитися від договору оренди та вимагати повернення майна, якщо орендар не вносить орендну плату протягом трьох місяців поспіль; в цьому разі договір оренди буде розірваним з моменту отримання орендарем повідомлення орендодавця про відмову від договору.

Відповідно до п. 3.1 договору (в редакції договору про внесення змін та доповнень № 1 від 02.06.2016 р.) орендна плата за оренду комунального майна визначається згідно з Методикою розрахунку плати за оренду майна, що знаходиться в комунальній власності територіальної громади міста Енергодара, затвердженої рішенням Енергодарської міської ради від 17.06.2007 р. № 10, на момент розрахунку складає 5.422,31 грн. без урахування ПДВ за перший місяць оренди. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за попередній місяць.

Пунктом 3.2 договору (в редакції договору про внесення змін та доповнень № 1 від 02.06.2016 р.) встановлено, що орендар зобовязується сплачувати орендну плату не пізніше 15-го числа місяця наступного за звітним, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок орендодавця.

Зазначений договір та наступні зміни до нього посвідчені приватним нотаріусом Енергодарського міського округу Запорізької області ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за № 1700. Також договір зареєстрований в реєстрі правочинів 21.05.2010 р. номер витягу 8562325.

Про факт передачі обєкту оренди в користування орендарю свідчить Акт приймання-передачі від 21.05.2010 р. підписаний орендодавцем, балансоутримувачем та орендарем.

Укладений сторонами договір за своїм змістом є договором оренди державного (комунального) майна.

Спеціальним законом, що регулює правовідносини з оренди державного майна, є Закон України від 10.04.1992р. № 2269-XII «Про оренду державного та комунального майна».

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України від 10.04.1992р. № 2269-XII «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Орендар належним чином зобовязання щодо своєчасного та повного внесення орендних платежів не здійснив, чим порушив умови договору.

Внаслідок наявності порушень з боку орендаря, позивач скоригував на його адресу претензію № 01-33/1051-01 від 23.06.2017 р. з проханням в місячний строк розглянути претензію та погасити терміново заборгованість по орендній платі.

Повторно претензія № 01-331701-01 від 15.09.2017 р. надсилалась 18.09.2017 р.

Зазначені претензії залишені без відповіді, борг без оплати.

У звязку з наявністю порушень умов договору з боку відповідача, позивач звернувся з позовом до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Приписами ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з ч. 1 ст. 286 ГК України орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків від господарської діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобовязаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобовязання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обовязок щодо оплати орендних платежів, у встановлений строк, не виконав, факт порушення відповідачем умов, визначених договором, доведений та підтверджується матеріалами справи.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача 78.478,78 грн. заборгованості з орендних платежів за період з грудня 2016 р. по листопад 2017 р. задовольняється судом.

За порушення відповідачем строків внесення орендних платежів позивач, враховуючи положення п. 7.4 договору, просив стягнути суму пені в розмірі 7.437,09 грн. за період прострочення з 15.12.2016 р. по 07.11.2017 р.

Приписами ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 2 ст. 216 ГК України встановлено, що застосування господарських санкції повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання. Згідно з п. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Приписами п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Умовами п. 7.4 договору встановлено, що в разі невиконання чи неналежного виконання орендарем обовязку, передбаченого п. 5.1 г) цього договору, він сплачує орендодавцю (до міського бюджету) пеню у розмірі 0,5% від суми невчасно сплаченої орендної плати за кожний день прострочення.

Розрахунок пені за період з 15.12.2016 р. по 07.11.2017 р. виконаний позивачем невірно, оскільки допущені помилки при визначені кількості днів прострочення. Згідно розрахунку, зробленого судом, сума пені за вказаний період прострочення складає 7.455,49 грн. Враховуючи те, що позивачем заявлена до стягнення пеня у меншому розмірі ніж перераховано судом, вимоги щодо стягнення пені у розмірі 7.437,09 грн. за період прострочення з 15.12.2016 р. по 07.11.2017 р. підлягають задоволенню.

За приписами ст. 615 ЦК України у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обємі відмовитися від зобовязання, якщо не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Частиною 2 ст. 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Факт невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань щодо внесення платежів за оренду нерухомого майна, що є істотним порушенням договору оренди № 58-08 від 21.05.2010 р., матеріалами справи доведений.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога позивача про розірвання договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності є обґрунтованою, заснованою на законі та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів.

Доказів оплати наявної заборгованості та штрафних санкцій відповідач суду не надав.

Посилання відповідача про допущення позивачем порушень зобовязань за договором оренди, які полягають у незарахуванні витрат відповідача понесених на капітальний ремонт системи опалення в приміщенні, що є обєктом оренди в рахунок оплати оренди, судом відхилені, оскільки укладаючи договір кожна сторона прийняла на себе певне коло прав та зобовязань. Орендар в свою чергу погодився вносити орендні платежі у розмірі та строки, що узгоджені учасниками правочину. Суд погоджується з доводами відповідача стосовно того, що в п.п. е) п. 5.2 договору сторонами визначено, що орендар має право на відшкодування чи зарахування в рахунок орендної плати вартості необхідних витрат на покращення орендованого майна, яке здійснене зі згоди орендодавця. Вартість виконаних орендарем без погодження орендодавця покращень орендованого майна, які неможливо відокремити від нього без погіршення цього майна, компенсації не підлягає. Як було зазначено представником відповідача поліпшення обєкта оренди виконанні в 2009 році, а договір оренди укладено сторонами 21.05.2010 р., тобто на момент укладення правочину роботи вже були виконанні. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення прохання відповідача про зарахування витрат за проведені поліпшення в рахунок погашення заборгованості з орендних платежів, що виникла за період з грудня 2016 р. по серпень 2017 р. Суд звертає увагу відповідача, що у разі наявності фактів порушення його прав та законних інтересів діями або бездіяльністю відповідача, позивач не позбавлений права на звернення з відповідним позовом до суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 6, 11, 526, 529, 530, 610, 611, 615, 651, 762 ЦК України, ст. ст. 230, 231, 232, 286, ГК України, ст. ст. 18, 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст. ст. 46, 74, 80, 129, 238, 240, 241, 243 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН-КОМП» (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Українська, буд. 4-А, ідентифікаційний код 24517831) на користь управління комунальної власності Енергодарської міської ради (71502, Запорізька область м. Енергодар, вул. Набережна, 24, ідентифікаційний код 24517831) 78.478,78 грн. (сімдесят вісім тисяч чотириста сімдесят вісім грн. 78 коп.) заборгованості з орендної плати, 7.437,09 грн. (сім тисяч чотириста тридцять сім грн. 09 коп.) пені. Видати наказ.

3. Розірвати договір оренди від 21.05.2010 р. № 58-08, укладений між управлінням комунальної власності Енергодарської міської ради (71502, Запорізька область м. Енергодар, вул. Набережна, 24, ідентифікаційний код 24517831) та товариством з обмеженою відповідальністю «ЕН-КОМП» (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Українська, буд. 4-А, ідентифікаційний код 24517831), нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Енергодарського міського округу Запорізької області ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за номером 1700.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ЕН-КОМП» (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Українська, буд. 4-А, ідентифікаційний код 24517831) на користь управління комунальної власності Енергодарської міської ради (71502, Запорізька область м. Енергодар, вул. Набережна, 24, ідентифікаційний код 24517831, р/р 1638 в УДКСУ у м. Енергодарі Запорізької області, МФО 813015, ) 3.200,00 грн. (три тисячі двісті грн. 00 коп.) судового збору

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХI Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19 січня 2018 року.

Суддя О.В. Федорова