ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2018 року м.Дніпро Справа № 904/6602/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

суддів Дармін М.О., Чимбар Л.О. (зміна складу судової колегії відбулася на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 03 січня 2018 року)

при секретарі: Ковзикові В.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №1782 від 26.10.2017 р., представник;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №52-16/121 від 29.12.2017 р., представник;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області, ухвалене 17 серпня 2017 року суддею Рудь І.А., повний текст якого складено 21 серпня 2017 року у справі № 904/6602/17

за позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 87 258, 48 грн.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст. 275,282 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості в розмірі 87258 грн. 48 коп., з яких: 61901 грн. 76 коп. - плата за користування вагонами, 25356 грн. 72 коп. - збір за зберігання вантажу.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.08.2017 року у справі № 904/6602/17 (суддя Рудь І.А.) позовні вимоги задоволено.

Суд стягнув з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" 61901,76 грн. плати за користування вагонами та 25356,72 грн. збору за зберігання вантажу, 1600,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач - публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2017 року у даній справі, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, судові витрати покласти на позивача.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.

Зокрема, апелянт посилається на те, що за спірними наказами вина Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" у затримці вагонів на шляху прямування відсутня, з огляду на те, що доводи залізниці щодо начебто зайнятості колій на станції призначення з вини апелянта спростовуються фактичною зайнятістю колій безпосередньо залізницею, тобто з вини залізниці внаслідок недотримання ним вимог Єдиного технологічного процесу роботи під»їзної колії Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на станції призначення Кривий ріг Придніпровської залізниці та наявністю достатньої кількості вільних колій.

Також апелянт зазначає, що позивачем не надано належних доказів ( зокрема актів загальної форми) правомірності затримки спірних вагонів за весь період їх знаходження на станції затримки та затримки одних і тих же вагонів: три рази на станції Мусіївка ( накази №№10,35,46) та два рази на станції Приворот ( накази №№3,28) при наявності між спірними наказами певних проміжків часу на протязі яких на станції призначеннябули відсутні вагони, що були затримані з вини вантажоодержувача.

Залізницею не надано доказів з яких причин спірні вагони не направлялись на станцію призначення, а знаходились на станціях зазначений час і лише потім були затримані на підставі спірних наказів.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача ( апелянта) збору за зберігання вантажу необгрунтовані, при цьому слід зацважити, що одночасне стягнення або вимога про одночасне стягнення плати за користування вагонами та їх зберігання це дії, які не можуть співпадати у часі і одне виключає інше не можливо одночасно користуватися річчю, яка зберігається у іншої особи залізниці; визначення поняття «зберігання вантажу», в розумінні позивача, не збігається з розумінням цього терміну наданого у частині 1 статті 936 Цивільного кодексу України та пункту 1 Правил зберігання.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06 вересня 2017 року апеляційну скаргу прийнято до розгляду та призначено у судовому засіданні на 27 вересня 2017 року, колегією суддів у складі головуючого судді та доповідача: Вечірко І.О., суддями: Антонік С.Г., Чимбар Л.О.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27 вересня 2017 року оголошено перерву в судовому засіданні до 18 жовтня 2017 року. Зобов'язано сторони вчинити певні дії.

Представник відповідача в судовому засіданні 18 жовтня 2017 року надав пояснення в обґрунтування доводів апеляційної скарги.

Представник позивача в судовому засіданні 18 жовтня 2017 року проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18 жовтня 2017 року оголошено перерву в судовому засіданні до 01 листопада 2017 року. Зобов'язано сторони вчинити певні дії.

У звязку з перебуванням судді-доповідача ОСОБА_3 у відряджені, відповідно до п.2.3.50 ОСОБА_4 про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого ОСОБА_5 суддів України від 26.11.2010р.№30 ( у редакції рішення ОСОБА_5 суддів України від 02.04.2015року 325) зі змінами призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 904/6602/17.

За розпорядженням в.о.керівника апарату суду від 01 листопада 2017р., у зв'язку із відрядженням судді доповідача Вечірка І.О., проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду апеляційної скарги у справі №904/6602/17 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді Іванов О.Г., Чимбар Л.О.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02 листопада 2017 року розгляд апеляційної скарги було було прийнято до свого проваджена та призначено на 05 грудня 2017 рік на 10 годину 00 хвилин, колегіє суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В., (доповідач); судді: Іванов О.Г., Чимбар Л.О.

За розпорядженням керівника апарату суду від 04 грудня 2017р., у зв'язку з відпусткою судді Чимбар Л.О. проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду апеляційної скарги у справі №904/6602/17 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді Іванов О.Г., Вечірко І.О.

В судовому засіданні 05 грудня 2017 року було оголошено перерву до 04 січня 2018 року на 10 годину 30 хвилин.

У зв»язку з відпусткою суддів Іванова О.Г., Вечірка І.О. за розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 03 січня 2018 року було проведено автоматичну зміну складу колегії, за результатами якого для розгляду апеляційної скарги у справі №904/6602/17 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді Дармін М.О., Чимбар Л.О.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення господарського суду Дніпропетровської області скасувати та прийняте нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін ( відзив на апеляційну скаргу).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 28 листопада 2013року між Державним підприємством "Придніпровська залізниця", правонаступником якого згідно уставних документів є Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" (залізниця) та Відкритим акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яке відповідно до статуту, змінило найменування на Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (власник колії), укладений договір Про експлуатацію залізничної підїзної колії публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" яка примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці № ПР/М-13-2/11-131387/НЮдч/2013/у/ТО/1466, відповідно до умов якого, згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів і на умовах цього договору експлуатується підїзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці спареною стрілкою № 2/4 в парній горловині станції. Під'їзна колія обслуговується власним локомотивом. Межею підїзної колії є знак „Межа підїзної колії, який встановлено біля вхідного сигналу Ч станції Допоміжна власника колії на відстані 4 779 метрів від стрілки примикання (п. 1 Договору).

Час перебування вагонів на підїзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів Залізницею Власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів Залізниці (пункт 11 договору).

Відповідно до пункту 15 Договору Власник колії сплачує Залізниці плату, у тому числі:

- за користування вагонами згідно з Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України;

- за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) згідно з Правилами зберігання вантажів.

Згідно п.6 Договору вагони для під'їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з приймально-здавальних колій станції Допоміжна. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії. Здавання вагонів провадиться на одній з приймально-здавальних колій станції Допоміжна.

За умовами п. 20 Договору в редакції додаткової угоди № 6 від 18 серпня 2014року, цей договір укладається терміном на пять років з 11 грудня 2013 року до 10 грудня 2018 року включно.

15 грудня 2015року між сторонами укладено додаткову угоду № 9 до договору (т. 2, а.с. 15), у зв'язку з проведенням реєстрації ПАТ Укрзалізниця, яке згідно з Законом України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування є правонаступником Укрзалізниці та підприємств і установ, реорганізованих шляхом злиття відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця, сторони дійшли згоди назву договору викласти в редакції: Договір про експлуатацію залізничної під'їзної колії Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Кривий Ріг філії Придніпровська залізниця ПАТ Укрзалізниця. (п. 1 додаткової угоди № 9). Преамбулу діючого договору в частині Залізниця викласти в наступній редакції:

Публічне акціонерне товариство Українська залізниця, (далі - залізниця), в особі виконуючого обов'язки першого заступника начальника регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності від 11.12.2015 № 2057, ОСОБА_4 про регіональну філію Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця і виконуючого обов'язки начальника структурного підрозділу Служба комерційної роботи та маркетингу регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця ОСОБА_7, який діє па підставі довіреності від 11.12.2015 № 2049, ОСОБА_4 про регіональну філію Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, з однієї сторони, (п. 2 додаткової угоди № 9).

У січні 2017р. за накладними №№ 45922754, 45922762, 45941564, 45941598, 40593170, 40549354, 45983665, 45983012, 45982980, 45983020, 45983616, 45994449, 45994431, 45994456, 45994498, 45994464, 45994480, 45994472, 45983558, 45983707, 40503146, 40503120, 40503237, 40503187, 40503229, 40503062, 40503161, 40503153, 40503112, 40518615, 40519209, 40518235, 40518078, 40818151, 40518128, 40518201, 40518185, 40518193, 40518110, 40518102, 40518094, 40519209, 40518144, 40518052, 40518086, 40518060, 40518219, 40520694, 40520728, 40520686, 40520736, 40507667, 40507402, 40507469, 40538019, 10538027, 40529125, 40543530, 33928482, 35063833, 35065994, 40528648, 40528655, 40529059, 40503179, 40592776, 35082924, 35077619, 35070366, 33935727, 35085562 залізницею прийняті вагони для перевезення на адресу публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат". Згідно зазначених накладних станція та залізниця призначення Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

На шляху прямування на підставі наказу № 3 від 01 січня 2017року були затримані вагони (№№ голова 56709553 хвіст 65751174 у кількості 56 вагонів, індекс поїзда 4671-163-4672 з вантажем 40 вагонів на своїх осях; 16 вагонів флюси) на станції Приворот Придніпровської залізниці через неможливість приймання їх станцією Кривий Ріг Придніпровської залізниці з причини скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці, що прибули на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу (т.1, а.с. 43)

За наказом № 4 від 01 січня 2017року були затримані вагони (№№ голова 59605790 хвіст 96917984 у кількості 24 вагонів, індекс поїзда 4669-46-4672 з вантажем 7 вагонів на своїх осях, 17 вагонів флюси) на станції Батуринська Придніпровської залізниці через неможливість приймання їх станцією Кривий Ріг Придніпровської залізниці з причини скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці, що прибули на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу (т.1, а.с. 47).

За наказом № 10 від 02 січня 2017року були затримані вагони (№№ голова 57447229 хвіст 61317806 у кількості 43 вагонів, індекс поїзда 4011-04-4672 з вантажем на своїх осях) на станції Мусіївка Придніпровської залізниці через неможливість приймання їх станцією Кривий Ріг Придніпровської залізниці з причини скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці, що прибули на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу (т. 1, а.с. 51).

За наказом № 28 від 03 січня 2017року були затримані вагони (№№ голова 56709553 хвіст 65751174 у кількості 56 вагонів, індекс поїзда 4671-163-4672 з вантажем 40 вагонів на своїх осях, 16 вагонів вапняк для флюсовання) на станції Приворот Придніпровської залізниці через неможливість приймання їх станцією Кривий Ріг Придніпровської залізниці з причини скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці, що прибули на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу (т.1, а.с. 55).

За наказом № 35 від 03 січня 2017року були затримані вагони (№№ голова 57447229 хвіст 61317806 у кількості 43 вагонів, індекс поїзда 4011-04-4672 з вантажем на своїх осях) на станції Мусіївка Придніпровської залізниці через неможливість приймання їх станцією Кривий Ріг Придніпровської залізниці з причини скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці, що прибули на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу (т.1, а.с. 59).

За наказом № 46 від 04 січня 2017року були затримані вагони (№№ голова 57447229 хвіст 61317806 у кількості 43 вагонів, індекс поїзда 4011-4-4672 з вантажем на своїх осях) на станції Мусіївка Придніпровської залізниці через неможливість приймання їх станцією Кривий Ріг Придніпровської залізниці з причини скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці, що прибули на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу (т.1, а.с. 63).

Як вбачається з матеріалів справи, на момент видання наказів №№3,4,10,28,35,46 по станції Кривий ріг колії були зайняті з вини ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", через несвоєчасне забирання на під»їзну колію вагонів, що надійшли на його адресу, при тому, що на станції призначення були затримані вагони з вини одержувача ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", через несвоєчасне їх забирання на під»їзну колію, які вже прибули на його адресу.

Повідомлень про тимчасову неможливість прийняти на під»їзну колію вагони, які надійшли або прямують на його адресу, ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", не надавав. При цьому, малися вагони оформлені по актам загальної форми ГУ-23 по причині затримки вагонів на станції призначення Кривий ріг з вини ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат". Через затримку вагонів на станції Кривий ріг відповідач спричинив ситуацію зниження пропускної спроможності не тільки на станції призначення, а і на підходах до неї, що і стало причиною необхідності видання наказів про затримку. Накази про закінчення затримки надавалися після вивільнення відповідачем колій станції Кривий Ріг, тобто після відновлення руху поїздів.

Тож, накази надаються враховуючи наявність(відсутність) затримок в просуванні вагонів, які слідують на адресу того чи іншого підприємства, з метою уникнення заторів на шляху прямування через скупченість вагонів на станції призначення з вини цього підприємства.

За наведеним фактом станціями затримки вагонів Приворот, Батуринська, Мусіївка у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, пунктом 9 Правил зберігання вантажів складено: акти про затримку вагонів форми ГУ-23а: №1 від 01.01.2017р. (т.1. а.с. 45), № 1 від 01.01.2017р. (т.1. а.с. 49), № 3 від 02.01.2017р. (т.1. а.с. 53), № 3 від 03.01.2017р. (т.1. а.с. 57), № 6 від 03.01.2017р. (т.1. а.с. 61); № 8 від 04.01.2017р. (т.1. а.с. 65); акти загальної форми ГУ-23: № 1 від 01.01.2017р. (т.1. а.с. 44), № 1 від 01.01.2017р. (т.1. а.с. 48), № 3 від 02.01.2017р. (т.1. а.с. 52), № 3 від 03.01.2017р. (т.1. а.с. 56), № 6 від 03.01.2017р. (т.1. а.с. 60); № 8 від 04.01.2017р. (т.1. а.с. 64); повідомлення про затримку вагонів (станція Приворот Придніпровської залізниці), що перевозяться в поїзді № 3504 індекс 4671-163-4672 отримане відповідачем 01.01.2017р. о 23:55 год. (т. 1, а.с. 46); повідомлення про затримку вагонів (станція Батуринська Придніпровської залізниці), що перевозяться в поїзді № 3501 індекс 4669-46-4672 отримане відповідачем 01.01.2017р. о 23:00 год. (т. 1, а.с. 50); повідомлення про затримку вагонів (станція Мусіївка Західний Придніпровської залізниці), що перевозяться в поїзді № 2164 індекс 4011-4-4672 отримане відповідачем 02.01.2017р. о 01:35 год. (т. 1, а.с. 54); повідомлення про затримку вагонів (станція Приворот Придніпровської залізниці), що перевозяться в поїзді № 3504 індекс 4671-163-4672 отримане відповідачем 03.01.2017р. о 18:30 год. (т. 1, а.с. 58); повідомлення про затримку вагонів (станція Мусіївка Придніпровської залізниці), що перевозяться в поїзді № 2164 індекс 4011-004-4672 отримане відповідачем 03.01.2017р. о 19:35 год. (т. 1, а.с. 62); повідомлення про затримку вагонів (станція Мусіївка Придніпровської залізниці), що перевозяться в поїзді № 2164 індекс 4011-4-4672 отримане відповідачем 04.01.2017р. о 17:10 год. (т. 1, а.с. 66).

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а № 1 від 01.01.2017р. затримані вагони, що прибули поїздом № 3504 01.01.2017р. о 14 год. 10 хв. відправлені поїздом № 3503 - 04.01.2017р. о 16 год. 40 хв. (т. 1 а.с. 45).

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а № 1 від 01.01.2017р. затримані вагони, що прибули поїздом № 3501 31.12.2016р. о 09 год. 30 хв. відправлені поїздом № 3505 - 03.01.2017р. о 15 год. 52 хв. (т. 1 а.с. 49).

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а № 3 від 02.01.2017р. затримані вагони, що прибули поїздом № 2164 29.12.2016р. о 23 год. 05 хв. відправлені поїздом № 2164 - 05.01.2017р. о 09 год. 05 хв. (т. 1 а.с. 53).

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а № 3 від 03.01.2017р. затримані вагони, що прибули поїздом № 3504 01.01.2017р. о 14 год. 10 хв. відправлені поїздом № 3503 - 04.01.2017р. о 16 год. 40 хв. (т. 1 а.с. 57).

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а № 6 від 03.01.2017р. затримані вагони, що прибули поїздом № 2164 29.12.2016р. о 23 год. 05 хв. відправлені поїздом № 2164 - 05.01.2017р. о 09 год. 05 хв. (т. 1 а.с. 61).

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а № 8 від 04.01.2017р. затримані вагони, що прибули поїздом № 2164 29.12.2016р. о 23 год. 05 хв. відправлені поїздом № 2164 - 05.01.2017р. о 09 год. 05 хв. (т. 1 а.с. 65).

Підставою для складання актів є затримка вагонів через неприйняття їх вантажовласником з причин скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці, які прибули на адресу ПАТ"Південний ГЗК" і несвоєчасного вивільнення колій від вантажу.

На підставі ст. 42 Статуту залізниць України, якою передбачено, що залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ї години наступного дня, позивач своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони, щодо яких складено вищевказані акти загальної форми про затримку вагонів на станції призначення на під'їзну колію відповідача, про що зроблено відповідні записи у Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці (т.2, а.с. 16-21).

Враховуючи викладені обставини, щодо затримки вагонів за вказаними накладними на станціях Приворот, Батуринська, Мусіївка, позивачем розраховано та заявлено до стягнення плату за користування вагонами у загальній сумі 61 901 грн. 76 коп., яка включена до відомостей плати за користування вагонами (ф. ГУ-46): №№ 01029122, 06019004, 06019005, 06019007, 06019008, 07019013, 08019016, 08019017, 08019018, 10019022, 10019026, 16019042, 17019046, 22019061, 14029195 (відомості зі сторони відповідача підписані із застереженням про готовність прийняти вагони на під'їзну колію). Крім того, позивачем нарахований збір за зберігання вантажів у загальній сумі 25 356 грн. 72 коп. за накопичувальними картками ф. ФДУ-92 №№ 13019006,06019004, 23019024 які з боку відповідача також підписані із аналогічним застереженням (т.1, а.с. 22-40, 41-43).

Відповідач плату за користування вагонами у розмірі 61 901 грн. 76 коп. та збір за зберігання вантажів у сумі 25 356 грн. 72 коп. не сплатив.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з правомірності нарахування позивачем плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу у вказаних вище сумах внаслідок надання останнім належних та допустимих доказів того, що затримка вагонів на станції підходу до станції призначення відбулася через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, які прибули на адресу відповідача і несвоєчасного вивільнення колій від вантажу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.5 ст.307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями ч.2 ст.908 та ст.920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами; сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Згідно з ст.42 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998р. N457 залізниця зобовязана повідомити одержувача про вантажі, які прибули на його адресу в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня.

Відповідно до ст.46 Статуту одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами; вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби; цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача; за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно з ст.119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянам - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Пунктом 6.4. Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів встановлено, що порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких у графі "найменування вантажу" вказується: "Власник вагона (найменування власника). Направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)". Порядок та розмір нарахування плати за перевезення власних приватних порожніх вагонів встановлений у пункті 17 розділу 1 Тарифного керівництва № 1.

Отже, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов'язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обов'язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1, а також інші права та обов'язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644.

Відповідно до наведеного пункту Правил зберігання вантажів збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Про зазначене також йдеться у пункті 14 оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.11.2007 року № 01-8/917 "Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства" та у пункті 5.3. роз'яснення президії Вищого господарського суду України в редакції від 29.09.2008 року №04-5/225 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею". При цьому згідно вказаного роз'яснення підставою для нарахування та стягнення збору за зберігання, в тому числі при затримці вагонів (контейнерів) на шляху перевезення, є акт загальної форми, який складається для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, і підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами, відповідно до Правил складання актів, Правил користування вагонами і контейнерами.

Відповідно до підпункту 2.1. пункту 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009р. №317, збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці) справляється в розмірі 5,9 грн. за добу. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Відповідно до абзацу третього пункту 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 864/5085) усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Правилами користування вагонами чітко встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на підходах до станції призначення.

Відповідно до пунктів 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом) (пункти 9, 10 Правил).

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. № 113).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Як вбачається з матеріалів справи, станцією затримки Приворот, Батуринська, Мусіївка Придніпровської залізниці оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23а, ГУ-23, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції затримки відповідно до наказів № 3 від 01.01.2017р., № 4 від 01.01.2017р., № 10 від 02.01.2017р., № 28 від 03.01.2017р., № 35 від 03.01.2017р., № 46 від 04.01.2017р., відповідно до Тарифного керівництва № 1 (затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009р. № 317, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009р. за № 340/16356) розрахована плата за користування спірними вагонами за відомостями ф. ГУ-46 №№ 01029122, 06019004, 06019005, 06019007, 06019008, 07019013, 08019016, 08019017, 08019018, 10019022, 10019026, 16019042, 17019046, 22019061, 14029195 у загальній сумі 61 901 грн. 76 коп. та збір за зберігання вантажів за накопичувальними картками ф. ФДУ-92 №№ 13019006,06019004, 23019024 у загальному розмірі 25 356 грн. 72 коп.

Враховуючи, що в обґрунтування своїх позовних вимог позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів на станції підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо- збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу, які складені відповідно до встановлених законодавством вимог, суд вважає що позивачем правомірно нарахована відповідачу плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" несвоєчасно звільняв колії станції Кривий Ріг від вантажу який прибув на його адресу - спричинив ситуацію, з якої залізниця не мала можливості виконати свої зобов'язання за договором на перевезення по накладним і довезти власні вагони на станцію призначення його одержувачу - ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат". При цьому, через затримку вагонів на станції призначення і на підходах до неї, з вини відповідача була знижена пропускна спроможність для перевезення і інших поїздів.

Згідно з ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Належних і допустимих доказів відсутності своєї вини у скупченні вагонів на станції призначення відповідач суду не надав. Натомість його вина підтверджується наступним.

За змістом пунктів 5, 6 укладеного між сторонами договору № ПР/М-13-2/11-131387/НЮдч/2013/у/ТО/1466 від 28.11.2013р. Про експлуатацію залізничної під'їзної колії ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці, передача (здача) порожніх вагонів під навантаження для під'їзної колії здійснюється локомотивом залізниці через інтервал часу 1,5 год. на одну з приймально-здавальних колій станції Допоміжна. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Відповідно до пункту 8 цього Договору, про готовність вагонів до забирання, диспетчер цеху зовнішнього транспорту УЗТ по прямому телефонному зв'язку повідомляє старшого прийомоздавальника або маневрового диспетчера станції Кривий Ріг. Повідомлення передається не пізніше ніж за 2 години до фактичної здачі вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2.

Жодних доказів на підтвердження повідомлення залізниці прямим телефонним зв'язком, відповідно до умов договору чи іншим чином, щодо готовності забрати на свою під'їзну колію вагони зі станції призначення відповідач суду не надав. Доказів на підтвердження прийняття заходів до залізниці з приводу порушення нею умов договору в частині дотримання строку здачі вагонів на під'їзну колію вантажовласника відповідачем також не надано.

В обґрунтування своєї позиції щодо готовності забрати вагони зі станції призначення на свої під'їзні колії, відповідач надав довідки щодо зайнятості колій на станції Допоміжна на момент видачі залізницею спірних наказів про затримку вагонів, з яких вбачається наявність вільних колій. Але навіть за умов наявності вільних під'їзних колій на станції Допоміжна, за обставин відсутності з боку відповідача доказів на підтвердження прийняття ним передбачених договором заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, не можна погодитися з відсутністю його вини у їх скупченні, а навпаки - це може бути свідченням саме його вини у такому скупченні, внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні його вагонів зі станції призначення за наявності вільних під'їзних колій. Зазначене спростовує твердження відповідача про його готовність прийняти спірні вагони на свою під'їзну колію та відсутність його вини у їх затримці.

Зайнятість приймально-відправних колій по станції призначення згідно технологічного процесу роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку "Укрзалізниці" і власних, вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції тощо. Підпунктом 14.2.1 пункту 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язків України від 30.08.2005р. №5076, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно - розпорядчим актом станції.

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затриманих вагонів відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання.

За таких обставин, висновок відповідача про наявну можливість позивача доставити спірні вагони на станцію призначення внаслідок наявних деяких вільних колій, вільних проміжків часу на деяких з них на фоні встановлених ним випадків перевищення позивачем часу обробки поїздів, проведення на цих коліях маневрової роботи та інших технологічних операцій, який зроблений за результатом самостійного аналізу наданого позивачем ОСОБА_4 про зайнятість колій на станції призначення, носить суб'єктивний характер. Надане позивачем ОСОБА_4 про зайнятість колій на станції призначення носить інформативний характер.

Разом із тим безспірним є та обставина, що наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями Тимчасової угоди та ЄТП, у той час як несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог, передбачених пунктом 33 Правил видачі вантажів та статтями 46, 47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням тощо).

Крім того, колегія суддів погоджується з тим, що між сторонами відсутні договірні зобов'язання щодо обов'язкового використання Залізницею тих чи інших колій станції призначення у разі прибуття на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" вантажу. За таких обставин, відсутні підстави стверджувати про обов'язок залізниці використовувати усі існуючі колії (у тому числі вільні та придатні за своїм призначенням) для прийняття вантажу, що прибув на адресу відповідача.

Отже, відповідно до наявних матеріалів справи, відповідачем не доведена відсутність своєї вини у спричиненні скупчення вагонів на станції призначення Кривий Ріг Придніпровської залізниці. Крім того, плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватися лише за наявності вини сторони у зобов'язанні.

Посилання апелянта на неправильне нарахування позивачем плати за користування вагонами є необґрунтованим, оскільки відповідно до п.п.2-4, 5, 6, 8, 9, 10, 12 Правил користування вагонами і контейнерами вагони, які затримані по наказах на станціях підходу та призначення з вини вантажовласника знаходяться у нього в користуванні. Тому плата за користування вагонами обчислюється за загальний час, який включає час затримки та час перебування вагонів у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.

Щодо клопотань відповідача про призначення судових експертиз, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду від 23.03.2012 р. № 4 Про деякі питання практики призначення судової експертизи передбачено, що відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Наразі, вирішення господарського спору у даній справі не потребує спеціальних знань, а матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору по суті, у звязку із чим господарський суд не вбачає підстав для призначення у справі судової експертизи та відмовляє в задоволенні поданих відповідачем клопотань.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 275 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 275,282,287 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області, ухвалене 17 серпня 2017 року суддею Рудь І.А., повний текст якого складено 21 серпня 2017 року у справі № 904/6602/17- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає відповідно до статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 10.01.2018року.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя Л.О.Чимбар