ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" січня 2018 р. Справа № 909/865/17

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Бонк Т.Б.

суддів Бойко С.М.

ОСОБА_1

при секретарі Борщ І.О.

за участю представників:

від позивача - не зявився.

від відповідача не зявився

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування", № ЕЛ- 4118 від 13.11.2017

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 26.10.2017 (суддя Неверовська Л.М.), повний текст складено 27.10.2017 року

у справі № 909/865/17

за позовом:Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування", м.Київ,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька", м.Івано-Франківськ,

про стягнення 15 194, 42 грн.

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 26.10.2017 року у справі № 909/865/17 позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення 15194,42 грн. задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" - 4494 (чотири тисячі чотириста дев"яносто чотири) грн. 75 коп. страхового відшкодування та 473 (чотириста сімдесят три) грн. 30 коп. - судового збору. В задоволенні позовних вимог в сумі 10699 (десять тисяч шістсот дев"яносто дев"ять) грн. 67 коп. відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що Відтак зобов'язання ПрАТ СК Галицька відшкодувати ПрАТ СК "АХА Страхування" спірну суму страхової виплати без врахування фізичного зносу суперечить положенням ст. 29 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який є спеціальним до регулювання спірних правовідносин. Складений оцінювачем автотоварознавцем ОСОБА_2 Звіт про оцінку колісного транспортного засобу №280/16 від 14 січня 2017 року (без підпису виконавця) судом не береться до уваги, оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля Suzuki Vitara, реєстраційний номер НОМЕР_1 зазначена за умови відновлення на СТО офіційного представника Suzuki в м. Одеса, підприємства ДП Автотрейдінг Одеса. Згідно поданого відповідачем звіту про визначення вартості матеріальних збитків колісного транспортного засобу №192-10-16 від 24 жовтня 2017 року, який складений оцінювачем автотоварознавцем ОСОБА_3, вартість матеріального збитку на момент оцінки, завданого власнику автомобіля Suzuki Vitara, реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, що складений на основі порівняльного підходу складає 4494,75 грн.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити повністю, мотивуючи це тим, що коефіцієнт фізичного зносу автомобіля «Suzuki Vitara» складає 0,0 грн. Згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту при пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ, в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні.. зазначає, що сторони погодили, що страхове відшкодування буде розраховане на підставі рахунку СТО ФОП ОСОБА_4, а не на підставі висновку експерта. Вважає, що реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування є платіжне доручення від 10.11.016 року, згідно якого АТ «СК «АХА Страхування» перерахувало кошти на ремонт ТЗ на рахунок СТО. Скаржник звертає увагу, що задній бампер було замінено, а не відремонтовано, в той час як вартість матеріального збитку згідно звіту товарознавця ОСОБА_3 розрахована за умови ремонту, а не заміни бампера.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, мотивуючи це тим, що згідно Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум відшкодовує оцінену шкоду, заподіну внаслідок ДТП, а відтак рахунок фактура від 03.11.2016 року , на підставі якого виплачено страхове відшкодування не можна вважати оціненою шкодою. Крім того, зазначений рахунок фактура виданий ФОП ОСОБА_4, а не підприємством ДП «Автотрейдінг Одеса», як вказано у звіті, наданому позивачем.

Слід зазначити, що 15.12.2017 набрали чинності зміни до Господарського процесуального кодексу України в редакції ЗУ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України справи у судах апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У судове засідання 10.01.2018 року сторони не забезпечили явки уповноважених представників, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Згідно ч.12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи строки розгляду справи, те, що явка представників сторін не визнавалася судом обовязковою у даній справі, сторона не позбавлена права уповноважити іншого представника на представництво інтересів у суді в разі неможливості явки раніше уповноваженого представника, апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представників сторін на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі та у відзиві, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що 20.04.16 між ОСОБА_5, як страхувальником, та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (надалі ПрАТ СК АХА Страхування) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) "Прямий захист" Оферта №112, відповідно до умов якого застраховано майнові інтереси страхувальника з володіння, користування, розпорядження транспортними засобом Suzuki Vitara, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2016.

За умовами договору страхування, позивач взяв на себе зобов"язання, при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в обсязі та в строки, передбачені цим договором.

11 жовтня 2016 року об 20:30 на вул. Дальницька, в м. Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Suzuki Vitara, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6.

На місці вказаної дорожньо-транспортної пригоди сторонами було складено Європротокол, відповідно до якого винуватцем даної дорожньо-транспортної пригоди є водій автомобіля Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_7

Позивачем до позовної заяви долучено Звіт № 280/16 оцінювача товарознавця ОСОБА_2 про оцінку ТЗ автомобіля НОМЕР_3 (Висновок про вартість відновлювального ремонту). Мета оцінки визначення вартості відновлюваного ремонту в результаті пошкодження при ДТП за умови відновлення на СТО офіційного представника SUZUKI в м.Одеса підприємства ДП «Автотрейдінг Одеса», для страхового выдшкодування. Дата інспекції та оцінки 09.11.2016 року. Дата завершення складання звіту 14 січня 2017 року.

ОСОБА_8 до Звіту зазначено «Ремонтна калькуляція № 0146 від 14.01.2017 року на 2арк., однак в матерфіалах справи наявна ремонта калькуляція № 1.003.16.0 з датою 03.11.2016 року.

Відповідно до ремонтної калькуляції №1.003.16.0 від 03.11.2016 року фірми «Ремонтавтотрейдінг Одеса» вартість ремонту автомобіля з ПДВ становить 15194,42 грн.

На виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) "Прямий захист" Оферта №112 від 20.04.16, страхового акту №АХА 2175334 виплатило страхове відшкодування в розмірі 15194,42 грн. шляхом перерахування кошів на відновлюваний ремонт автомобіля ФОП ОСОБА_4, що підтверджується платіжним дорученням №281 276 від 10.11.16.

Згідно з полісом обов'язкового страхування №АК/0911863 від 10.10.16, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу марки Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_2, застрахована у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" (надалі ПрАТ СК Галицька). Пунктом 4 передбачено страхову суму (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, що становить 100 000 грн. без франшизи. Строк дії даного договору з 11.10.16 до 10.10.17.

Предметом позову є вимога про стягнення з відповідача в порядку регресу матеріальних збитків в сумі 15 194,42 грн. Нормативна підстава позову, зазначена позивачем, - ст.ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 993, 1191 ЦК України.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною першою та пунктом 1 частини другої ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно із ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування).

У Законі України "Про страхування" встановлено види обов'язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п. 9 ч. 1 ст. 7). Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, страховик (відповідач) за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Зокрема, правила відшкодування шкоди заподіяної третій особі встановлені ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно п. 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, страховик (відповідач) за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому цим Законом.

Частинами 1 та 2 ст. 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Отже, оскільки відповідачем у цьому спорі є не особа, яка завдала шкоди, а страховик, у якого ця особа застрахувала свою цивільну відповідальність, для правильного вирішення спору у цій справі перш за все слід з'ясувати у яких межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства, несе відповідальність безпосередньо страховик.

Згідно зі ст. 29 п. 32.7 ст. 32 цього Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 ОСОБА_3 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092).

Відповідно до вимог п. 8.2 цієї ОСОБА_3 вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = С р + С м + С с Х (1- Е З), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн;

С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн;

С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн;

Е З - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (відповідач у справі) відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Відповідно до положень п.2.1 ст.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Статтею 29 вказаного Закону встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

З урахуванням викладеного страховик за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зобов'язаний відшкодувати завдані застрахованим транспортним засобом збитки, пов'язані з відновлювальним ремонтом, лише з урахуванням зносу.

Відтак, зобов'язання ПрАТ СК Галицька відшкодувати ПрАТ СК "АХА Страхування" спірну суму страхової виплати без врахування фізичного зносу суперечить положенням ст. 29 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який є спеціальним до регулювання спірних правовідносин.

Складений оцінювачем автотоварознавцем ОСОБА_2 Звіт про оцінку колісного транспортного засобу №280/16 від 14 січня 2017 року (без підпису виконавця) судом не береться до уваги, оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля Suzuki Vitara, реєстраційний номер НОМЕР_1 зазначена за умови відновлення на СТО офіційного представника Suzuki в м. Одеса, підприємства ДП Автотрейдінг Одеса.

У даній справі відсутні докази ремонту пошкодженого автомобіля саме на підприємстві ДП «Автотрейдинг Одеса». Натомість, рахунок № ЧПС -001721 від 03 листопада 2016 року виставлено ФОП ОСОБА_4, і згідно Платіжного доручення № 281 276 від 10 листопада 2016 року АТ «СК «АХА Страхування» виплатило кошти в розмірі 15194,42 грн. ФОП ОСОБА_4 (отримувач). У матеріалах справи також відсутні докази звязку між ФОП ОСОБА_4 та ДП «Автотрейдінг Одеса».

У зазначеному Звіті використано формулу сумування показників вартості відновлювального ремонту (вартість матеріалів + вартість складових, які підлягають заміні, + вартість ремонтних робіт).

Разом з тим, позивачем не доведено саме розмір збитків, які він просить стягнути з відповідача. Крім того, позивачем не наведено доказів фактичної заміни бампера у пошкодженому автомобілі. Позивачем чітко не зазначено, якими матеріалами справи передбачено погодження сторонами ремонту автомобіля у ФОП ОСОБА_4

Згідно поданого відповідачем звіту про визначення вартості матеріальних збитків колісного транспортного засобу №192-10-16 від 24 жовтня 2017 року, який складений оцінювачем автотоварознавцем ОСОБА_3, вартість матеріального збитку на момент оцінки, завданого власнику автомобіля Suzuki Vitara, реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, що складений на основі порівняльного підходу (коефіцієнт фізичного зносу 0,0) складає 4494,75 грн.

Слід зазначити, що відповідач визнав позов на суму 4494,75 грн.

Згідно ст.ст. 74, 76, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування; обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Івано-Франківської області від 26.10.2017 року у справі № 909/865/17 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Згідно ст.129 ГПК України судовий збір покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування", № ЕЛ- 4118 від 13.11.2017 - залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 26.10.2017 року у справі № 909/865/17 - залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складений 12.01.2017 року.

ОСОБА_9 Бонк

Суддя С.М. Бойко

Суддя Г.Г. Якімець