УХВАЛА

15.01.2018Справа № 33/228

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Літвінової М.Є., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» в особі

Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію

Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєвої Анни

Миколаївни

про видачу дублікату наказу господарського суду міста Києва від 14.05.2012 у

справі № 33/228

За позовом Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хєламін -Пластресурс»

про стягнення 11 292 223, 93 грн.

Представники учасників справи: не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 23.02.2012 позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЄЛАМІН -ПЛАСТРЕСУРС» на користь Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» 9 159 915, 00 грн. заборгованості Кредитним договором № КЛ -255/2-980 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 13.07.2010, 1 286 745, 14 грн. заборгованості по прострочених відсотках, 77 204, 70грн. пені за прострочення сплати нарахованих відсотків, 508 380, 00 грн. пені за невиконання п. 3.3.19 Кредитного договору № КЛ-255/2-980 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 13.07.2010, 24 913, 50 грн. державного мита, 230, 57грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу; в іншій частині позову відмовлено.

05.12.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни надійшла заява про видачу дублікату судового наказу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.12.2017 розгляд вищевказаної заяви було призначено на 15.01.2018 року.

В судове засідання 15.01.2018 року представники учасників справи не з'явились, про причину неявки суд не повідомили.

Розглянувши в судовому засіданні 15.01.2018 року заяву Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни про видачу дублікату наказу господарського суду міста Києва від 14.05.2012 у справі № 33/228, суд вирішив задовольнити її, враховуючи наступне.

Відповідно до п.19.4 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Господарський процесуальний кодекс України не надає права відмовити у задоволенні заяви про видачу дублікату наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов'язує стягувача наводити причини втрати наказу.

Відповідно до листа Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби від 24.07.2017 № 6285/02-01-28 спірний наказ було пред'явлено до виконання та 10.05.2013 року державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». Копію постанови разом з оригіналом виконавчого документа направлено стягувачу.

Проте, стягувачем вищевказаний наказ отримано не було, внаслідок чого він був позбавлений можливості повторно пред'явити його для примусового виконання до органів виконавчої служби в межах встановленого строку.

Відсутність наказу у стягувача унеможливило виконання рішення суду та порушує права заявника.

Задовольняючи заяву стягувача про видачу дублікату наказу, суд виходить з того, що стягувачем означену заяву подано з дотриманням встановлених Господарським процесуальним кодексом України вимог, а також того, що в добровільному порядку рішення господарського суду у даній справі боржником не виконано.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб'єкти права власності рівні перед законом; захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території; обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 17, частина перша статті 55, частина п'ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129).

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року N 11-рп/2012), а також Рішення від 26.червня 2013 року, № 5-рп/2013.

Водночас, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Стаття 6 Конвенції з прав людини гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Також, суд звертає увагу на те, що видача дублікату наказу жодним чином не порушує права боржника та не покладає на нього якихось додаткових зобов'язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, суд вважає заяву про видачу дублікату наказу господарського суду міста Києва від 14.05.2012 у справі № 33/228 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 329, 342 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни про видачу дублікату наказу господарського суду міста Києва від 14.05.2012 у справі № 33/228 задовольнити.

2. Видати Публічному акціонерному товариству «Радикал Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєвої Анни Миколаївни дублікат наказу господарського суду міста Києва від 14.05.2012 у справі № 33/228.

3. Ухвала набрала законної сили відповідно до положень статті 235 Господарського процесуального кодексу України з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст ухвали складено та підписано 22.01.2018 року.

Суддя М.Є. Літвінова