ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

05.01.2018м. ДніпроСправа № 916/3062/17

Суддя Воронько В.Д. , розглянувши матеріали

за позовом Болградської районної державної адміністрації, м. Болград Одеської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Плюс", м. Дніпро

про стягнення 22 938,92 грн

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 11.12.2017 Болградська районна державна адміністрація (далі - позивач) звернулась до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Плюс" (далі - відповідач), у якій заявила вимоги про стягнення з останнього заборгованості у сумі 22938,92 грн, що складаються з сум основного боргу, пені, відсотків за користування коштами та інфляційних втрат, нарахованих позивачем з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № 118/114, укладеного між сторонами 14.12.2016.

03.01.2017 на підставі ухвали господарського суду Одеської області від 13.12.2017 до господарського суду Дніпропетровської області надійшла за підсудністю вищевказана позовна заява разом з додатками до неї.

Розглянувши позовні матеріали, суд встановив, що подана позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно вимог ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Статтею 164 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, п. 2 ч. 1 якої передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У прохальній частині позовної заяви позивач виклав клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення по суті, посилаючись на скрутне фінансове становище через відсутність у кошторисі грошових коштів, передбачених на оплату судового збору.

Пунктом 11 частини 1 розділу XI перехідних положень Господарського процесуального кодексу України визначено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Виходячи з цих положень та враховуючи той факт, що позивачем відправлено позовні матеріали до господарського суду Одеської області 06.12.2017, що підтверджується штемпелем відділення поштового зв'язку на конверті, тобто до моменту набрання чинності редакції Господарського процесуального кодексу України та відповідно Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон), суд розглянув клопотання позивача про відстрочку виконання рішення за редакцією Закону, що діяла на момент подання позову.

Так, згідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 вказаної статті Закону передбачено, що ставки судового збору встановлюються в таких розмірах: із позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; із позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З 01.01.2017 набрав чинності Закон України "Про державний бюджет України на 2017 рік", ст. 7 якого встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1600,00 грн.

З огляду на прохальну частину позовної заяви, позивачем заявлено вимогу майнового характеру, за яку він мав сплатити судовий збір у встановленому Законом розмірі у сумі 1600,00 грн.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору, звільнити від його сплати або відстрочити на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом (п. 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 № 01-06/2093/15).

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у наведеній статті Закону дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Слід також зауважити, що вчинення дій стосовно надання відстрочки сплати судового збору є правом суду, а не його обов'язком; до того ж у новій редакції Закону України "Про судовий збір" таке право на надання відстрочки для сплати судового збору для юридичних осіб взагалі відсутнє.

Подана заява не містить доказів, які б об'єктивно підтверджували неможливість оплати позивачем судового збору та в подальшому можливості здійснення такої оплати до ухвалення рішення.

У зв'язку з наведеним, суд не вбачає підстав для надання позивачу відстрочення від сплати судового збору.

Отже, враховуючи відсутність сплати судового збору, суд дійшов висновку про невідповідність позовної заяви вимогам п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на що суд залишає позов без руху в порядку та на підставах передбачених ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Виявлений недолік може бути усунено позивачем шляхом подання до суду відповідної заяви з доказом сплати судового збору у сумі 1600,00 грн, за умови його зарахуванням до Державного бюджету України, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, слід зауважити, що положеннями ч.ч. 2 та 3 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Таким чином, враховуючи норми вищецитованого законодавства, позовна заява підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 164, 174, 232-234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву (без номеру та без дати) Болградської районної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Плюс" про стягнення 22938,92 грн без руху.

2. Надати Болградській районній державній адміністрації строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 09.01.2018.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 та ст. 255 Господарського процесуального кодексу України оскарження цієї ухвали окремо від рішення суду не допускається.

Суддя ОСОБА_2