ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
16 січня 2018 року м.Тернопіль Справа №921/693/17-г/17
РІШЕННЯ

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

при секретарі судового засідання Панчук М.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м.Київ, в особі Тернопільської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м.Тернопіль

до відповідача: Управління праці та соціального захисту населення Теребовлянської районної державної адміністрації, м.Теребовля Тернопільської області

про стягнення 129934,76грн,

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1, довіреність №2886 від 28.12.2017;

відповідача: не з'явився.

Технічна фіксація (звукозапис) судового засідання 12.12.2017 здійснювалася за допомогою програмно-апаратного комплексу "Документообіг господарського суду"; в порядку ст.8 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося повне фіксування судового засідання 16.01.2018 за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Оберіг". Для оригіналу звукозапису надано CD-R диск за серійним №LH3112UJ0233043D3,

Позивач - публічне акціонерне товариство "Укртелеком", м.Київ, в особі Тернопільської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м.Тернопіль, звернувся 29.11.2017 (згідно відтиску штампу вхідної кореспонденції суду за вх.№745 від 29.11.2017) до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Теребовлянської районної державної адміністрації, м.Теребовля Тернопільської області, про стягнення 131299,83грн заборгованості понесених витрат в період з січня по червень 2017 року за надані телекомунікаційні послуги на пільгових умовах споживачам - громадянам міста Теребовля та Теребовлянського району, які мають на це право згідно Реєстру.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що товариством з січня по червень 2017 року надав телекомунікаційні послуги на пільгових умовах громадянам міста Теребовля та Теребовлянського району, однак всупереч вимог закону відповідачем як розпорядником бюджетних коштів, не здійснено відшкодування їх вартості, незважаючи на направлення йому відповідних звітів та актів звіряння. До позову позивачем долучено: Розрахунки видатків на відшкодування витрат, повязаних з наданням пільг; копії листів №06/2-11-56 від 06.02.2017, 06/02-11-102 від 06.03.2017, №06/02-11-138 від 06.04.2017, №06/2-11-167 від 08.08.2017, №06/2-11-196 від 07.06.2017 від 07.06.2017, №06/2-11-224 від 20.07.2017 з доказами їх направлення відповідачу; Положення про Тернопільську філію ПАТ "Укртелеком", затверджене рішенням Наглядової ради ПАТ "Укртелеком" №382 від 13.10.2015; інші документи.

Ухвалою суду від 30.11.2017 порушено провадження у справі; від сторін спору витребувано додаткові документи, необхідні для розгляду справи. Судове засідання призначено на 12.12.2017 з подальшим оголошенням перерви в судовому засіданні до 10:30год. 16.01.2018.

Представник позивача в судовому засіданні 12.12.2017 підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, наведених у позові, та посилаючись на долучені до матеріалів справи документи.

Відповідач, згідно поданого відзиву на позов №05-05/5068-07 від 07.12.2017. та його уповноважений представник в судовому засіданні 12.12.2017, позовні вимоги заперечив та просив суд відмовити в задоволенні позову за необгрунтованістю. Зокрема, відповідач вказав на те, що відповідно до п.2.9 розділу 2 наказу Міністерства фінансів України №309 від 02.03.2012 реєстрація органами казначейства фінансових зобовязань здійснюється в разі: відсутності у розпорядника бюджетних коштів бюджетних асигнувань встановлених кошторисом; невідповідності напрямків витрачання бюджетних коштів бюджетному асигнуванню, паспорту бюджетної програми, тому зважаючи на відсутність відповідного бюджетного призначення Управління не може взяти на себе зобовязання щодо відшкодування пільг з оплати телекомунікаційних послуг, наданих на пільгових умовах в період з січня по червень 2017 року, пільговим категоріям громадян, відтак, Розрахунки та Акти звіряння не реєструвались та не фінансувались, про що позивача було повідомлено відповідними листами. Також, відповідач звернув увагу на відсутність договорів про відшкодування пільг з оплати телекомунікаційних послуг на 2017 рік. Окрім того, відповідач наголошує на тому, що на даний час обєднані територіальні громади Теребовлянського району та Теребовлянська районна рада не делегували Управлінню повноваження з розпорядження бюджетними коштами для покриття (відшкодування) пільг на зв'язок. Водночас, повідомив, що задля забезпечення надання пільг з оплати телекомунікаційних послуг жителям міста Теребовля та Теребовлянського району у 2017 році Управління неодноразово зверталося до Теребовлянської районної ради, фінансового управління Теребовлянської РДА, голови Теребовлянської міської ради, голів Іванівської, Микулинецької, Золотниківської сільських рад з проханнями (копії листів долучено до відзиву) виділити кошти у 2017 році на відшкодування пільг з оплати телекомунікаційних послуг. Однак, дані звернення не дали позитивних результатів. Тому, оскільки дії Управління не носять протиправного характеру у спірних правовідносинах, вважає позовні вимоги товариства безпідставними.

Заслухавши думку представників сторін в судовому засіданні 12.12.2017 суд перейшов до розгляду спору по суті, пор що свідчать ані протоколу судового засідання.

11.01.2018 позивачем через канцелярію суду подано заяву №10-0/02 від 05.01.2018 (вх.№3642) про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої зазначено, що між сторонами проведено взаємну звірку вартості наданих телекомунікаційних послуг на пільгових умовах у спірний період та виходячи з наданої відповідачем інформації про осіб, які втратили право на пільгу. Встановлено, що витрати позивача, понесені за період з січня по червень 2017 року є меншими на 1365,07грн від ціни позову, відтак, сума, що підлягає відшкодуванню становить 129934,76грн (131299,83-1365,07). Дану заяву позивач просить прийняти до розгляду, оскільки обставини, які зумовили її подання стали відомі заявнику лише 04.01.2018, тобто після переходу до розгляду даної справи по суті, про що свідчить лист відповідача №05-08/81-05 від 04.01.2018 (копію долучено до заяви). В судовому засіданні 16.01.2018 представник позивача підтримав подану заяву та просив суд задовольнити позов з урахуванням заяви.

Суд, розглянувши заяву про зменшення розміру позовних вимог, зважаючи, що розбіжності у кількості громадян, які мають право на пільгу з оплати телекомунікаційних послуг у м.Теребовля та Теребовлянському районі було встановлено сторонами після переходу до розгляду даної справи по суті, що вбачається з листа Управління праці та соціального захисту населення Теребовлянської РДА №05-08/81-05 від 04.01.2017, доходить висновку про поважність причини неподання позивачем заяви про зменшення розміру позовних вимог в межах підготовчого провадження, що в силу приписів ст.207 ГПК України допускається, відтак, суд заяву приймає до розгляду як таку, що подана у відповідності до п.2 ч.2 ст.46 ГПК України; розгляд справи здійснюється з урахуванням зменшених позовних вимог.

Уповноважений представник відповідача в судове засідання 16.01.2018 не з'явився, незважаючи на те, що про дату, час та місце судового засідання по розгляду справи по суті був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка представника на звороті обкладинки справи.

За даних обставин неявка представника відповідача в судове засідання не є перешкодою для розгляду справи по суті (ч.1 ст.202 ГПК України).

Розглянувши матеріали справи та дослідивши представлені докази, заслухавши в процесі розгляду справи пояснення та заперечення представників сторін, господарський суд встановив таке.

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Тернопільської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком" є оператором телекомунікацій, який надає телекомунікаційні послуги споживачам відповідно до вимог Цивільного та Господарського кодексів України, Закону України "Про телекомунікації", Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11.04.2012 (далі - Правила), інших законодавчих актів України.

Відповідно до п.3 ст.63 Закону України "Про телекомунікації" споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Пунктом 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11.04.2012 визначено, що встановлені законом пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред'явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Статтею 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" встановлено, що пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання визначаються виключно законами України. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Як свідчать матеріали справи, публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Тернопільської філії протягом січня-червня 2017 року надавало телекомунікаційні послуги на пільгових умовах громадянам м.Теребовля та Теребовлянського району, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про жертви нацистських переслідувань", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про охорону дитинства".

У приписах вказаних законів закріплені норми, якими передбачено надання пільг певним категоріям громадян при оплаті за послуги зв'язку (телекомунікаційні послуги), і такі є нормами прямої дії.

Відповідно до ст.87 Бюджетного кодексу України, видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення належать до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України. При цьому порядок та умови надання субвенцій з Державного бюджету місцевим визначаються Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст.97 Бюджетного кодексу України).

Зі змісту підпункту б пункту 4 частини 1 ст.86 та ст.102 Бюджетного кодексу України вбачається, що видатки на відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян, здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з Державного бюджету України (субвенцій з Державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (далі - Порядок №256), яким встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету. Так, п.2 вказаної Постанови визначено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Відповідно до п.3 Порядку №256 головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Згідно Положення про управління праці та соціального захисту населення Теребовлянської районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Теребовлянської районної РДА №95-од від 02.03.2017, Управління утворено головою районної державної адміністрації, входить до її складу і в межах району забезпечує виконання покладених на управління завдань; є юридичною особою; організовує в межах компетенції роботу з надання пільг пенсіонерам, особам з інвалідністю, ветеранам війни та праці, одиноким непрацездатним громадянам та іншим категоріям осіб, які мають право на пільги відповідно до законодавства України (у сфері реалізації державних та соціальних гарантій окремим категоріям громадян); вносить пропозиції щодо проекту відповідного місцевого бюджету; забезпечує ефективне та цільове використання відповідних бюджетних коштів (Розділ 1, 3 Положення).

Управління очолює начальник, який призначається на посаду і звільняється з посади головою районної державної адміністрації згідно із законодавством про державну службу та службу в органах місцевого самоврядування за погодженням з директором департаменту в установленому законодавством порядку (п.6).

У звязку із наведеним, розпорядником коштів місцевого бюджету на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення - громадян міста Теребовля та Теребовлянського району, є Управління соціального захисту населення Теребовлянської районної державної адміністрації, а тому, на підставі вищезазначених норм законодавства та положень Постанови і Порядку №256 відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян, має здійснюватися відповідачем за рахунок державних субвенцій.

Таким чином, суд доходить висновку, що законодавство України не передбачає обов'язковості укладення договору про відшкодування витрат за надані послуги зв'язку пільговим категоріям громадян, оскільки зобов'язання сторін у даній справі виникають в силу прямої вказівки закону і не залежать від бажання сторін.

Згідно ч.1 п.8 Порядку №256 отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства, для здійснення відповідних видатків. При цьому головні розпорядники коштів у п'ятиденний термін здійснюють розрахунки з постачальниками відповідних послуг (ч.2 п.8 Порядку).

Водночас, як вбачається з листа Міністерства фінансів України №31-09010-16-16/24984 від 31.08.2016, Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" субвенцію на відшкодування витрат за надані пільги з оплати послуг зв'язку не передбачено, у звязку з чим зазначено, що надання вказаних пільг може бути здійснено місцевими органами виконавчої влади за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів.

Управління впродовж 2017 року, зокрема 23.03.2017, 27.03.2017, 30.05.2017, 06.09.2017, зверталося до голів Теребовлянської міської ради, Іванівської, Микулинецької, Золотниківської сільських рад, Теребовлянської районної ради, до фінансового управління Теребовлянської РДА з відповідними листами про виділення коштів з районного бюджету, бюджетів міської та сільських рад у 2017 році. Більше того, в грудні 2016 року Управління зверталося до вказаних громад з проханням щодо передбачення коштів при формування бюджету на 2017 рік для відшкодування сум з надання пільг на послуги зв'язку, проте кошти в бюджетах не були передбачені та відповідно не виділені.

Як свідчать матеріали справи, та додатково підтверджено сторонами справи, Тернопільською філією Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в період з січня по червень 2017 року були надані телекомунікаційні послуги на пільгових умовах громадянам міста Теребовля та Теребовлянського району на загальну суму 129934,76грн, а саме: в січні на суму 22293,12грн; в лютому 22399,29грн, в березні 21262,49грн, в квітні 21818,72грн, в травні 21223,21грн, в червні 20937,93грн, які є непогашеними.

Факт надання телекомунікаційних послуг Тернопільською філією ПАТ "Укртелеком" та фактичне споживання їх відповідними категоріями населення, у вказаний період підтверджується долученими позивачем до матеріалів справи Розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг за січень-червень 2017 року за формою №2-пільга, затвердженою наказом Міністерства праці та соціальної політики України №535 від 04.10.2007.

Також, позивачем щомісячно направлялися відповідачу для здійснення розрахунків за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям споживачів, відповідні звіти супровідними листами №06/2-11-56 від 06.02.2017, 06/02-11-102 від 06.03.2017, №06/02-11-138 від 06.04.2017, №06/2-11-167 від 08.08.2017, №06/2-11-196 від 07.06.2017 від 07.06.2017, №06/2-11-224 від 20.07.2017 (копію знаходяться в матеріалах справи).

Оскільки, всупереч положенням чинного законодавства, відповідач не здійснив відшкодування понесених позивачем витрат внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах громадянам (споживачам) міста Теребовля та Теребовлянського району у період з січня по червень 2017 року, публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Тернопільської філії звернулося із даним позовом про примусове їх стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Теребовлянської районної державної адміністрації в сумі 129934,76грн (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог №10-09/02 від 05.01.2018 (вх.№3642 від 11.01.2018)) в судовому порядку.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. При цьому суд виходив з такого.

Положення ч.3 ст.11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України передбачають, що зобов'язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта.

Згідно приписів ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною першою ст.193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

При цьому, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч.2 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Як вже зазначалось вище, телекомунікаційні послуги споживачам, які мають визначені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікації відповідно до законодавства України (частина 3 ст.63 Закону України «Про телекомунікації»).

Положеннями Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист", "Про жертви нацистських переслідувань", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про охорону дитинства" передбачено надання пільг при оплаті за послуги зв'язку (телекомунікаційні послуги) для певних категорій населення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем належним чином виконувалися обов'язки по наданню пільговим категоріям громадян (споживача) міста Теребовля та Теребовлянського району телекомунікаційних послуг на пільгових умовах.

На виконання вимог вищезазначених Законів України, Тернопільською філією публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в період з січня по червень 2017 року були надані телекомунікаційні послуги на пільгових умовах громадянам міста Теребовля та Теребовлянського району на суму 129934,76грн (з урахуванням здійсненої взаємної звірки переліку осіб, які втратили право на відповідну пільгу). Розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг за відповідний період підтверджується надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах на зазначену суму позову, котрі залишаються неоплаченими відповідачем.

Згідно з п.10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 №117, підприємства та організації, які надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга".

З пояснень представника позивача та долучених до матеріалів справи документів встановлено, що на виконання вищезазначених вимог Положення, позивач направляв відповідачу рекомендованої кореспонденцією щомісячно для здійснення розрахунків за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям споживачів, відповідні звіти.

Управління праці та соціального захисту населення Теребовлянської РДА як розпорядник коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг населення міста Теребовля та Теребовлянського району, зобов'язано в порядку регресу здійснювати відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок надання послуг зв'язку пільговим категоріям населення, які проживають на вищезазначеній території, за рахунок державних субвенцій.

Проте, станом на дату розгляду спору загальна сума заборгованості Управління перед позивачем по відшкодуванню витрат за надані в період з січня по червень 2017року телекомунікаційні послуги на пільгових умовах становить 129934,76грн, і це не заперечується сторонами.

Разом з тим, відповідач не заперечує факт надання позивачем телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян та не оспорює їхнього обсягу та правильності проведення позивачем розрахунків, котрі подано до справи. Натомість, наголошує на відсутності відповідного бюджетного фінансування, відтак, і на відсутність у нього зобовязань відшкодовувати такі витрати, оскільки Акти звіряння розрахунків (виконаних робіт) Управлінням не підписувалися, договірних правовідносин між сторонами спору з приводу відшкодування вартості пільг не існує. Крім того, просить суд врахувати, що Управління зверталося до голів обєднаних територіальних громад Теребовлянського району та до Теребовлянської районної ради з відповідними листами про виділення коштів з місцевого бюджету (копії листів долучено до матеріалів справи) на відшкодування даних витрат.

З цього приводу, суд зазначає, що відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення відповідача від відшкодування вказаних вище витрат, понесених позивачем, та не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення такого зобов'язання шляхом примусового стягнення.

За змістом статті 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Законодавством не передбачена залежність відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обов'язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах, оскільки надання пільг певним категоріям населення відбувається у відповідності до вимог Законів України.

Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі "ОСОБА_1 ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 та у справі "Бакалов проти України" від 30.11.2004 зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі №11/446 та від 22.03.2017 у справі №905/2358/16, які місцевому суду слід враховувати при прийнятті рішень, відповідно до приписів ч.4 ст.236 ГПК України.

Згідно з ч.6 ст.48 Бюджетного кодексу України, бюджетні зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на які згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Вказана норма є спеціальною по відношенню до загальних положень ч.1-4 ст.48 Бюджетного кодексу України.

Тобто, відповідні бюджетні зобов'язання щодо виплати, в тому числі пільг з оплати послуг зв'язку пільговим категоріям громадян, обліковуються незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Суд відзначає, що телекомунікаційні послуги на пільгових умовах позивачем надавалися не за власної ініціативи, а на виконання імперативних законодавчих вказівок. Як наслідок, уповноважений на те державою орган - відповідач у справі, в силу закону, зобовязаний за рахунок бюджетних коштів ці витрати відшкодувати позивачу.

З огляду на наведене не заслуговують уваги заперечення відповідача про відсутність між сторонами укладеного договору про відшкодування вартості послуг для окремих категорій громадян на 2017 рік (відсутність між сторонами господарських зобовязань), оскільки з наведених норм закону слідує, що чинне законодавство України не передбачає обовязковості укладення правочину по відшкодуванню витрат за надані послуги звязку пільговим категоріям громадян, оскільки зобовязання сторін у даній справі виникають безпосередньо із закону та не залежать від волевиявлення сторін таких правовідносин.

У звязку із наведеним, Управління праці та соціального захисту населення Теребовлянської районної державної адміністрації відповідає за своїми зобов'язаннями, які виникли безпосередньо із закону і така відповідальність не може ставитися в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Беручи до уваги наведене, позовні вимоги в загальній сумі 129934,76грн як обґрунтовано заявлені, документально підтверджені, не спростовані належними доказами відповідачем, підлягають до задоволення.

Судові витрати, в силу ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача у справі, у зв'язку з тим, що зменшення розміру позовних вимог позивачем здійснено внаслідок недобросовісних дій відповідача в частині проведення звірки осіб, яким надано згідно законодавства пільги на оплату послуг телефонного зв'язку.

В судовому засіданні 16.01.2018, відповідно до ст.240 ГПК України, оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст.42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 123,129, 202, 205-207, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Теребовлянської районної державної адміністрації (вул.Шевченка, 8, м.Теребовля Тернпоільської області, ідентифікаційний код 03195642) на користь публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (м.Київ, Шевченківський район, бульвар Т.Шевченка, 18, ідентифікаційний код 21560766) в особі Тернопільської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (м.Тернопіль, вул.Чорновола, 1, ідентифікаційний код 01188052) 129934 (сто двадцять дев'ять тисяч девятсот тридцять чотири)грн 76коп. заборгованості за надані телекомунікаційні послуги на пільгових умовах та 1969(одну тисячу девятсот шістдесят дев'ять)грн 50коп. в повернення сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 22.01.2018.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.241 ГПК України.

Суддя Андрусик Н.О.