ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2018 р. Справа №917/941/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Ільїн О.В.,

при секретарі Довбиш А.Ю.,

за участю представників:

позивача не зявився;

відповідача ОСОБА_1, за довіреністю №31-16-0.6-6/2-18 від 02.01.2018 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко», м.Заводське, Полтавська область, (вх.№3617П/1-40) на рішення господарського суду Полтавської області від 25.10.2017 року (суддя Кульбако М.М.) по справі №917/941/17,

за позовом Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко», м.Заводське, Полтавська область,

до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м.Полтава,

про визнання укладеною угоди до договору оренди земельної ділянки №5 від 29.11.2011 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство «Райз-Максимко» звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки №5 від 29.11.2011, який зареєстрований у Відділі Держкомзему у Чорнухинському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №01643 від 18.01.2012 року, проект якої викладено у прохальній частині позовної заяви.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 25.10.2017 року у справі №917/941/17 (суддя Кульбако М.М.) в задоволенні позову відмовлено.

Позивач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 25.10.2017 року та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що він вчасно звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в межах строків, встановлених пунктом 8 договору та ч.2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» із клопотаннями про поновлення договору оренди землі, проте Управлінням вказане клопотання було залишено без реагування, а додаткова угода не підписана.

Позивач вважає, що оскільки він дотримався всіх вимог, передбачених ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі», а також продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення договору оренди земельної ділянки (ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі»), і протягом одного місяця після закінчення строку дії договору оренди, від відповідача не надходило заперечень у поновленні договору оренди земельної ділянки від 29.11.2011 року №5, законні права позивача підлягають захисту шляхом поновлення (продовження) спірного договору, а саме укладення додаткової угоди.

Крім того, скаржник зазначає, що місцевим господарським судом помилково прийнято в якості належного доказу у справі лист-відповідь Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 11.10.2016 року №19-16-7777.5-7257/2-16 та лист-повідомлення №19-16-0.332-649/2-17 від 27.01.2017 року, в яких надавалась відповідь на повідомлення ОСОБА_2 «Райз-Максимко» про намір продовжити дію договору оренди земельної ділянки, оскільки у відповідності до Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270 визначено, що документом, який підтверджує надання поштового звязку є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо). Однак відповідні належні докази відсутні, а позивач не втратив переважне право на поновлення дії договору, оскільки не мав можливості врегулювати з відповідачем істотні умови договору оренди земельної ділянки.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 року апеляційну скаргу позивача Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко», прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Відповідач у відзиві (вх.№12985 від 14.12.2017 року) зазначає, що згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об'єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у звязку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач з посиланням на положення ст.33 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 319, 626 Цивільного кодексу України вказує, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною 1 статті 33 Закону України «Про оренду землі» можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Разом з тим, зважаючи на те, що між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_2 «Райз-Максимко» не було досягнуто згоди з приводу істотної умови договору оренди землі як розмір орендної плати, позивач втратив переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки.

Позивач 19.12.2017 звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням (електронна пошта вх.№2010) про відкладення розгляду справи та призначення наступного судового засідання в режимі відеоконференції у приміщенні Лохвицького районного суду Полтавської області.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 19.12.2017 року клопотання позивача про відкладення розгляду апеляційної скарги задоволено; розгляд апеляційної скарги відкладено на 11.01.2018 року на 10:30 год.; задоволено клопотання позивача про його участь у призначеному судовому засіданні в режимі відеоконференції; доручено Лохвицькому районному суду Полтавської області забезпечити проведення відеоконференції у даній справі.

Зазначена ухвала суду була направлена сторонам 22.12.2017 року за адресами, зазначеними в апеляційній скарзі і отримана ними, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, які долучено до матеріалів справи.

Разом з тим, позивач не зявився до Лохвицького районному суду Полтавської області 09.01.2018 року, про що було повідомлено відповідальним працівником даного суду.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторін, крім того, спливає визначений статтею 273 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду апеляційної скарги, який в силу вказаної статті не підлягає продовженню, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представника відповідача, повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.11.2011 між Чорнухинською районною державною адміністрацією Полтавської області та Приватним акціонерним товариством «Райз-Максимко» (надалі орендар, позивач) укладено договір оренди земельної ділянки №5 (надалі договір), який зареєстрований у Відділі Держкомзему у Чорнухинському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №01643 від 18.01.2012 року.

За умовами вказаного договору позивачу передано в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 7,0 га ріллі (кадастровий номер :00:003:0008), яка знаходиться на території Хейлівщинської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, з нормативно грошовою оцінкою земельної ділянки 103800,26 грн.

Факт передачі земельної ділянки за договором підтверджується актом прийому-передачі від 19.01.2012 року.

Відповідно до п. 8 договір укладено терміном на 5 років (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою).

Згідно п. 8.1 після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

З матеріалів справи вбачається, що 12.08.2016 року за вих.№1669 позивачем направлено до Головного управління Держземагенства у Полтавській області письмове повідомлення про намір продовжити дію договору оренди земельної ділянки №5 від 29.11.2011 року, терміном на сім років.

Однак, як стверджує позивач, відповідачем відповідь на вказане повідомлення надано не було.

З наданих до матеріалів справи документів вбачається, що 11.10.2016 Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області було надано відповідь на письмове повідомлення ОСОБА_2 «Райз-Максимко» №1669 від 12.08.2016 року, в якій повідомлено орендаря про те, що поновлення договору оренди є передчасним, оскільки строк його дії закінчується 18.01.2017 року, а також запропоновано внести зміни до договору в частині, що стосується строку дії договору та орендної плати.

Також, 27.01.2017 року Головним управлінням Держгеокадастру України в Полтавській області позивачу було направлено лист за вих.№19-16-0.332-649/2-17, про неможливість поновлення договору оренди землі, оскільки орендарем не було взято до уваги пропозицій, запропонованих управлінням.

Позивач вважає, що оскільки ним було дотримано всіх вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі», щодо поновлення договору оренди і з врахуванням відсутності письмових заперечень з боку відповідача, та те що ним на даний час використовується спірна земельна ділянка, за яку сплачується орендна плата, договір оренди земельної ділянки №5 від 29.11.2011 року є поновленим.

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України).

За змістом частини другої статті 792 Цивільного кодексу України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Зі змісту статті 2 Закону України «Про оренду землі» вбачається, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно з ч.ч. 1, 3 Цивільного кодексу України строк, що визначений роками спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Строк, що визначений місяцем, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Відповідно до п. 8 сторонами визначено, що договір укладено на 5 (пять) років, (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою).

Згідно з п. 42 договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, договір від 29.11.2011 року №5 було зареєстровано в відділі Держкомзему в Чорнухівському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.01.2012 року.

Враховуючи умови п.8 укладеного між сторонами договору оренди землі, датою закінчення строку його дії є 18.01.2017 року.

Судова колегія зазначає, що порядок, умови і правові конструкції поновлення договору оренди землі унормовані ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Пунктом 8.1 договору передбачено, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Орендодавець визнає за орендарем переважне право перед іншими особами, на укладення договору оренди на новий строк (п. 8.2 договору).

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 Цивільного кодексу України та статтею 33 Закону України «Про оренду землі».

Так, у частині першій статті 777 Цивільного кодексу України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Незважаючи на формальне визначення договору, який орендар має укласти на новий строк, як додаткової угоди до договору, строк якого закінчився, фактично це буде новий договір, оскільки його умови можуть бути змінені за згодою сторін, і у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Таким чином, при продовженні договору оренди землі у спосіб реалізації переважного права орендаря на укладення договору оренди на новий строк, незмінними будуть залишатися лише сторони договору оренди землі (з урахуванням положень про правонаступництво), розмір земельної ділянки та її цільове призначення. Інші ж умови можуть змінюватися.

Поновлення договору оренди земельної ділянки у такий спосіб можливе виключно за інших рівних умов з іншими особами-претендентами на право оренди цієї земельної ділянки.

Стаття 764 Цивільного кодексу України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Так, у частинах першій - п'ятій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Виходячи з приписів статей 319, 626 Цивільного кодексу України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Таким чином, згідно із частинами першою - п'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Зі змісту ч. 4 ст.122 Земельного кодексу України (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) вбачається, що повноваження з передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб належать центральному органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальним органам.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 8 квітня 2011 року №445/2011 Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України) є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

Таким чином, Держземагентство України та його територіальні органи є органом, на який покладено право розпоряджатись земельними ділянками сільськогосподарського призначення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 «Райз-Максимко» було направлено на адресу Головного управління Держземагенства у Полтавській області письмове повідомлення №1669 від 12.08.2016 року про намір продовжити дію договору оренди земельної ділянки від 29.11.2011 року №5, до якого було додано проект додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки №5 від 29.11.2011 року, в якій передбачено умову щодо продовження дії договору терміном на 7 років.

Вказаний лист було отримано Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та 11.10.2016 року надано відповідь №19-16-7777.5-7257/2-16, в якій повідомлено орендаря про те, що поновлення договору оренди є передчасним, оскільки строк його дії закінчується 18.01.2017 року.

Крім того, у вказаному листі було запропоновано позивачу визначити орендну плату в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки гектара відповідного угіддя, визначеної за матеріалами нормативної грошової оцінки земель 1995-1997 років з урахуванням індексації та термін дії договору - 7 років, що відповідає ст. 93 Земельного кодексу України.

Як встановлено колегією суддів, умови укладеного між сторонами договору не містять визначення спеціального порядку проведення листування між сторонами з питань, які виникли з виконання умов договору оренди землі.

Крім того, Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» також не передбачено обовязкові правила поштового пересилання, яких повинні додержуватись сторони при направленні повідомлення з пропозицію щодо поновлення дії договору оренду землі.

Відповідно до п. 11 Правил надання послуг поштового звязку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270, поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю.

Як зазначає відповідач, відповідно до п. 215 Інструкції з діловодства в Головному управлінні Держгеокадастру у Полтавській області та територіальних органів Держгеокадастру у районах та містах області, затвердженої наказом від 08.06.2015 року №8 (далі - Інструкція), вихідні документи направляються адресатам з використанням різних способів поштового звязку.

Відповідно до п.п. 162-165 Інструкції реєстрація документів полягає у веденні запису облікових даних про документ за встановленою реєстраційною формою, яким фіксується факт створення, відправлення або одержання документа шляхом проставлення на ньому реєстраційного індексу з подальшим записом у зазначених формах необхідних відомостей про документ. Реєстрація документів проводиться з метою забезпечення їх обліку, контролю за виконанням і оперативним використанням наявної в документа з інформації, реєстрація здійснюється незалежно від їх доставки передачі чи створення. Реєстрація актів органів державної влади, доручень вищих посадових осіб, звернень, документи, що надійшли на розгляд керівництва Головного управління, клопотань від юридичних та фізичних осіб з питань розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності, проводиться централізованою службою діловодства.

Вихідні документи, які створені Головним управлінням та відповіді на листи, що надійшли до Головного управління реєструються окремо, документи реєструються лише один раз у день їх надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо документ надійшов у неробочий час, створювані у день підписання або затвердження.

Відповідно до п.п. 170-174 Інструкції у Головному управління застосовується автоматизована форма реєстрації, документи реєструються у системі електронного документообігу «ДОК ОСОБА_2 2.0» в якій формується бланк реєстраційних даних в електронному вигляді за допомогою яких працівники забезпечуються інформацією про всі документи і місце їх розташування. Під час реєстрації документів у системі електронного документообігу «ДОК ОСОБА_2 2.0», оформлюється реєстраційно-контрольна картка, тобто вся вхідна і вихідна кореспонденція в головному управлінні реєструється в автоматизованій системі «ДОК ОСОБА_2 2.0».

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підтвердження направлення листа «Про поновлення договору оренди земельної ділянки» від 11.10.2016 року у відповідь на лист ОСОБА_2 «Райз-Максимко» відповідачем надано належним чином засвідчену копію реєстраційно-контрольної картки Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з зазначенням адресата його направлення.

У свою чергу, матеріали справи не містять доказів, якими спростовується обставина направлення відповідачем на адресу позивача листа-відповіді щодо пропозиції поновлення дії договору оренди землі від 29.11.2011 року №5, а також узгодження з позивачем внесення змін до істотних умов договору оренди земельної ділянки, запропонованих відповідачем.

За таких обставин, матеріалами справи підтверджується обставина того, що між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_2 «Райз-Максимко» не було досягнуто згоди з такої істотної умови договору оренди землі як розмір орендної плати, у звязку з чим позивач втратив переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки.

При цьому, судова колегія зазначає, що порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, матиме місце при укладенні договору оренди: з новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право; у разі недосягнення згоди щодо умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах та укладення з ним договору на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права; укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю в поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати об'єкт оренди для власних потреб.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності відповідного порушення відповідачем переважного права позивача на отримання права оренди земельної ділянки, яка визначена предметом договору від 29.11.2011 року №5.

Крім того, частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 25.02.2015 року у справі №6-219цс14 та у справі №6-10цс15, у постановах від 18.03.2015 року у справі №6-3цс15 та у справі №6-4цс15, постанові від 25.05.2016 року у справі №3-312гс16, постанові від 23.03.2016 року у справі №6-146цс16.

Пролонгація договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, відбувається автоматично, проте в силу приписів частин 7 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у місячний строк обов'язково має бути укладена додаткова угода, яка засвідчує юридичний факт поновлення договору.

Разом з тим, Головним управлінням Держгеокадастру України в Полтавській області в місячний термін після закінчення спірного договору оренди землі позивачу було направлено лист-повідомлення від 27.01.2017 року №19-16-0.332-649/2-17 з запереченнями проти поновлення договору земельної ділянки, обставина чого підтверджується сторонами у справі, що виключає можливість визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 29.11.2011 року №5 в редакції, запропонованій позивачем у справі.

Посилання апелянта на те, що він листи не отримував не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, з огляду на наступне.

Так, законодавець передбачив, що за наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач розглянувши заяву позивача направив на його адресу відповідний лист-повідомлення. У той час, позивач не надав належних та допустимих доказів у підтвердження факту неналежного виконання відповідачем у спірних правовідносинах своїх обовязків.

Виходячи з положень статті 11 Цивільного кодексу України, статті 2 Закону України «Про оренду землі» відповідно до яких права та обов'язки сторін виникають з актів цивільного законодавства й укладеного договору, та частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» слід дійти висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв'язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у звязку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення господарського суду Полтавської області від 25.10.2017 року по справі №917/941/17 має бути залишене без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, ч.6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 25.10.2017 року у справі №917/941/17 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 15 січня 2018 року.

Головуючий суддя Хачатрян В.С.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Ільїн О.В.