КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2018 р. Справа№ 910/16736/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Пашкіної С.А.

Дідиченко М.А.

при секретарі судового засідання Петрик М.О.,

за участю представників:

від позивача - Пільх А.В., свідоцтво № 1344 від 18.01.2005 року;

від відповідача - Колосюк С.Л., довіреність №18-0009/46940 від 02.06.2016 року;

від третьої особи - Василевський О.А., довіреність №20.1.0.0.0/7-129550 від 27.10.2017,

розглянувши апеляційні скарги Національного банку України та публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.11.2017 про зупинення провадження у справі №910/16736/17 (суддя - Пукшин Л.Г., м. Київ) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" до Національного банку України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про визнання поруки припиненою.

встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Національного банку України про визнання поруки припиненою.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між Національним банком України та товариством з обмеженою відповідальністю "Приватофис" укладені Іпотечні договори № 21 від 04.03.2009р., 25 від 05.03.2009р., № 30 від 06.03.2009р., відповідно до яких забезпечуються вимоги відповідача за кредитним договором № 19 від 03.03.2009р.

Так, позивач вказує, що оскільки ПАТ КБ "Приватбанк" не погасив заборгованість за кредитним договором після настання строку виконання зобов'язання (23.12.2017р.), а відповідачем, як кредитором, не пред'явлено вимогу до позивача у шестимісячний строк, ТОВ "Приватофис" вважає, що порука, викладена у формі вказаних Іпотечних договорів, є припиненою на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Згодом, позивачем було подано заяву про зміну підстав позову, відповідно до якої, останній зазначив, що строк виконання кредитного договору настав, відповідач не приймає від третьої особи виконання зобов'язання за кредитним договором та не стягує кошти з рахунків ПАТ КБ "Приватбанк", а тому вказані обставини свідчать про наявність підстав для припинення поруки, яка викладена у формі іпотечних договорів на підставі ч. 2 ст. 559 ЦК України.

Крім того, позивач вказав, що правовідносини за іпотечними договорами припиняються з урахуванням того, що ТОВ "Приватофис" не погодився забезпечувати виконання зобов'язання ПАТ КБ "Приватбанк", який перейшов у державну власність та є новим боржником.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2017р. прийнято заяву ТОВ "Приватофис" про зміну підстав позову до розгляду.

Позивачем до суду першої інстанції було подано клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення справи №910/15276/17 за позовом ТОВ "Приватофис" до Національного банку України, ПАТ КБ "Приватбанк" про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, та до вирішення справи №910/15711/17 за позовом ТОВ "Приватофис" до Національного банку України, третя особа - ПАТ КБ "Приватбанк" про розірвання договору іпотеки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2017 зупинено провадження у справі № 910/16736/17 до вирішення пов'язаних з нею інших справ №910/15276/17, що розглядається Київським апеляційним господарським судом та №910/15711/17, що розглядається Господарським судом міста Києва.

При прийнятті вказаної ухвали, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вказані справи є пов'язаними, оскільки у разі залишення рішення суду у справі №910/15276/17 без змін, можливе встановлення обставин щодо строку погашення заборгованості ПАТ КБ "Приватбанк" та відмови Національного банку України від прийняття належного виконання зобов'язання за кредитним договором № 19 від 03.03.2009р., а тому такі обставини можуть виплинути на подальший розгляд даної справи № 910/16736/17.

Також, місцевий господарський суд зазначив, що Господарським судом міста Києва розглядається справа №910/15711/17 за позовом ТОВ "Приватофис" до Національного банку України, третя особа: ПАТ КБ "Приватбанк" про розірвання договорів іпотеки, зокрема Іпотечні договори № 21 від 04.03.2009р., 25 від 05.03.2009р., № 30 від 06.03.2009р., які укладені між Національним банком України та товариством з обмеженою відповідальністю "Приватофис", та є предметом розгляду у справі №910/16736/17, а тому, як вказав суд, є доцільним вважати, що прийняте рішення у справі №910/15711/17 може вплинути на розгляд справи №910/16736/17.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Національний банк України та публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулись до Київського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять оскаржувану ухвалу скасувати та передати справу до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що розгляд інших справ №910/15276/17 та №910/15711/17 не перешкоджає розгляду даної справи, оскільки вказані справи не є пов'язаними. Отже, на думку скаржників, у даному випадку відсутня така умова зупинення провадження, як неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

В судовому засіданні 17.01.2018 представники апелянтів підтримали вимоги апеляційних скарг та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача надав пояснення, яким просив залишити апеляційні скарги без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду - без змін.

Слід зазначити, що 15.12.2017 набрали чинності зміни внесені у Господарський процесуальний кодекс України Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Підпунктом 9 пунктом 1 Перехідних Положень установлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду - скасуванню, з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" про визнання поруки, викладеної у формі Іпотечних договорів № 21 від 04.03.2009р., 25 від 05.03.2009р., № 30 від 06.03.2009р., припиненою та визнання припиненими правовідносин за вказаними Іпотечними договорами.

В свою чергу, у справі № 910/15276/17 за позовом ТОВ "Приватофис" до Національного банку України, ПАТ КБ "Приватбанк" про визнання незаконною бездіяльності Національного банку України щодо не прийняття від ПАТ КБ "Приватбанк" виконання зобов'язань за кредитним договором № 19 від 03.03.2009р. та зобов'язання ПАТ КБ "Приватбанк" виконати зобов'язання за кредитним договором № 19 від 03.03.2017р., зобов'язання Національного банку України прийняти від ПАТ КБ "Приватбанк" виконання зобов'язання за кредитним договором № 19 від 03.03.2009р., здійснюється апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції, прийнятого у вказаній справі.

Крім цього, у провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/15711/17 за позовом ТОВ "Приватофис" до Національного банку України, третя особа: ПАТ КБ "Приватбанк" про розірвання договорів іпотеки, зокрема, Іпотечних договорів № 21 від 04.03.2009р., 25 від 05.03.2009р., № 30 від 06.03.2009р., які укладені між Національним банком України та товариством з обмеженою відповідальністю "Приватофис".

При прийнятті оскаржуваної ухвали суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у разі залишення рішення суду у справі №910/15276/17 без змін, можливе встановлення обставин щодо строку погашення заборгованості ПАТ КБ "Приватбанк" та відмови Національного банку України від прийняття належного виконання зобов'язання за кредитним договором № 19 від 03.03.2009р., а тому такі обставини можуть виплинути на подальший розгляд даної справи № 910/16736/17.

Також, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що прийняте рішення у справі №910/15711/17 за позовом ТОВ "Приватофис" про розірвання, зокрема, Іпотечних договорів № 21 від 04.03.2009р., 25 від 05.03.2009р., № 30 від 06.03.2009р., які в свою чергу є предметом розгляду у даній справі №910/16736/17, може вплинути на розгляд цієї справи.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України (у попередній редакції чинній на момент прийняття оскаржуваної ухвали) господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

При цьому, пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі, у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарського суду слід у кожному конкретному випадку з'ясувати, як пов'язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, та чим обумовлюється неможливість розгляду справи. При цьому, наявність одночасно двох цих обставин є необхідною процесуальною підставою для застосування частини першої статті 79 Господарського процесуального кодексу України. Сама по собі взаємопов'язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду справи до прийняття рішення у іншій справі.

Місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали не було обґрунтовано, яким чином розгляд справ №910/15276/17 та №910/15711/17 унеможливлює розгляд заявлених у даній справі № 910/16736/17 позовних вимог та не встановлено наявності обставин, які перешкоджають суду першої інстанції самостійно надати оцінку доводам позивача про незаконність бездіяльності Національного банку України щодо не прийняття від ПАТ КБ "Приватбанк" виконання зобов'язань за кредитним договором № 19 від 03.03.2009р., а також щодо наявності підстав для розірвання Іпотечних договорів № 21 від 04.03.2009р., 25 від 05.03.2009р., № 30 від 06.03.2009р.

Так, судом першої інстанції не визначено, яким чином розгляд справ №910/15276/17 та №910/15711/17 унеможливлює розгляд заявлених у даній справі № 910/16736/17 позовних вимог, не зазначено, які саме обставини не можуть бути встановлені судом самостійно при вирішенні спору у цій справі та яким чином встановлені в інших справах обставини вплинуть на подання і оцінку доказів у даній справі.

Отже, у даному випадку відсутня така необхідна умова для зупинення провадження у справі, як неможливість її розгляду до прийняття рішення у іншій справі.

Враховуючи те, що приймаючи ухвалу про зупинення провадження у справі, місцевий господарський суд, не навів обґрунтованих мотивів неможливості розгляду даної справи № 910/16736/17 до вирішення інших справ №910/15276/17та №910/15711/17, колегія суддів вважає помилковим висновок місцевого господарського суду щодо наявності правових підстав для зупинення провадження у даній справі.

Крім цього, слід зазначити, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвненції", визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції").

Зупинивши провадження у справі, суд порушив право відповідача на розгляд справи у розумні строки.

Враховуючи наведене вище, ухвала господарського суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки прийнята з порушенням ст. 79 Господарського процесуального кодексу України (у попередній редакції чинній на момент прийняття оскаржуваної ухвали).

Згідно ч. 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент прийняття даної постанови) у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Отже, справа підлягає передачі на розгляд до суду першої інстанції.

Підпунктом в) п. 4 ч.1 ст. 282 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду, зокрема, про зупинення провадження з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами Господарського процесуального кодексу України.

Отже, під час розподілу судових витрат після розгляду даної справи по суті суд першої інстанції повинен вирішити питання щодо розподілу судового збору, сплаченого скаржниками за подання апеляційних скарг, з урахуванням вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Національного банку України та публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.11.2017 про зупинення провадження у справі №910/16736/17 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.11.2017 про зупинення провадження у справі №910/16736/17 скасувати.

3. Справу №910/16736/17 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 22.01.2018 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді С.А. Пашкіна

М.А. Дідиченко