донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

10.01.2018р. справа №908/2554/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю представників учасників справи:
від позивача: не зявився;
від відповідача: не зявився;
від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Улісс-Тур», м.Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
ухвалене 20.12.2016р. (повний текст підписано 27.12.2016р.) у м. Запоріжжі
по справі №908/2554/16 (суддя Корсун В.Л.)
за позовом Концерну «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Вознесенівського району, м. Запоріжжя
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Улісс-Тур», м.Запоріжжя
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ-Комп», м. Запоріжжя
про стягнення 113695,22грн.

В С Т А Н О В И В:

Концерн «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Вознесенівського району, м. Запоріжжя (Позивач) звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Улісс-Тур», м. Запоріжжя (Відповідач) про стягнення грошових коштів за спожиту теплову енергію за період з жовтня 2013р. по квітень 2014р., з жовтня 2014р. по квітень 2015р. та з жовтня 2015р. по квітень 2016р. в сумі 113695,22грн.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 07.12.2016р. по справі №908/2554/16 до участі в справі було залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «АТ-Комп», м. Запоріжжя (Третя особа).

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.12.2016р. (повний текст підписано 27.12.2016р.) у справі 908/2554/16 позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Вознесенівського району були задоволені в повному обсязі з підстав доведеності матеріалами справи факту безоплатного користування Відповідачем тепловою енергією в період з жовтня 2013р. по квітень 2014р., з жовтня 2014р. по квітень 2015р. та з жовтня 2015р. по квітень 2016р. Крім того, місцевим судом було зазначено, що відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг, само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг за користування тепловою енергією.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Улісс-Тур», не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Запорізької області від 20.12.2016р. у справі №908/2554/16 скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає, що судом було прийняте рішення на підставі невірного розрахунку теплового навантаження (СНИП 2.04.07-86 «Тепловые сети», СНИП 2.04.05.-86 «Отопление, вентиляция и кондиционирование»), що не ґрунтується на нормах чинного законодавства, оскільки на момент складення розрахунку діяв інший нормативний акт на підставі якого впроваджено методику із розрахунку теплового навантаження на підставі визначення тепловіддачі опалювальних приборів наявних у спірних приміщеннях, а саме «ОСОБА_2 та вказівки по нормування витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ 204 Україна 244-94. Таким чином, за твердженням апелянта, розмір теплової енергії, що була відпущена Відповідачу, повинна обраховуватись виходячи із наявного теплового обладнання (кількості та діаметру трубопроводу), а не виходячи із наявної площі.

Апелянт зазначив, що місцевий суд, відхиливши клопотання Відповідача про проведення технічної експертизи, мотивуючи це його необґрунтованістю, відхилив доводи останнього про неправомірність заявлених до стягнення грошових сум через ненадання контрозрахунку вартості теплової енергії поставленої у спірний період, тим самим порушив принцип змагальності сторін, адже ані суд, ані Відповідач не є спеціалістами в галузі розрахунків теплового навантаження, відтак у них фактично була відсутня можливість перевірити розрахунок теплового навантаження.

Крім цього, за твердженням скаржника, судом не було враховано відсутності договору купівлі-продажу теплової енергії з Відповідачем та того факту, що приміщення в які подавалась теплова енергія орендуються Товариством з обмеженою відповідальністю «АТ-Комп», яке і є фактичним споживачем послуг.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя доповідач) Ломовцева Н.В., судді Скакун О.А., Колядко Т.М.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 27.03.2017р. розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Улісс-Тур» на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.12.2016р. у справі №908/2554/16 за позовом Концерну «Міські теплові мережі» в особі Філії концерну «Міські теплові мережі» Вознесенівського району до Товариства з обмеженою відповідальністю «Улісс-Тур», за участю Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ-Комп», було прийнято до провадження.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.05.2017р., у звязку з перебуванням головуючого судді Ломовцевої Н.В. у відпустці, відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, п.п.11.3, 11.5 Засад використання автоматизованої системи документообігу Донецького апеляційного господарського суду було здійснено повторний автоматизований розподіл справи №908/2554/16, яким змінено склад колегії суддів для розгляду цієї справи на: головуючий (суддя-доповідач) Попков Д.О., судді Чернота Л.Ф., Стойка О.В.

Протоколом автоматичної зміни складу суддів від 05.05.2017р. у звязку з перебування судді Стойки О.В. у відпустці, її у складі колегії було замінено на суддю Колядко Т.М.

Протоколом автоматичної зміни складу суддів від 07.06.2017р. у звязку з перебування судді Колядко Т.М. у відпустці, її у складі колегії було замінено на суддю Радіонову О.О.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 10.05.2017р. у справі №908/2554/16, враховуючи необхідність застосування спеціальних знань, адже визначитись щодо правильності розрахунку теплового навантаження зробленого Позивачем щодо приміщень Товариства з обмеженою відповідальністю «Улісс-Тур» (м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 37), яке складається на підставі обслідування приміщень, встановлення кількості й характеристик теплового навантаження, із подальшим визначенням потужності теплоспоживального обладнання, у світлі заперечень з приводу вірності такого розрахунку з боку Відповідача, шляхом їх дослідження судом не вбачається за можливе, було призначено судову технічну експертизу, проведення якої доручено Запорізькому відділенню Дніпропетровського наукового дослідного інституту судових експертиз.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 10.05.2017р. апеляційне провадження по справі №908/2554/16 було зупинено до отримання експертного висновку та повернення матеріалів справи на адресу Донецького апеляційного господарського суду.

Втім, відповідно до супровідного листа Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №14-04/179 від 30.05.2017р. (а.с.53 т.3), матеріали справи №908/2554/16 були повернуті на адресу Донецького апеляційного господарського суду з вказівкою про те, що поставлені в ухвалі суду питання виходять за межі спеціальних знань експерта з будівельно-технічних досліджень.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 07.06.2017р. було поновлено провадження у справі №908/2554/16 з 18.07.2017р. та зобовязано Міністерство юстиції України надати відомості суду щодо спеціалізованої експертної установи, здатної забезпечити вирішення питань поставлених в ухвалі суду від 10.05.2017р. Судове засідання по справі №908/2554/16 було призначено на 18.07.2016р. об 15.30.

Протоколом автоматичної зміни складу суддів від 18.07.2017р. у звязку з перебування судді Радіонової О.О. у відпустці, її у складі колегії було замінено на суддю Зубченко І.В.

18.07.2017р. у судовому засіданні по справі №908/2554/16 було оголошено перерву до 25.07.2017р. об 15.00.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 25.07.2017р. у справі №908/2554/16, було призначено судову технічну експертизу, проведення якої доручено Товариству з обмеженою відповідальністю «Судова незалежна експертиза України» (пр.Перемоги, буд.123, м. Київ, 03179) із можливим залученням відповідних фахівців, а провадження у справі відповідно до ухвали суду від 25.07.2017р. - зупинено до отримання експертного висновку та повернення матеріалів справи на адресу Донецького апеляційного господарського суду.

Листом №3242 від 17.08.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Судова незалежна експертиза України» звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з клопотанням №СЕ-1201-1-897.17 від 17.08.2017р. про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи. (а.с.а.с.82,83 т.3)

Протоколом автоматичної зміни складу суддів від 22.08.2017р. у звязку з перебування судді Черноти Л.Ф. у відпустці, її у складі колегії було замінено на суддю Радіонову О.О.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 22.08.2017р. у справі апеляційне провадження в означеній справі було поновлено та призначено судове засідання на 13.09.2017р., з подальшим відкладенням на 26.09.2017р. об 14:45.

Протоколом автоматичної зміни складу суддів від 12.09.2017р. у звязку з перебуванням судді Радіонової О.О. на семінарі, її у складі колегії було замінено на суддю Черноту Л.Ф.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 26.09.2017р. у справі №908/2554/16 було задоволено клопотання експерта №СЕ-1201-1-897.17 від 17.08.2017р. про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи та зобов'язано терміново надати витребувані експертом документи на адресу останнього.

- у Відповідача (власника приміщення): технічний паспорт на об'єкт (ти) за адресою: м.Запоріжжя, вул. Незалежної України, 37, загальною площею 346,5кв.м., а саме: приміщення літ.А-5 І поверх, нежитлові приміщення №№20, 21, 22, 27, 28, 29, 39, 40, 41, 43, 44, 45 (площею 205,8кв.м.), літ.А-5 ІІІ поверх, нежитлові приміщення №№88, 89, 90, 98, 99, 100, 101, 102, 105, 106 (площею 140,7кв.м.)

- у балансоутримувача будинку Комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради (згідно рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №494 від 26.08.2016р. «Про вилучення об'єктів житлового та нежитлового фонду, об'єктів благоустрою та обладнання з господарського відання міського комунального підприємства «Основаніє» та передачу в господарське відання комунального підприємства «Наше місто» та затвердження актів приймання-передачі»): розділ «Опалення і вентиляція» з проектної документації на об'єкт (ти) за адресою: м.Запоріжжя, вул.Незалежної України, 37, в тому числі приміщення Товариства з обмеженою відповідальністю «Улісс-Тур» загальною площею 346,50кв.м. та будівлю в цілому, у якій вони розташовані (плати з нанесеними системами опалення і вентиляції по поверхово, аксонометричні схеми систем опалення і вентиляції та ін.); технічний паспорт на об'єкт (ти) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 37 та будівлю в цілому, у якій вони розташовані.(а.с.а.с.195-238 т.3)

В той час, провадження у справі №908/2554/16 було зупинено у звязку із необхідністю продовження проведення судової технічної експертизи та скерування матеріалів справи до експертної установи.

Між тим, листом №3323.3 від 03.10.2017р. (а.с.а.с.125-127 т.3) Товариство з обмеженою відповідальністю «Судова незалежна експертиза України» повідомило Донецький апеляційний господарський суд (повідомлення №СЕ-1201-1-897.17 від 02.10.2017р.) про неможливість надання висновку судової технічної експертизи, оскільки по закінченню 45 календарних днів з дня направлення клопотання експерта №СЕ-1201-1-897.17 від 17.08.2017р., станом на 02.10.2017р. матеріали необхідні для проведення експертизи, в тому числі матеріали справи, надані експерту не були, як і оплата за проведення експертизи. При цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Судова незалежна експертиза України» зазначило, що експертиза з поставлених перед експертом питань може бути проведена після надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи, оплати вартості експертизи та повторного її призначення у порядку, встановленому законом.

18.10.2017р. матеріали справи були повернуті на адресу Донецького апеляційного господарського суду.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 19.10.2017р., у звязку з перебуванням суддів Зубченко І.В. та Черноти Л.Ф. у відпустці, їх у складі колегії було замінено на суддів Радіонову О.О. та Марченко О.А.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 20.10.2017р. апеляційне провадження у справі №908/2554/16 було поновлено.

Оскільки необхідність застосування спеціальних знань (визначитись щодо правильності розрахунку теплового навантаження зробленого Позивачем щодо приміщень Товариства з обмеженою відповідальністю «Улісс-Тур» (м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 37), наразі не відпала, ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 20.10.2017р., , було повторно призначено судову технічну експертизу, проведення якої доручено Товариству з обмеженою відповідальністю «Судова незалежна експертиза України» (пр.Перемоги, буд.123, м. Київ, 03179) із можливим залученням відповідних фахівців. Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 20.10.2017р. провадження у справі №908/2554/16 було зупинено у звязку із необхідністю продовження проведення судової технічної експертизи та скерування матеріалів справи до експертної установи.

Листом №227 від 18.10.2017р. (а.с.138 т.3) Товариство з обмеженою відповідальністю «Улісс-Тур», м.Запоріжжя повідомило Донецький апеляційний господарський суд, що на адресу останнього надійшов рахунок від Товариства з обмеженою відповідальністю «Судова незалежна експертиза України» за проведення призначеної судової технічної експертизи в сумі 60000,00грн. При цьому, Відповідач зазначив, що у нього відсутні такі кошти на проведення експертизи, оскільки вартість проведення зазначеної експертизи складає більш ніж половину ціни позову (113695,22грн.), що взагалі є неприпустимим.

25.10.17р. Донецький апеляційний господарський суд звернувся з запитами до Міністерства юстиції України про надання інформації щодо можливої вартості витрат на проведення такого експертного дослідження в межах призначеної судової технічної експертизи та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Судова незалежна експертиза України» про надання останнім обґрунтованого розрахунку вартості експертного дослідження в межах призначеної судової технічної експертизи, враховуючи складність такого дослідження та характер поставлених питань (а.с.а.с.142-143 т.3).

06.11.2017р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Судова незалежна експертиза України» матеріали справ були повернуті на адресу Донецького апеляційного господарського суду та зазначено про необхідність погодити кандидатуру судового експерта ОСОБА_5 та фахівця ОСОБА_6 (а.с.145 т.3)

Також, листом №3372 від 31.10.2017р. (а.с.148 т.3) Товариство з обмеженою відповідальністю «Судова незалежна експертиза України» повідомило Донецький апеляційний господарський суд, що виходячи із нормативної вартості однієї експертогодини у 2017р. та з урахуванням передбачених Інструкцією строків проведення судових експертиз відповідної категорії складності, розмір витрат, повязаних із проведенням судової експертизи, був розрахований наступним чином: 148,80грн/1год * 50днів * 8год/1день=59520,00грн., де 148,80грн/1год. нормативна вартість однієї експертогодини при виконанні експертизи особливої складності, 8год/1день кількість годин на день та загальна тривалість проведення експертизи особливої складності. (копія листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Судова незалежна експертиза України» №3372 від 31.10.2017р. додається)

Своєю чергою, листом №44160/28396-0-32-17/9 від 14.11.2017р. (а.с.154 т.3) Міністерство юстиції України повідомило, що вартість проведення експертиз, виконаних судовими експертами, які не є працівниками НДУСЕ (науково-дослідних установ Міністерства юстиції України) є договірною та визначається безпосередньо судовим експертом.

09.11.2017р. на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Улісс-Тур», м. Запоріжжя про залишення його апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.12.2016р. по справі №908/2554/16 без розгляду (а.с.160 т.3). Мотивуючи означену заяву, Товариство з обмеженою відповідальністю «Улісс-Тур» зазначило, що сплачувати вартість проведення судової експертизи, враховуючи суму позовних вимог в розмірі 113695,22грн., є економічно необґрунтованим, адже підприємство знаходиться в скрутному фінансовому становищі та не має змоги сплатити визначену експертами суму.

Листом від 21.11.2017р. Донецький апеляційний господарський суд повідомив заявника, що діюче процесуальне законодавство не передбачає можливості залишення апеляційної скарги без розгляду за заявою Скаржника. В той час, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до винесення постанови в порядку ст.100 Господарського процесуального кодексу України, наслідком чого є припинення апеляційного провадження у справі.

Окрім того, листом від 22.11.2017р. (а.с.152 т.3) Донецький апеляційний господарський суд повторно звернувся з запитом до Міністерства юстиції України про надання інформації щодо можливої вартості витрат на проведення експертного дослідження в межах призначеної судової технічної експертизи, враховуючи лист №3372 від 31.10.2017р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Судова незалежна експертиза України» (а.с.153 т.3).

Листами від 30.11.2017р. Донецький апеляційний господарський суд звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Улісс-Тур» з проханням визначитися із процесуальною позицією щодо апеляційної скарги для вирішення питання подальшого провадження у справі №908/2554/16 та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Судова незалежна експертиза України» з проханням повідомити до 11.12.2017р. про можливість вирішення питання про оплату за проведену судову технічну експертизу (після проведення такої експертизи) шляхом визначення платника таких коштів за результатами розподілу судових витрат в порядку ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовим актом.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 30.11.2017р. у справі №908/2554/16 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Улісс-Тур» було призначено на 12.12.2017р. об 15:00.

Своєю чергою, 05.12.2017р. через канцелярію Донецького апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Улісс-Тур» надійшло клопотання про участь його представника у судовому засіданні 12.12.2017р. в режимі відеоконференції, із визначенням Господарського суду Запорізької області, як найближчого, до якого може прибути представник.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 07.12.2017р. було відмовлено у задоволенні поданого клопотання Відповідача через відсутність технічної можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції, оскільки 12.12.2017р. зал для проведення відеоконференції в Господарському суді Запорізької області (зал ВКЗ) на час розгляду справи №908/2554/16 був заброньований з 14:30 до 15:30.

Листом №3426 від 04.12.2017р. (а.с.183 т.3) Товариство з обмеженою відповідальністю «Судова незалежна експертиза України» повідомило Донецький апеляційний господарський суд, що з огляду на непогодження судом станом на 30.11.2017р. кандидатури експерта та фахівця, ухвала суду апеляційної інстанції від 20.10.2017р. про призначення судової експертизи залишається без виконання.

Також, листом №3436 від 06.12.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Судова незалежна експертиза України» повідомило апеляційний суд про неможливість вирішення питання оплати за судову технічну експертизу після її проведення.

Між тим, враховуючи неможливість проведення у справі №908/2554/16 судової технічної експертизи, призначеної ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 20.10.2017р., з огляду на відмову Відповідача сплачувати встановлену експертною установою вартість проведення такої експертизи (59520,00грн.) та неможливість вирішення питання оплати за неї (судову технічну експертизу) після її проведення, задля забезпечення встановлених п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини 1950р. гарантій, Донецький апеляційний господарський суд своєю ухвалою від 12.12.2017р. поновив апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 10.01.2018р. об 14:30.

Відповідно до приписів п.9 ч.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в редакції, що вступила в силу 15.12.2017р. згідно з Законом України №2147-19 від 03.10.2017р., розгляд означеної апеляційної скарги здійснюється в порядку Господарського процесуального кодексу України в редакції, що діє з 15.12.2017р.

Протоколом автоматичної зміни складу суддів від 10.01.2018р., з метою дотримання строків розгляду справи, враховуючи приписи ч.10 ст.32 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 15.12.2017р.), у звязку з перебування суддів Радіонової О.О. та Марченко О.О. у відпустці, їх у складі колегії було замінено на суддів Мартюхіну Н.О. та Черноту Л.Ф.

Наразі, додаткових доказів Скаржником до матеріалів справи не надано, тоді як Позивачем на виконання ухвали від 26.09.2017р. у справі №908/2554/16 було надано копію технічного паспорту на гуртожиток, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 37. Окрім цього, з наданого Позивачем заперечення на апеляційну скаргу (а.с.а.с.37-39 т.3) вбачається, що у звязку зі знаходженням приміщень Відповідача в багатоквартирному будинку, система опалення приміщень останнього є невідємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку. Тому, з метою недопущення порушень прав інших мешканців будинку, здійснювався відпуск теплової енергії у спірний період й в приміщення Відповідача. Крім того, ним було повідомлено яким чином розраховувався обсяг фактичної спожитої енергії та її розподіл за місяцями.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання відповідно до ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст.270 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 15.12.2017р.)

Представники Скаржника, Позивача та Третьої особи у судове засідання 10.01.2018р., попри належне повідомлення (а.с.а.с.12,13 т.4) не зявились, про причини неявки не повідомили, що, з огляду на належне повідомлення учасників справи, визнання їх явки необовязковою, доведення позиції безпосередньо зі змісту апеляційної скарги та заперечення на апеляційну скаргу та достатність матеріалів справи (враховуючи відмову Відповідача сплачувати встановлену експертною установою вартість проведення такої експертизи), судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 15.12.2017р.) апеляційний господарський суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах перегляду справи, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

Як було встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до п.п.2.1,2.2,2.4 Статуту Концерну «Міські теплові мережі» (а.с.а.с.13,14 т.1), на підставі якого здійснює також свою діяльність Філія Концерну «Міські теплові мережі» Вознесенівського району, основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією. Предметом діяльності підприємства є, зокрема, виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла і побутової потреби населення та на комунально-побутові потреби підприємств, організацій, установ та її збут. Основними функціями Концерну є забезпечення розвитку теплофікаційного господарства та забезпечення тепловою енергією для комунально-побутових потреб населення, бюджетних установ і організацій, госпрозрахункових підприємств, інших обєктів, розташованих в зоні діяльності Концерну, а також збір коштів за послуги теплопостачання зони діяльності Концерну (територія міста Запоріжжя) з метою централізованих розрахунків за енергоресурси.

Так, Позивач, як виробник і виконавець послуг з централізованого опалення згідно ліцензій (а.с.а.с.15 т.1) в період з жовтня 2013р. по квітень 2014р., з жовтня 2014р. по квітень 2015р. та з жовтня 2015р. по квітень 2016р. здійснив поставку теплової енергії Товариству з обмеженою відповідальністю «Улісс-Тур» до належного йому на праві власності приміщень, які останній отримав у власність на підставі договору купівлі-продажу від 30.12.2008р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 (а.с.35 т.2). Як вбачається з означеного договору та з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно (а.с.а.с.21-24 т.1) Позивач є власником нерухомого майна, а саме 13/100 частин нежитлового приміщення гуртожитку літ. А-5, розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул. Незалежної України, будинок №37 (раніше 40 років Радянської України) , а саме:

- на першому поверсі склад 20пл. 36,7кв.м., майстерня 22пл. 18,5кв.м., майстерня 27пл. 18,9кв.м., майстерня 28пл. 22,6кв.м., склад 29пл. 8,6кв.м., кабінет 39пл. 10,4кв.м., кабінет 40пл. 9,4кв.м., коридор 41пл. 1,3кв.м., туалет 42пл. 1,3кв.м., кабінет 43пл. 17,0кв.м., торговельна зала 44пл. 56,6кв.м., склад 45пл. 4,5кв.м.;

- на третьому поверсі архів 88пл. 4,0кв.м., кабінет 89пл. 22,5кв.м., кабінет 90пл. 18,3кв.м., кабінет 98пл. 22,5кв.м., коридор 99пл. 9,4кв.м., кабінет 100пл. 18,5кв.м., склад 101пл. 18,8кв.м., кабінет 102пл. 18,1кв.м., склад 105пл. 4,9кв.м., кладова 106пл. 3,7кв.м. загальною площею 346,5кв.м.

Також місцевим судом було встановлено, що Позивач неодноразово звертався до Відповідача з листами №09/997 від 19.07.2011р. та №09/1772 від 27.12.2012р. (а.с.а.с.102,103 т.1) з вимогою укласти відповідний договір купівлі-продажу теплової енергії у гарячій воді, що вбачається з доказів поштового відправлення (а.с.а.с.102,103 т.1 зворотна сторона)

06.11.2012р. представник Позивача намагався здійснити перевірку наявності на предмет теплового обладнання та характеристик теплової віддачі наявного теплового обладнання у приміщені Відповідача, яке належить останньому на праві власності, що підтверджується актом (а.с.119 т.1), відповідно до якого встановлено, що здійснити дослідження не вдається можливим, оскільки приміщення зачинене.

28.12.2012р. на адресу Відповідача було направлено два примірники договору №203393 від 01.12.2012р. з додатками (а.с.а.с.104-111 т.1), які були отримані Відповідачем 03.01.2013р., що вбачається з повідомлення про вручення. (а.с.103 т.1).

Проте, на цей час доказів підписання означеного договору з додатками сторонами до матеріалів справи надано не було.

Подача теплової енергії до житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, будинок №37 (раніше 40 років Радянської України), а відтак і до приміщень Позивача, підтверджується рішеннями міського голови щодо здійснення теплопостачання Концерном «Міські теплові мережі» підприємств та організацій м. Запоріжжя, а саме:

- рішенням голови Запорізької міської ради від 04.10.2013р. №433 розпочато здійснення теплопостачання Концерном «Міські теплові мережі» підприємств та організацій м. Запоріжжя з 05.10.2013; (а.с.90 т.1)

- рішенням голови Запорізької міської ради від 07.04.2014р. №123 закінчено опалювальний сезон 2013-2014р.р. підприємств та організацій м. Запоріжжя з 08.04.2014; (а.с.91 т.1)

- рішенням голови Запорізької міської ради від 21.10.2014р. №389 розпочато здійснення теплопостачання Концерном «Міські теплові мережі» підприємств та організацій м. Запоріжжя з 23.10.2013; (а.с.92 т.1)

- рішенням голови Запорізької міської ради від 10.04.2015р. №154 закінчено опалювальний сезон 2014-2015р.р. підприємств та організацій м. Запоріжжя з 13.04.2015р.; (а.с.93 т.1)

- розпорядженням голови Запорізької міської ради від 08.10.2014р. №335р розпочато здійснення теплопостачання Концерном «Міські теплові мережі» підприємств та організацій м. Запоріжжя з 11.10.2015р.; (а.с.94 т.1)

- рішенням голови Запорізької міської ради від 01.04.16р. №174 закінчено опалювальний сезон 2015-2016р.р. підприємств та організацій м. Запоріжжя з 01.04.2016р. (а.с.95 т.1)

Окрім того, подача теплоносія до житлового будинку №37 по вул. Незалежної України (раніше 40 років Радянської України) підтверджується також інформаціями про подачу теплоносія до житлових будинків м. Запоріжжя, що знаходяться на балансі Міського комунального підприємства «Основаніє» (зараз Комунального підприємства «Наше місто» Запорізької міської ради згідно рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №494 від 26.08.2016р. «Про вилучення об'єктів житлового та нежитлового фонду, об'єктів благоустрою та обладнання з господарського відання міського комунального підприємства «Основаніє» та передачу в господарське відання комунального підприємства «Наше місто» та затвердження актів приймання-передачі») про початок опалювальних сезонів 2013-2014р.р., 2014-2015р.р. та 2015-2016р.р. (а.с.а.с.96-101 т.1)

Таким чином, за період з жовтня 2013р. по квітень 2014р., з жовтня 2014р. по квітень 20151р. та з жовтня 2015р. по квітень 2016р. Позивачем було відпущено Відповідачу теплової енергії на загальну суму 113695,22грн., що вбачається з рахунків, які були надані до матеріалів справи. (а.с.а.с.31-41 т.1)

Формування вартості спожитої Відповідачем теплової енергії здійснювався на підставі розрахунку теплового навантаження опалення (а.с.а.с.27,28 т.1) приміщення Товариства з обмеженою відповідальністю «Улісс-Тур» за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, буд. 37, що відображено в наданому розрахунку відпущеної теплової енергії по лицьовому рахунку №203393 від 01.12.2010р. (а.с.а.с.132-136 т.1). Між тим, Позивачем додатково було залучено копії акту про приймання в експлуатацію прибору обліку теплової енергії (а.с.147 т.1)в будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, буд. 37 та актів зняття показань приладів обліку теплової енергії (а.с.а.с.148-152 т.1)

Окрім цього, постачання теплової енергії підтверджується наданими суду актами приймання-передачі теплової енергії по особовому рахунку відповідача №203393 за спірний період (а.с.а.с.42-67 т.1).

Позивачем на підтвердження направлення означених рахунків та актів приймання-передачі теплової енергії був наданий реєстр відправлень (а.с.а.с.68-89 т.1).

Також, як вбачається з матеріалів справи Позивач неодноразово звертався до Відповідача з претензіями щодо погашення заборгованості за теплову енергію (а.с.а.с.112,114,116 т.1), про що свідчать копії реєстрів відправлення рекомендованої кореспонденції (а.с.а.с.113,115,117 т.1), однак виконані Відповідачем означені претензії не були.

Наразі Відповідачем заборгованість з оплати отриманої теплової енергії за період з жовтня 2013р. по квітень 2014р., з жовтня 2014р. по квітень 20151р. та з жовтня 2015р. по квітень 2016р. сплачена не була та, наразі, становить 113695,22грн.

За таких обставин, Концерн «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Вознесенівського району звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Улісс-Тур» про стягнення грошових коштів за спожиту теплову енергію за період з жовтня 2013р. по квітень 2014р., з жовтня 2014р. по квітень 2015р. та з жовтня 2015р. по квітень 2016р. у сумі 113695,22грн.

Відповідач, на підтвердження відсутності у нього будь-якої заборгованості, посилався на укладений договір оренди нежитлових приміщень від 01.03.2009р. (а.с.а.с.25-27 т.2), за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «АТ-Комп» (Третя особа) прийняло у строкове платне користування нежитлові приміщення №20-22, 27-29, 39-41,43-45, 88-90, 98-102, 105, 106 загальною площею 346,5кв.м., які розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. №37. За твердженням Відповідача, саме орендар за цим договором є споживачем послуг та повинен сплачувати їх вартість.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 26.08.2014р. у справі №908/4206/13 було вирішено спір між тими ж сторонами, за яким з Товариства з обмеженою відповідальністю «Улісс-Тур» на користь Концерну «Міські теплові мережі» було стягнуто вартість безпідставно набутої теплової енергії у приміщенні по вул. 40 років Радянської України, 37 в м. Запоріжжі (загальною площею 346,5 м2) за період із грудня 2010р. по квітень 2012р., з жовтня 2012р. по квітень 2013р. на загальну суму 73776,32грн., а відтак місцевим судом було зазначено, що встановлювати належність Відповідача у даній справі не має потреби.

Так, Господарський суд Запорізької області прийняв оскаржуване рішення яким задовольнив позовні вимоги в повному обсязі, стягнувши з Відповідача 113695,22грн. заборгованості з мотивів встановлення факту безоплатного користування останнім тепловою енергією в період з жовтня 2013р. по квітень 2014р., з жовтня 2014р. по квітень 2015р. та з жовтня 2015р. по квітень 2016р., зазначивши при цьому, що відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг, само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне:

Виходячи із приписів ст.1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, якою правомірно керувався місцевий суд, розглядаючи цю справу), ст.ст.15,16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у Позивача певного захищуваного суб'єктивного права або інтересу, порушення такого суб'єктивного права (інтересу) з боку Відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

З огляду на правову природу та змісту спірних правовідносин сторін щодо поставки теплової енергії та її споживання, такі правовідносини регламентуються, насамперед, положеннями Законів України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги» та «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій», а також відповідними нормами Господарського та Цивільного кодексів України.

Сутність заявленого позову полягає у спонуканні Відповідача до примусового виконання обовязку зі сплати коштів за спожиту теплову енергію за період з жовтня 2013р. по квітень 2014р., з жовтня 2014р. по квітень 2015р. та з жовтня 2015р. по квітень 2016р на загальну суму 113695,22грн.

Так, ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» встановлює обовязок споживача з щомісячного розрахунку за фактично спожиту теплову енергію.

Дійсно, хоча між сторонами не був укладений договір на постачання теплової енергії як цього вимагають приписи ч.2 ст.275 Господарського кодексу України, проте у розумінні ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.174 Господарського кодексу України, грошове зобов'язання може випливати і з фактичного вчинення дій (надання комунальних послуг та їх споживання, як у даному випадку), і відсутність такого договору не може бути підставою для звільнення від оплати за надані і спожиті комунальні послуги, видом яких є теплопостачання за змістом п.1. ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Такий висновок цілком узгоджується із обов'язковою до застосування в силу вимог ч.1 ст.111-28 Господарського процесуального кодексу України правовою позицією Верховного Суду України щодо підстав оплати комунальних послуг, приведеною в постанові у справі №916/3566/13 від 25.11.2014р., так і в правових позиціях Верховного Суду України по справі №6-59цс13 від 30.10.2013р. та по справі №6-2023цс15 від 16.12.2015р.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, Відповідач не мав правових підстав для ухилення від розрахунку за фактично отримані послуги з опалення згідно рахунків Позивача, адже розмір такої плати визначений у встановленому порядку тарифами. Заперечення Скаржника відносно фактичного споживання наданих комунальних послуг Орендарем (Третьої особою), апеляційний судом відхиляються , оскільки:

- доказів укладання Орендарем відповідного договору з Позивачем, як це передбачено п. 2.3.3. і 3.2. договору оренди нежитлових приміщень від 01.03.2009р. (а.с.а.с.25-27 т.1) матеріали справи не містять, тоді як права Позивача на отримання оплати за тепло забезпечення приналежного Відповідачеві приміщення не може бути покладено у залежність від обставин виконання зобовязань у правовідносинах Відповідача з Третьої особою;

- приписи ст.19 Закону України «Про теплопостачання», п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.322 Цивільного кодексу України визначають несення витрат за споживання теплової енергії та утримання майна обовязком власника за умов відсутності договору з іншою особою (споживачем) щодо такого майна.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов.

Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Наразі, будь-яких доказів своєчасної сплати стягуваної заборгованості або припинення відповідних грошових зобовязань перед Позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, Відповідачем всупереч ст.ст.73,74 Господарського процесуального кодексу України до матеріалів справи не надано.

За таких обставин, проаналізувавши матеріали справи, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо правомірності стягнення з Відповідача коштів за спожиту теплову енергію за період з жовтня 2013р. по квітень 2014р., з жовтня 2014р. по квітень 2015р. та з жовтня 2015р. по квітень 2016р на загальну суму 113695,22грн. Колегія суддів наголошує, що попри вжиті заходи з надання процесуальної можливості довести іншу позицію відносно розміру майнових вимог, Відповідач:

- не довів існування та висування у встановленому ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» претензій щодо обсягу наданих послуг впродовж розглядуваного періоду;

- не вжив заходів з оплати призначеної за його ініціативою експертизи (або не запропонував іншого субєкта застосування спеціальних знань з більш прийнятними умовами оплати його послуг);

- не представив контр розрахунку належних, на його думку, до сплати обсягів наданих послуг з теплопостачання.

Відтак, оскільки доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують ухвалення переглядуваного рішення із порушеннями, які ст.277 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 15.12.2017р.) визначені у якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Иовариства з обмеженою відповідальністю «Улісс-Тур» залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275-277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка введена в дію 15.12.2017р.), Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Улісс-Тур», м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.12.2016р. (повний текст підписано 27.12.2016р.) у справі №908/2554/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Запорізької області від 20.12.2016р. (повний текст підписано 27.12.2016р.) у справі №908/2554/16 залишити без змін.

3. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного суду України через Донецький апеляційний господарський суд (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України) протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

У судовому засіданні 10.01.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено та підписано 12.01.2018р.

Головуючий суддя: Д.О. Попков

Судді: Н.О. Мартюхіна

ОСОБА_3

Надрук. 5 примірн.: 1-2 - сторонам, 3- Третій особі, 4-у справу,5- ГСЗО