ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2018м. ДніпроСправа № 904/8554/16

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А. за участю секретаря судового засідання Гриценко К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агро Ват", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Радабанк", м. Дніпро

про витребування майна із чужого незаконного володіння

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 04 від 02.02.2018.

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агро Ват" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить:

- витребувати із незаконного володіння Приватного акціонерного товариства Акціонерний банк Радабанк майно, яке належить на праві приватної власності позивачу, а саме трактор колісний, марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303184, двигун № НОМЕР_1; трактор колісний, марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303183, двигун № НОМЕР_2; трактор колісний, марки Беларус-1221.2, 2010 року випуску, заводський № 12030715, двигун № НОМЕР_3;

- зобов'язати Приватне акціонерне товариство Акціонерний банк Радабанк протягом п'яти днів з дня набрання рішенням у даній справі законної сили передати позивачу майно, яке належить йому на праві приватної власності, а саме: трактор колісний, марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303184, двигун № НОМЕР_1; трактор колісний, марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303183, двигун № НОМЕР_2; трактор колісний, марки Беларус-1221.2, 2010 року випуску, заводський № 12030715, двигун № НОМЕР_3.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки № 02-1/1, укладеного сторонами 04.04.2016, в частині передачі позивачу оплаченого останнім товару.

Відповідач позовні вимоги не визнав. У відзиві на позов зазначив, що відповідно до Акту приймання-передачі №1 від 14.04.2016 підтверджено факт отримання покупцем ТОВ "Агро Ват" товару за договором купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки №02-1/1 від 04.04.2016 та додатком №1, а саме: спірної техніки. Вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, просить в позові відмовити.

18.10.2016 відповідач подав до суду клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Альфа щит центр», в якому зазначив, що між ПАТ«АБ «Радабанк» (надалі замовник) та ТОВ «Альфа щит центр» (надалі виконавець) укладено договір про охорону майна №1/2015 від 28.10.2015 (надалі Договір про охорону майна). відповідно до пункту 1.1 Договору про охорону майна Замовник доручив, а Виконавець прийняв на себе зобов'язання забезпечити охорону нерухомого та рухомого майна, що знаходиться за адресою Житомирська область, Радомишльський район, с. Вишевичі, вул. Леніна, 42. Вивезення сільськогосподарської техніки покупцем ТОВ «Агро Ват», що була придбана по договору купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки №02-1/1 від 04.04.2016 р., здійснювалось під час виконання договору між ПАТ «АБ «Радабанк» та ТОВ «Альфа щит центр». За умовою пункту 2.2 договору на охорону майна послуги охорони надаються цілодобово у кількості 4 охоронців (4 цілодобових постів охорони). У зв'язку з тим, що ОСОБА_3, який є посадовою особою - директором ТОВ "Агро Ват", надано відомості про нібито не отримання товару за договором купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки 02-1/1 від 04.04.16 р., то господарський суд Дніпропетровської області дослідивши надані докази може прийняти рішення з приводу предмету позову, яке вплине на права та обов'язки ТОВ «Альфа щит центр», як виконавця за договором про охорону майна №1/2015 від 28.10.2015. У звязку із чим просить суд залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Альфа щит центр».

27.10.2016 відповідач подав до суду клопотання про прийняття окремої ухвали, в якому зазначив, що директор ТОВ "Агро Ват" ОСОБА_3, звертаючись до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про витребування майна із чужого незаконного володіння надав суду неправдиву інформацію про обставини виконання договору договір купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки №02-1/1 від 04.04.16. На думку відповідача такі дії посадової особи ТОВ "Агро Ват" здійснені з метою уникнення майнової відповідальності перед банком та приховати майно від примусового стягнення у межах виконавчих проваджень № 52208714, № 52475641, № 52228770 та № 52208847. Тобто дії ОСОБА_3 містять ознаки кримінального злочину передбаченого п. 2 ст. 382 Кримінального кодексу України, у звязку із чим відповідач просить суд прийняти окрему ухвалу та надіслати повідомлення до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про наявність ознак кримінального злочину в діях посадової особи директора ТОВ «Агро Ват» ОСОБА_3В, передбаченого п. 2 ст. 382 Кримінального кодексу України.

27.10.2016 відповідач подав до суду клопотання про припинення провадження по справі, в якому зазначає, що згідно інформації, яку надавав директор ТОВ «Агро Ват» ОСОБА_3 трактори, які за вимогами позовної заяви необхідно витребувати від відповідача, є предметом договору №29/08-16 від 29.08.2016 та додатку №1 до Договору №29/08-16 від 29.08.2016, що укладався між юридичними особами ТОВ «Агросільмаш» та ТОВ «Агроволодар». Зазначені юридичні особи є пов'язаними з ОСОБА_3, а саме: у покупця ТОВ «Агросільмаш» єдиним учасником та директором є ОСОБА_4, який знаходиться в родинних стосунках з ОСОБА_3 Відповідач звертає увагу суду на той факт, що усі три юридичних особи - позивач ТОВ «Агро Ват», продавець ТОВ " Агросільмаш " та покупець ТОВ "Агроволодар" - знаходяться за єдиним місцем знаходженням 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, б. 19, приміщення 2. З договору №29/08-16 від 29.08.2016 та додатку №1 до цього договору можливо встановити, що позиції за порядковим номером 29 трактор Белорус - 1025 (1), порядковим номером 30 трактор Белорус - 1025 (2), порядковим номером 31 трактор Белорус - 1221.2 є предметом договору купівлі - продажу, та в пункті 1.3 Договору №29/08-16 від 29.08.2016 зазначено про належність права власності на товар продавцю. Тобто з наведеного зрозуміло, що після укладання договору купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки 02-1/1 від 04.04.2016 та передачі товару за Актом приймання-передачі у власність ТОВ «Агро Ват» існували правовідносини між юридичними особами пов'язаними з директором ТОВ «Агро Ват» ОСОБА_3 з приводу продажу зазначеного товару, що підтверджується договором №29/08-16 від 29.08.2016 й додатком №1 до нього, та в цих правовідносинах зазначалось про наявність прав власності на товар, що передається за договором. У звязку із викладеним, відповідач просить суд припинити провадження по справі №904/8554/16 у зв'язку з відсутністю предмету спору.

08.12.2016 позивач подав до суду клопотання про залучення співвідповідача ТОВ «Агро-ФТ», в якому зазначив, що у відповіді Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області № 07.1/07.1-09/6440 від 09.11.2016 вказано, що в електронно-обліковій системі Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області відсутня інформація щодо реєстрації на території Дніпропетровської області трактора колісного, марки Беларус-1221.2, 2010 року випуску, заводський № 12030715, двигун № НОМЕР_3. Трактор колісний марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303184, двигун № НОМЕР_1 та трактор колісний марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303183, двигун № НОМЕР_1 станом на 09.11.2016 зареєстровані за ТОВ «Агро-ФТ». Враховуючи інформацію визначену у відповіді Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області № 07.1/07.1-09/6440 від 09.11.2016 року, то державна реєстрація на спірне майно на момент укладання спірного договору не була проведена за відповідачем, та останній не набув права власності на спірне майно. Таким чином, під час укладання договору № 02-1/1 купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки від 04.04.2016 між позивачем та відповідачем, предметом якого є відчуження трактора колісного, марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303184, двигун № НОМЕР_1; трактора колісного, марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303183, двигун № НОМЕР_2; трактора колісного, марки Беларус-1221.2, 2010 року випуску, заводський № 12030715, двигун № НОМЕР_3, власником спірного майна було ТОВ «Агро-ФТ», яке і на сьогоднішній день залишається власником спірного майна. За вказаних обставин наявні підстави для залучення ТОВ «Агро-ФТ» у якості співвідповідача, оскільки при вирішенні справи по суті може бути прийнято рішення про права та обов'язки ТОВ «Агро-ФТ», як власника спірного майна.

Ухвалою господарського суду від 13.12.2016 за клопотанням відповідача зупинено провадження у справі № 904/8554/16 до розгляду Господарським судом Дніпропетровської області справи № 904/10372/16; зобов'язано сторони надати до господарського суду докази усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі (рішення у справі №904/10372/16, що набрало законної сили, засвідчене належним чином).

18.12.2017 на адресу суду надійшло клопотання відповідача від 18.12.2017 № 5986/02 про поновлення провадження у справі, мотивоване усуненням обставин, що зумовили його зупинення.

Ухвалою суду від 20.12.2017 поновлено провадження у справі № 904/8554/16 зі стадії розгляду справи по суті та справу призначено до розгляду в засіданні на 11.01.2018.

04.01.2018 на адресу суду надійшли письмові пояснення відповідача, в яких останній просив суд врахувати обставини, встановлені рішеннями Господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2017 у справі №904/10372/16, від 21.09.2017 у справі №904/7132/17, а саме: законність набуття права власності банком на сільськогосподарську техніку, що була предметом договору купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки № 02-1/1 від 04.04.2016, та відсутність будь-яких обмежень для її продажу; дійсність договору купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки № 02-1/1 від 04.04.2016 та відсутність у ТОВ «Агро Ват» підстав для визнання його не дійсним; не виконання ТОВ «Агро Ват» умов договору купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки № 02-1/1 від 04.04.2016 та, як наслідок, наявність підстав у ПАТ «АБ «Радабанк» для розірвання договору купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки № 02-1/1 від 04.04.2016; наявність належного доказу передачі сільськогосподарської техніки від ПАТ «АБ «Радабанк» до ТОВ «Агро Ват», яким є Акт приймання-передачі №1 від 14.04.2016, форма і зміст якого відповідає як умовам договору, так і вимогам чинного законодавства України, та який підписано директором ТОВ «Агро Ват» та скріплено печаткою товариства. Крім того, зазначив, що статті 387 та 1212 Цивільного кодексу України, на які посилається позивач як на нормативне обґрунтування позовних вимог, не можуть бути застосовані, бо сільськогосподарська техніка фактично передана відповідачем та отримана позивачем за вказаним вище Актом приймання-передачі, не знаходиться у володінні банку та не зберігається банком. Доказів не отримання техніки або залишення її на зберігання банку позивач не надав, та взагалі не довів факту порушення відповідачем будь-яких зобов'язань за договором купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки № 02-1/1 від 04.04.2016. Разом з тим, у звязку із невиконанням попереднім керівником ТОВ «Агро Ват» ОСОБА_3 обов'язку передати бухгалтерську та іншу документацію товариства, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору товариства, на даний час не можливо встановити відображення у бухгалтерській та податковій звітності ТОВ «Агро Ват» наслідків виконання або часткового виконання, або невиконання умов договору купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки № 02-1/1 від 04.04.2016, а також можливого продажу чи іншим шляхом відчуження сільськогосподарської техніки ТОВ «Агро Ват» на користь інших осіб. Просив в позові відмовити.

10.01.2018 на адресу суду надійшли письмові пояснення ліквідатора ТОВ «Агро Ват» ОСОБА_5 від 04.01.2018 № 02-01/38-87, в яких останній повідомив суд, що постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2017 у справі №904/11895/16 ТОВ «Агро Ват» визнано банкрутом та відкрито його ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_5. 12.10.2017 в редакції газети «Голос України» №190 (6695) опубліковано оголошення про те, що ліквідатором ТОВ «Агро Ват» прийнято рішення (наказ №3 від 04.10.2017) про скасування усіх без винятку довіреностей, виданих від імені товариства будь-якими особами до 30.08.2017р.; документи, підписані від імені товариства будь-якою особою, крім ліквідатора товариства, починаючи з 05.10.2017 є недійсними; оригінал круглої печатки ТОВ «Агро Ват», яка використовувалась до 30.08.2017 вважати втраченою. Запити арбітражного керуючого про передання бухгалтерської та іншої документації банкрута, печатки і штампів, матеріальних та інших цінностей банкрута ліквідатору попереднім керівником банкрута ОСОБА_3 залишені без належного реагування. За вказаних обставин, у звязку із ухиленням керівника ТОВ « Агро Ват» від виконання вимог ліквідатора банкрута, просив суд здійснити розгляд справи без участі ліквідатора ТОВ «Агро Ват».

У призначене судове засідання представник позивача не зявився.

Господарський суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника позивача, оскільки про час та місце розгляду справи останній вважається таким, що повідомлений належним чином.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.04.2016 між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний банк "Радабанк" (продавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агро Ват" (покупець) укладено договір купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки № 02-1/1 (далі договір).

У порядку і на умовах, визначених цим договором, продавець зобов'язується передати у власність покупця: Трактор колісний, марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303184, двигун № НОМЕР_1; Трактор колісний, марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303183, двигун № НОМЕР_2; Трактор колісний, марки Беларус-1221.2, 2010 року випуску, заводський № 12030715, двигун № НОМЕР_3; Трактор колісний, марки ХТЗ-17021, 2007 року випуску, заводський № 2499, двигун № НОМЕР_4, № 59, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар в строки (п. 1.1. договору).

Найменування товару, кількість, вартість кожного з товару, порядок розрахунків за товар, строк передачі товару та місце отримання за договором узгоджується сторонами у додатку № 1, що є невід'ємною частиною договору (п. 1.2. договору).

Продавець підтверджує, що товар який є предметом договору належить йому на праві власності, не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави або забезпеченням в інший спосіб зобов'язань перед будь-яким фізичними або юридичними особами, державними органами і державою, не є предметом будь-якого обтяження або обмеження, передбаченого чинним законодавством України (п. 3.1. договору).

Загальна ціна товару, який продається за договором складає 674 840 грн. 00 коп. (п. 2.1. договору).

Оплата товару покупцем за цим договором проводиться в порядку, визначеному в Додатку №1,2 до цього договору, що є невід'ємними частинами договору (п. 2.2. договору).

Усі розрахунки між сторонами за цим договором здійснюються в національній валюті України. Датою сплати ціни товару є дата зарахування коштів на поточний рахунок продавця, зазначений у цьому договорі (п. 2.3. договору).

Форма розрахунків: безготівкова (п. 2.4. договору).

Передача товару покупцеві здійснюється не пізніше 6 робочих днів з дати укладання договору, за умови надходження авансового платежу за товар згідно додатку № 1 та додатку № 2, за кожним окремо. В разі неможливості з будь-яких причин провести прийом-передачу товару в зазначений строк, продавець/покупець зобов'язаний негайно повідомити про це покупця/продавця та узгодити з ним новий строк передачі товару (п. 3.1. договору).

Право власності на товар переходить до покупця після повного розрахунку покупця з продавцем за товар (п. 3.2. договору).

За порушення зобов'язання за договором сторона, яка його порушила несе відповідальність згідно умов договору та відповідно до вимог чинного законодавства України (п. 4.1. договору).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначена змістом договору (п. 4.2. договору).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (п. 7.1. договору).

Договір зберігає свою чинність до моменту повного виконання всіх зобов'язань продавця і покупця за договором (п. 7.2. договору).

Договір може бути достроково розірваний в порядку, визначеному самим договором та (або) чинним законодавством України (п. 7.4. договору).

У відповідності до умов пункту 1.2. договору, позивачем та відповідачем було підписано додаток № 1 до договору, в якому сторони визначили таке: назва товару: Трактор колісний, марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303184, двигун № НОМЕР_1; Трактор колісний, марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303183, двигун № НОМЕР_2; Трактор колісний, марки Беларус-1221.2, 2010 року випуску, заводський № 12030715, двигун № НОМЕР_3; строк поставки товару - 6 календарних днів з дати укладання договору купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки 02-1/1 від 04.04.2016; базис поставки товару згідно Інкотермс 2010 - ЕXW - склад покупця (вулиця Леніна, 42, с. Вишевичі, Радомишльський район, Житомирська область); загальна вартість товару, зазначеного в додатку № 1, в грошовому еквіваленті: 467 594 грн. 00 коп.; грошові кошти покупець сплачує до 11.04.2016 включно. У випадку не дотримання зазначеного порядку оплати продавець не зобов'язаний виконувати обов'язки з передачі товару покупця та продавець має право вимагати розірвання договору з оплатою штрафних санкцій.

Також, позивачем та відповідачем було підписано та скріплено їх печатками додаток № 2 до договору, в якому сторони визначили таке: назва товару - Трактор колісний, марки ХТЗ-17021, 2007 року випуску, заводський № 2499, двигун № НОМЕР_4, № 59; строк поставки товару - 6 календарних днів з дати укладання договору купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки 02-1/1 від 04.04.2016; базис поставки товару згідно Інкотермс 2010 - ЕXW - склад покупця (вулиця Леніна, 42, с. Вишевичі, Радомишльський район, Житомирська область); загальна вартість товару, зазначеного в додатку № 2, в грошовому еквіваленті: 207 246 грн. 00 коп.; грошові кошти покупець сплачує до 11.04.2016 включно. У випадку не дотримання зазначеного порядку оплати продавець не зобов'язаний виконувати обов'язки з передачі товару покупця та продавець має право вимагати розірвання договору з оплатою штрафних санкцій.

На виконання умов договору позивачем частково сплачено вартість товару, визначеного додатком № 1, наступним чином:

- відповідно до платіжного доручення № 7 від 07.04.2016 позивач сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 300 000 грн. 00 коп., з призначенням платежу: «за сільгосптехніку зг. дог. купівлі-продажу № 02-1/1 від 04.04.2016р.» (т.1 а.с.14);

- відповідно до платіжного доручення № 8 від 14.04.2016 позивач сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 167 594 грн. 00 коп., з призначенням платежу: «за сільгосптехніку зг. дог. купівлі-продажу № 02-1/1 від 04.04.2016р.» (т.1 а.с.15).

14.04.2016 сторонами підписано та скріплено їх печатками Акт приймання-передачі № 1 від 14.04.2016 до договору (т.1 а.с. 13), відповідно до якого на підставі договору купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки « 04» квітня 2016 року 02-1/1 продавець передав, а покупець прийняв наступну сільськогосподарську та тракторну техніку: Трактор колісний, марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303184, двигун № НОМЕР_1; Трактор колісний, марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303183, двигун № НОМЕР_2; Трактор колісний, марки Беларус-1221.2, 2010 року випуску, заводський № 12030715, двигун № НОМЕР_3. Відповідно до п. 3 вказаного Акту сторони визначили, що цей акт прийому-передачі товару підтверджує проведення передачі товару покупцю згідно договору і є документом, який свідчить про перехід права власності на товар до покупця.

Позивач стверджує, що між сторонами було досягнуто згоди, що акт приймання-передачі техніки буде підписано представниками сторін у м. Дніпро та із даним актом приймання-передачі позивач отримає товар за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Вишневичі, вул.. Леніна, 42.

Проте, як зазначає позивач, не зважаючи на підписання сторонами вказаного акту, відповідачем так і не було передано зазначений вище товар (сільгосптехніку) за узгодженою сторонами адресою. На момент звернення із даною позовною заявою, відповідач так і не передав товар, чим порушив право позивача на безперешкодне володіння, розпорядження та користування належним позивачу на праві приватної власності майном. У звязку із чим позивач вважає, що відповідач без наявності законних підстав утримує в себе майно, належне позивачу на підставі приватного права, а тому позивач має достатні правові підстави витребувати у відповідача майно із незаконного володіння відповідно до норм ст. ст.387, 1212 Цивільного кодексу України, проти чого заперечує відповідач, що і є предметом спору.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (статті 655 Цивільного кодексу України)

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч. 1 ст. 656 Цивільного кодексу України).

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 Цивільного кодексу України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обовязковим до виконання.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України).

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України).

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України).

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України).

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч. 2 ст. 319 Цивільного кодексу України).

Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч. 3 ст. 319 Цивільного кодексу України).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України).

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 334 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 3.2. договору право власності на товар переходить до покупця після повного розрахунку покупця з продавцем за товар.

Як вказано вище, позивачем було сплачено вартість товару відповідно до додатку № 1 до договору, а саме: Трактор колісний, марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303184, двигун № НОМЕР_1; Трактор колісний, марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303183, двигун № НОМЕР_2; Трактор колісний, марки Беларус-1221.2, 2010 року випуску, заводський № 12030715, двигун № НОМЕР_3, про що свідчать платіжні доручення: № 7 від 07.04.2016р. на суму 300 000 грн. 00 коп.( т.1 а.с.14) та № 8 від 14.04.2016р. на суму 167 594 грн. 00 коп.( т.1 а.с.15).

З огляду на викладене відповідно до п. 3.2. договору право власності на товар: Трактор колісний, марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303184, двигун № НОМЕР_1; Трактор колісний, марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303183, двигун № НОМЕР_2; Трактор колісний, марки Беларус-1221.2, 2010 року випуску, заводський № 12030715, двигун № НОМЕР_3 перейшло до покупця після його оплати.

Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності (ч. 1 ст. 386 Цивільного кодексу України).

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ч. 1 ст. 387 Цивільного кодексу України).

Зазначений засіб захисту права власності застосовується в тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти й користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває з його володіння. В цивільно-правовій літературі зазначений засіб захисту отримав назву "віндикація".

Згідно зі ст. 387 Цивільного кодексу України, власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна з чужого незаконного володіння з дотриманням вимог, передбачених Цивільним кодексом.

Позивачем за віндикаційним позовом може бути неволодіючий власник (фізичні і юридичні особи, держава і територіальні громади в особі уповноважених ними органів). Позивач має підтвердити своє право власності на витребувану річ, посилаючись на ті чи інші докази (свідоцтво про право власності, свідоцтво про право на спадщину, технічний паспорт на автомашину, довіреність на розпорядження майном, договір тощо).

Відповідачем за віндикаційним позовом має бути незаконний володілець майна власника, який може і не знати про неправомірність свого володіння та утримання такого майна. При цьому незаконними володільцями вважаються як особи, які безпосередньо неправомірно заволоділи чужим майном, так і особи, які придбали майно не у власника, тобто у особи, яка не мала права ним розпоряджатися.

Предмет віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном невласника про повернення індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння.

Підставою віндикаційного позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння (це факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача та ін.). З позицій процесуального права ці та інші обставини становлять предмет доказування.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб,відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" (852-15), або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення (п. 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку).

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів (п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку).

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи) (п. 2.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку).

Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку).

Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг (п. 2.5. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку).

За своєю правовою природою Акт прийому-передачі товару є первинним документом, оскільки підтверджує факт підприємницької діяльності, що впливають на стан майна, містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Таким чином до оформлення актів прийому передачі застосовуються вимоги встановлені діючим законодавством.

Господарський суд зазначає, що в матеріалах справи міститься підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт приймання-передачі № 1 від 14.04.2016 до договору (а.с. 13), відповідно до якого на підставі договору купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки « 04» квітня 2016 року 02-1/1 продавець передав, а покупець прийняв наступну сільськогосподарську та тракторну техніку: Трактор колісний, марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303184, двигун № НОМЕР_1; Трактор колісний, марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303183, двигун № НОМЕР_2; Трактор колісний, марки Беларус-1221.2, 2010 року випуску, заводський № 12030715, двигун № НОМЕР_3. Відповідно до п. 3 вказаного Акту сторони визначили, що цей акт прийому-передачі товару підтверджує проведення передачі товару покупцю згідно договору і є документом, який свідчить про перехід права власності на товар до покупця.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивач стверджує, що йому так і не було передано зазначений вище товар (сільгосптехніку). На момент звернення із даною позовною заявою, відповідач так і не передав товар, чим порушує право на безперешкодне володіння, розпорядження та користування належного позивачу на праві приватної власності майном.

Господарський суд зазначає, що Акт приймання-передачі № 1 від 14.04.2016 підписаний позивачем та скріплений його печаткою без жодних зауважень чи заперечень. Вказане свідчить про те, що позивач отримав у власність спірний товар. В той же час, жодних доказів, які б свідчили про те, що позивачу у власність спірний товар передано не було, доказів незаконного володіння спірним майном відповідачем чи доказів перебування спірної техніки у відповідача позивачем до суду не надано, заперечення відповідача з цього приводу не спростовано.

За приписами ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Господарським судом враховано, що судовими рішеннями від 21.09.2017 у справі № 904/7132/17 та від 22.06.2017 у справі № 904/10372/16, які набрали законної сили, встановлені факти щодо законності набуття права власності ПАТ «АБ» Радабанк» на сільськогосподарську техніку, що є предметом договору купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки № 02-1/1 від 04.04.2016, та відсутність будь-яких обмежень для її продажу; дійсності договору купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки № 02-1/1 від 04.04.2016 та відсутності у ТОВ «Агро Ват» підстав для визнання його не дійсним; не виконання ТОВ «Агро Ват» умов договору купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки № 02-1/1 від 04.04.2016 та, як наслідок, наявності підстав у ПАТ «АБ «Радабанк» для розірвання договору купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки № 02-1/1 від 04.04.2016; наявності належного доказу передачі сільськогосподарської техніки від ПАТ «АБ «Радабанк» до ТОВ «Агро Ват», яким є Акт приймання-передачі №1 від 14.04.2016, форма і зміст якого відповідає умовам договору та вимогам чинного законодавства України, який підписано директором ТОВ «ОСОБА_6» та скріплено печаткою товариства тощо.

За встановлених обставин, ТОВ «Агро Ват» не доведено належними та достовірними доказами порушення ПАТ «АБ» Радабанк» його права власності на спірне майно та підстав для витребування спірного майна у відповідача, у звязку із чим господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Одночасно, господарський суд не вбачає підстав для залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Альфа щит центр», оскільки вважає, що рішення у даній справі жодним чином не впливає на права та обов'язки вказаної юридичної особи.

Господарський суд також відхиляє клопотання відповідача про прийняття окремої ухвали та надіслання повідомлення до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про наявність ознак кримінального злочину в діях посадової особи директора ТОВ «Агро Ват» ОСОБА_3, передбаченого п. 2 ст. 382 Кримінального кодексу України, оскільки, з урахуванням встановлених обставин та наявних матеріалів справи, не вбачає у діях (бездіяльності) вказаної посадової особи ознак кримінального правопорушення.

Крім того, господарський суд зазначає про відсутність підстав для припинення провадження у даній справі у звязку із відсутністю предмету спору, про яке заявив відповідач у клопотанні від 27.10.2016 № 4831, оскільки доказів, які б свідчили про те, що саме спірна сільськогосподарська техніка була відчужена за договором № 29/08-16 від 29.08.2016 сторонами до суду не надано. Таким чином, укладений між ТОВ «Агросільмаш» та ТОВ «Агроволодар» договір №29/08-16 від 29.08.2016 не стосується предмету розгляду даної справи та жодним чином не впливає на результат її розгляду. Враховуючи викладене, клопотання відповідача про припинення провадження по справі задоволенню не підлягає.

Разом з тим, з урахуванням фактів, встановлених у рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2017 по справі № 904/7132/17, суд залишає без задоволення клопотання позивача про залучення до участі у справі співвідповідача ТОВ «Агро-ФТ», за яким згідно відповіді Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області № 07.1/07.1-09/6440 від 09.11.2016 станом на 09.11.2016 зареєстрована спірна сільгосптехніка (трактор колісний, марки Беларус-1221.2, 2010 року випуску, заводський № 12030715, двигун № НОМЕР_3; трактор колісний марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303184, двигун № НОМЕР_1 та трактор колісний марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303183, двигун № НОМЕР_1), оскільки факт реєстрації рухомого майна (транспортних засобів) за особою не впливає на право власності на таке майно, яке набувається в момент передачі такого майна за договором або в будь-який інший момент, визначений угодою сторін (ч. 1 ст. 334, ст.. 336 Цивільного кодексу України). Як встановлено судом, сільськогосподарська техніка була передана ПП "Агро-ФТ" у власність ПАТ "АБ "Радабанк", про що 17.03.2016 підписано відповідний Акт прийому-передачі майна, що відповідає умовам мирової угоди, укладеної між сторонами.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено 18.01.18.