КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2018 р. Справа№ 910/11911/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання Драчук Р.А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Шеколан»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 02.10.2017 (повний текст складено 04.10.2017)

у справі № 910/11911/17 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом Заступника керівника Золотоніської місцевої прокуратури в

інтересах держави в особі

Драбове-Барятинської сільської ради Драбівського району

Черкаської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шеколан»

про відшкодування збитків в розмірі 373 174, 92 грн.

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Золотоніської місцевої прокуратури звернувся до Господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі Драбове-Барятинської сільської ради Драбівського району Черкаської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шеколан» про відшкодування збитків в розмірі 373 174, 92 грн. В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначив, що відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI та Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури Драбове-Барятинської сільської ради Драбівського району Черкаської області, затвердженого рішенням Драбове-Барятинської сільської ради Драбівського району Черкаської області № 19-3/VI від 27.11.2012, ТОВ «Шеколан» зобов'язане було взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури Драбове-Барятинської сільської ради Драбівського району Черкаської області шляхом укладення Договору про пайову участь, однак в порушення вимог закону відповідач Договору про пайову участь із Драбове-Барятинською сільською радою Драбівського району Черкаської області не уклав, пайового внеску не сплатив, внаслідок чого завдав збитків у вигляді упущеної вигоди.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що обов'язковою умовою для сплати пайового внеску в розвиток інфраструктури населеного пункту та притягнення винної особи до відповідальності за несплату такого внеску є укладений між сторонами Договір, а у разі ухилення однієї із сторін від його укладення з огляду на обов'язковість укладення Договору за наявності прямої вказівки закону, рішення про укладення такого Договору приймається судом. Враховуючи відсутність на дату розгляду справи укладеного між відповідачем та Драбове-Барятинською сільською радою Договору про участь у розвитку інфраструктури населеного пункту та відсутність відповідного судового рішення про визнання укладеним такого Договору, вимоги про стягнення з відповідача збитків є передчасними. Крім цього, вихідним фактором при визначені неодержаного доходу (втраченої вигоди) місцевого бюджету є планування таких доходів і відповідне їх відображення в рішеннях про місцевий бюджет, всупереч наведеному позивач не надав належного розрахунку та відповідних доказів, які б підтверджували план отримання позивачем таких надходжень, в тому числі від ТОВ «Шеколан», що вказує на недоведеність наявних збитків бюджету у вигляді упущеної вигоди.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.10.2017 у справі № 910/11911/17 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шеколан» на користь Драбове-Барятинської сільської ради Драбівського району Черкаської області збитки у розмірі 373 174, 92 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шеколан» на користь прокуратури Черкаської області судовий збір в розмірі 5 597, 62 грн.

Не погодившись із згаданим рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що оскаржуване рішення прийнято за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. За твердженнями апелянта, обов'язковою умовою для сплати пайового внеску в розвиток інфраструктури населеного пункту,як і притягнення винної особи до відповідальності за його несплату, є укладений між сторонами Договір. За відсутності укладеного між відповідачем та позивачем Договору про участь у розвитку інфраструктури населеного пункту та відповідного судового рішення про визнання такого Договору укладеним, вимога про стягнення з відповідача збитків, на думку апелянта, є передчасною, а стягнення коштів з ТОВ «Шеколан» було б можливе виключно у разі укладення Договору про пайову участь. Крім цього, судом першої інстанції не було враховано позиції ВСУ у справі № 922/5937/15 та ВГСУ у справі № 909/1416/15 щодо необхідності укладення такого Договору як передумови стягнення коштів з відповідача, а також невірно застосовано норми матеріального права, зокрема, ст. ст. 224, 225 ГК України та ст. 1166 ЦК України тощо.

В судове засідання апеляційної інстанції 16.01.2018 з'явились представники прокуратури та відповідача, представник позивача не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 160), про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав.

Заявлене в судовому засіданні апеляційної інстанції клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на два тижні в зв'язку з необхідністю ознайомлення з відзивом прокуратури на апеляційну скаргу та надання своїх письмових пояснень не підлягає задоволенню, оскільки попередній розгляд справи відкладався за клопотанням відповідача, відзив прокуратури було подано суду 04.12.2017, відтак маючи достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи, відповідач цього не зробив й необхідних письмових пояснень не надав.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, в яких підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Представник прокуратури в судовому засіданні апеляційної інстанції надав пояснення, в яких доводи апеляційної скарги заперечив, просив не брати їх до уваги, відтак оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Так, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 ЦК України є відшкодування збитків.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ст. 22 ЦК України).

Під збитками в розумінні ч. 2 ст. 224 ГК України передбачаються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (ст. 225 ГК України).

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

При цьому саме на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Звертаючись до суду з даним позовом, прокурор зазначив, що в супереч приписам ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури с. Драбове-Барятинське Драбівського району Черкаської області, ТОВ «Шеколан» з заявами про укладення договорів пайової участі не зверталось, договорів про пайову участь замовника будівництва та реконструкції у розвиток інженерно-транспортної інфраструктури населеного пункту не укладало, відтак відповідач зобов»язаний сплатити збитки на користь Драбове-Барятинської сільської ради у вигляді упущеної вигоди в розмірі 373 174,92 грн.

За приписами ч. 12 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

27.11.2012 Драбове-Барятинською сільською радою Драбівського району Черкаської області прийнято рішення № 19-3/VI «Про пайову участь замовників будівництва у розвитку інфраструктури с. Драбове-Барятинське», яким затверджено Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури селища Драбове-Барятинське (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1.2 Порядку замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у селищі, зобов'язаний взяти участь у створенні інфраструктури селища.

Пайова участь (внесок) у розвитку інфраструктури с. Драбове-Барятинське Драбівського району полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта закінченого будівництва в експлуатацію до сільського бюджету в бюджет розвитку коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Рішення сільської ради щодо надання містобудівельних умов та обмежень забудови земельної ділянки під час відведення земельної ділянки під забудову є офіційним повідомлення замовника будівництва про настання у нього зобов'язання фінансового характеру в частині сплати коштів пайової участі у розвиток інфраструктури селища та договірних зобов'язань в частині дотримання визначених у рішенні строків укладення Договору пайової участі.

Положеннями п. 2.1 Порядку встановлено, що величина пайової участі у розвиток інфраструктури селища визначається укладеним з Драбово-Барятинською сільською радою Договором (відповідно до встановленого Драбово-Барятинською сільською радою розміру пайової участі у розвитку інфраструктури) з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта будівництва, визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати з придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж і споруд на транспортних комунікацій.

Відповідно до ч. 6 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвиток інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвиток інфраструктури населеного пункту.

Граничний розмір пайової участі у розвиток інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати:

1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для нежитлових будівель та споруд;

2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для житлових будинків.

Розмір пайової участі у розвиток інфраструктури с. Драбове-Барятинське з урахуванням інших передбачених законом відрахувань згідно п. 2.2 Порядку становить:

- 6 % загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта містобудування - для нежитлових будівель та споруд виробничого призначення;

- 4 % загальної кошторисної вартості реконструкції, розширення, добудови, реставрації і капітального ремонту об'єкта містобудування - для нежитлових будівель та споруд виробничого призначення;

- 8 % загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта містобудування - для інших нежитлових будівель та споруд;

- 6 % загальної кошторисної вартості реконструкції, розширення, добудови. Реставрації і капітального ремонту об'єкта містобудування - для інших нежитлових будівель та споруд;

- 3 % загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта містобудування - для житлових будинків;

- 1 % загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта містобудування - для реконструкції, розширення, добудови, реставрації, і капітального ремонту житлових будинків.

За приписами ч. 8 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення Договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками.

Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури селища згідно п. 3.1 Порядку визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації Драбове-Барятинською сільською радою звернення замовника про укладення Договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта містобудування з техніко-економічними показниками.

У разі відсутності документів на підтвердження вартості будівництва об'єкта містобудування, розмір пайової участі в розвитку інфраструктури с-ща Драбове-Барятинське визначається відповідно до п. 2.1 цього Порядку.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається згідно ч. 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Пайовий внесок сплачується на підставі Договору про пайову участь у створенні інфраструктури с-ща Драбове-Барятинське, який укладається між замовником та Драбове-Барятинською сільською радою в особі сільського голови. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури с-ща Драбове-Барятинське укладається не пізніше п'ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта будівництва (п. 3.2 Порядку).

Як встановлено матеріалами справи, 13.02.2013 до Драбове-Барятинської сільської ради Драбівського району Черкаської області звернулось ТОВ «Шеколан» з проханням надати дозвіл на отримання містобудівельних умов та обмежень для будівництва зерносушильного комплексу товариства 4-а черга за адресою: Черкаська область, Драбівський район, с. Драбове-Барятинське, вул. Гоголя, 15.

Рішенням виконавчого комітету Драбове-Барятинської сільської ради № 10 від 14.02.2013 ТОВ «Шеколан» надано дозвіл на отримання містобудівних умов та обмежень для проектування та будівництва зерносушильного комплексу товариства 4-а черга за адресою: Черкаська область, Драбівський район, с. Драбове-Барятинське, вул. Гоголя, 15.

Дозвіл на виконання будівельних робіт ТОВ «Шеколан» щодо будівництва зерносушильного комплексу товариства 4-ї черги за адресою: Черкаська область, Драбівський район, с. Драбово-Барятинське, вул. Гоголя, 15 виданий Державною архітектурно-будівельною інспекцією України від 01.08.2013 серія ІУ № 41.

Крім цього, 18.02.2014 ТОВ «Шеколан» звернулося до Драбове-Барятинської сільської ради з проханням надати дозвіл на отримання містобудівних умов та обмежень реконструкції зерносушильного комплексу товариства за адресою: Черкаська область, Драбівський район, с. Драбове-Барятинське, вул. Гоголя, 15.

Рішенням виконавчого комітету Драбове-Барятинської сільської ради № 14 від 19.02.2014 відповідачу надано дозвіл на отримання містобудівних умов та обмежень для реконструкції зерносушильного комплексу за адресою: Черкаська область, Драбівський район, с. Драбове-Барятинське, вул. Гоголя, 15.

За приписами ч.7 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник зобов'язаний протягом семи календарних днів з дня реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або з дня набуття права на виконання будівельних робіт письмово поінформувати виконавчий комітет міської ради за місцезнаходженням об'єкта будівництва про початок виконання будівельних робіт.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи сертифікату серії ІУ № 95 від 20.05.2014, виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, зазначений об'єкт містобудування введено в експлуатацію. Кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією становить 3 725 582 грн.

Декларація про початок виконання будівельних робіт зареєстрована Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Черкаській області 23.05.2014 за № ЧК 00.

Відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, затвердженої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Черкаській області від 08.09.2014 за № ЧК 19, закінчений будівництвом об'єкт - реконструкція зерносушильного комплексу ТОВ «Шеколан» Черкаська область, Драбівський район, с. Драбове-Барятинське, вул. Гоголя, 15, замовником якого є відповідач, готовий до експлуатації. Кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією становить 3 741 000 грн.

З огляду на положення ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури селища Драбове-Барятинське, позивач звернувся до відповідача з листом № 129 від 30.06.2015, в якому зазначив про необхідність письмово проінформувати та надати копії відповідних документів про початок виконання будівельних робіт та прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту, а також проінформував про прийняття рішення про участь відповідача у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Листом № 59 від 17.02.2017 позивач надіслав на адресу відповідача два екземпляри договору про пайову участь у розвитку інфраструктури селища, який, як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, був отриманий відповідачем 22.02.2017.

В подальшому позивач надіслав відповідачу листа № 156 від 23.05.2017, в якому пропонував надіслати клопотання про пайову участь та умови участі.

Згадані листи залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Матеріали справи також не містять жодних доказів на підтвердження факту прийняття ТОВ «Шеколан» участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Драбове-Барятинське та укладення Договору про пайову участь в такому розвитку, що свідчить про бездіяльність відповідача у вчиненні передбачених законодавством обов'язкових дій.

Таким чином, неправомірна бездіяльність відповідача щодо його обов'язку взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, який кореспондується зі зверненням відповідача до позивача із заявою про укладення такого договору, є протиправною формою поведінки, внаслідок якої Драбове-Барятинська сільська рада була позбавлена права отримати на розвиток інфраструктури населеного пункту відповідну суму коштів, яка охоплюється визначенням упущеної вигоди. При цьому наслідки у вигляді упущеної вигоди перебувають у безпосередньому причинному зв'язку із наведеною неправомірною бездіяльністю відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 12.07.2017 у справі №908/6328/15 та від 22.03.2017 у справі № 908/312/16.

Твердження відповідача про те, що обов'язковою умовою для сплати пайового внеску у розвиток інфраструктури населеного пункту та притягнення винної особи до відповідальності за несплату такого внеску є укладений між сторонами Договір, не заслуговують на увагу, оскільки відповідач є замовником будівництва в силу приписів Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і саме на нього покладено обов'язок укласти з міською радою відповідний договір про сплату пайової участі, від якого, як свідчать матеріалами справи, він ухилявся.

Більше того, на підставі ч. 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

В свою чергу, як встановлено судом, об'єкти будівництва було прийнято в експлуатацію, що за приписами Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» унеможливлює укладення Договору про пайову участь у розвиток інфраструктури населеного пункту та свідчить про ухилення саме замовника від виконання покладених на нього обов'язків.

Посилання відповідача (апелянта) на правову позицію Верховного Суду України у справі № 922/5937/15, яка, на його думку, підлягає застосуванню, про те, що в зв»язку з неукладенням Договору про пайову участь господарське зобов'язання зі сплати пайового внеску не настає, не заслуговують на увагу, адже розглядаючи спір про спонукання укласти договір про сплату пайового внеску, Верховний Суд України дійшов висновку, що невиконання замовником будівництва обов'язку укласти договір про пайову участь до прийняття об'єкта в експлуатацію, не звільняє його від такого обов'язку, про відсутність обов'язку сплати пайового внеску та укладення такого договору, і як наслідок відшкодування збитків не йшлося.

Крім цього, судом першої інстанції правомірно не прийнято до уваги заперечень відповідача з приводу недоведеності позивачем планування надходження коштів пайової участі, оскільки згідно ст. 71 Бюджетного кодексу України кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, отримані згідно Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», є доходом бюджету розвитку місцевого бюджету лише після їх отримання.

Аналізуючи вищенаведені положення законодавства та обставини справи, апеляційний суд вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність всіх елементів складу господарського правопорушення, відтак законних підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача збитків у вигляді упущеної вимоги в розмірі 373 174, 92 грн., розмір яких з урахуванням вартості будівництва та визначеного п. 2.1 Порядку розміру пайової участі у розвитку інфраструктури с. Драбове-Барятинське визнано судом обґрунтованим (арифметично вірно розрахованим).

Доводи відповідача (апелянта) щодо порушення судом норм матеріального права, зокрема ст. ст. 224, 225 ГК України та ст. 1166 ЦК України, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 240, 269-270, 273, 275, 281-284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шеколан» залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 02.10.2017 у справі № 910/11911/17 - без змін.

Матеріали справи № 910/11911/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 17.01.2018

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко