ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

18.01.2018 Справа № 917/2182/17

Суддя Тимощенко О.М. , розглянувши матеріали

за позовною заявою власника Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясна ярмарка "Добриня-2007" ОСОБА_4 (АДРЕСА_2) в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясна ярмарка "Добриня-2007" вул. Соборності, 54, офіс 405, м. Полтава, 36000

до директора Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясна ярмарка "Добриня-2007" ОСОБА_2 АДРЕСА_1,39600

про стягнення 12 018 960,00 грн. збитків

ВСТАНОВИВ:

29.12.2017 року до господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява власника Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясна ярмарка "Добриня-2007" ОСОБА_4 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясна ярмарка "Добриня-2007" до директора Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясна ярмарка "Добриня-2007" ОСОБА_2 про стягнення 12018960,00 грн.

Ухвалою суду від 03.01.2018 року на підставі ст. 174 ГПК України позовну заяву власника Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясна ярмарка "Добриня-2007" ОСОБА_4 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясна ярмарка "Добриня-2007" залишено без руху та надано позивачу строк до 10 днів з дня вручення такої ухвали для усунення недоліків.

На виконання вимог ухвали суду від 03.01.2018 року про залишення позовної заяви без руху позивачу необхідно було надати суду докази направлення відповідачу копії позовної заяви із доданими до неї документами; обґрунтований розрахунок суми збитків; докази сплати судового збору; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи; підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

12.01.2018 року від позивача (власника Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясна ярмарка "Добриня-2007" ОСОБА_4) до суду надійшло клопотання про прийняття доказів усунення виявлених недоліків. До даного клопотання позивачем додано: позовну заяву з виправленнями та докази направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу.

Однак, позивачем до клопотання про прийняття доказів усунення виявлених недоліків не додано доказів на усунення визначеного судом в ухвалі від 03.01.2018 року недоліку щодо сплати судового збору за подання даної позовної заяви до суду.

В поданому клопотанні позивач знову вказує на те, що даний позов ним подано в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясна ярмарка "Добриня-2007" і що саме він виступає позивачем по справі, а отже звільнений від сплати судового збору згідно п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України " Про судовий збір". Крім того позивач вказує на те, що покладення на нього особисто сплату судового збору суперечить основним принципам верховенства права, зокрема про те, що повинні бути наявні засоби для врегулювання спорів без невиправданих витрат, про що зазначено у доповіді Венеціанської комісії "Про верховенство права".

Наведені позивачем у клопотанні обґрунтування, щодо звільнення від сплати судового збору судом до уваги не приймаються з підстав наведених в ухвалі суду від 03.01.2018 року про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 10 ст. 129 ГПК України: у справах про відшкодування збитків заподіяних юридичній особі її посадовою особою розподіл судових витрат здійснюється наступним чином: якщо у спорі про відшкодування збитків заподіяних юридичній особі її посадовою особою судові витрати мають бути стягнуті на користь юридичної особи, то вони стягуються на користь власників (учасників, акціонерів), які подали позов в інтересах такої юридичної особи, у тій частині, в якій вони понесені цими власниками (учасниками, акціонерами).

Посилання позивача на те, що покладення на нього особисто сплату судового збору суперечить основним принципам верховенства права судом до уваги також не приймається з огляду на наступне.

Судовий захист прав суб'єктів господарювання передбачає їх звернення до відповідного судового органу з метою поновлення чи визнання прав зазначених суб'єктів, якщо ці права порушені, не визнаються чи оспорюються. Втім, таке звернення до суду обумовлене дотриманням вимог процесуального закону, що надає можливість доступу особи до правосуддя та отримання нею судового захисту, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Відтак, механізм реалізації вищевказаного права, яке закріплене в Основному Законі, включає в себе необхідність дотримання вимог процесуального законодавства при зверненні до суду, зокрема, сплату судового збору.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81) 7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14.05.1981, практика Європейського суду з прав людини щодо застосування цієї Конвенції не визнають саму по собі необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви разом з доданими до неї документами позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ч. 8 ст.174 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 174,234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути позивачу.

Додаток: позовна заява та документи, зазначені в ній як додатки, клопотання про прийняття доказів усунення виявлених недоліків та документи, зазначені в ньому як додатки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання (ст.ст.235, 255-256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Тимощенко О.М.