КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2018 р. Справа№ 910/14049/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Сітайло Л.Г.

Калатай Н.Ф.

За участю секретаря судового засідання : Рибчич О.В.

представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайтон ЛТД"

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2017р. (повний текст рішення складено 21.11.2017р.)

у справі № 910/14049/17 (суддя Щербакова С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайтон ЛТД"

до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Мондоро"

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.11.2017р. у справі №910/14049/17 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що законодавством не передбачено передачу кредитором поручителю оригіналів документів, оскільки з огляду на ч.3 ст. 553 Цивільного кодексу України та ч.3 ст.556 Цивільного кодексу України поручителем може бути декілька осіб і до кожного з них хто виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов'язку, що виконана ним. Ні умовами договору поруки, ні чинним законодавством України не передбачено обов'язку кредитора передати поручителю саме оригінали документів, що підтверджують обов'язок боржника.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2017р., та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що положенням про визначення банками України розміру кредитного ризику за активними банківськими операціями, затвердженого постановою правління Національного банку України від 30.06.2016 року №351, якими передбачено, що банк за кожним кредитом боржника формує кредитну документацію (справу) боржника і паперових та/або електронних документів. Кредитна документація (справа) повинна містити, окрім іншого, узагальнену інформацію про кредит з дати його надання з урахуванням наступних даних по відповідним датам, зокрема: сума (ліміт) та валюта кредиту/кредитної лінії, фактичну суму боргу за кредитом.

Крім того, скаржник в апеляційній скарзі посилається й на норми Національного стандарту України ДСТУ 2732:2004 «Діловодство й архівна справа. Терміни та визначення понять», затверджений наказом Держспоживстандарту України від 28.05.2004 року №97 та зазначає про те, що документами, які підтверджують обов'язок боржника перед кредитором є виключно оригінали документів, що мають оригінальні підписи та інші реквізити, а також юридичну силу - можливість належно, допустимо та достовірно підтвердити певні юридичні факти, а не їх копії.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2017р. розгляд апеляційної скарги призначено на 16.01.2018р.

В судове засідання апеляційного господарського суду 16.01.2018р. не з'явились представники позивача, відповідача та третьої особи.

Враховуючи те, що позивач, відповідач та третя особа про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення та відмітка на зворотній стороні ухвали від 08.12.2017р., заяв про причини нез'явлення до суду та клопотання про відкладення розгляду справи суду не надано, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представників позивача, відповідача та третьої особи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи,судова колегія встановила.

26.10.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Брайтон ЛТД", як поручителем, та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк", як кредитором, укладено договір поруки № 4М12137И/П, предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Мондоро" (далі - боржник) своїх зобов'язань за кредитним договором від 07.05.2012 № 4М12137И, а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору.

Відповідно до п. 2 договору, поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язку боржника за кредитним договором з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору.

Згідно п. 4 договору, у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники у сумі заборгованості за кредитом та у сумі відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору.

Пунктом 5 договору встановлено, що у випадку невиконання боржником обов'язку п.1. цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням порушеного зобов'язання.

Поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмовій вимозі кредитора, впродовж 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього договору (п. 6 договору).

За умовами п.7 договору, у випадку порушення поручителем зобов'язання передбаченого п.6 цього договору, кредитор та поручитель прийшли до згоди, що кредитор має право в рахунок погашення боргу за кредитним договором здійснювати договірне списання грошових коштів, що належать поручителю і знаходяться на його рахунках у ПАТ КБ "ПриватБанк". Договірне списання грошових коштів згідно з умовами цього пункту оформлюється меморіальним ордером, у реквізитах "Призначення платежу" якого зазначається інформація про платіж, номер, дату цього договору.

Даний договір укладено/підписано із використанням електронного цифрового підпису (печатки) з посиленим сертифікатом ключа Акредитованого центру сертифікації ключів ПАТ КБ "Приватбанк" в порядку, передбаченому Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Законом України "Про електронний цифровий підпис", а також на підставі угоди про використання електронного цифрового підпису з посиленим сертифікатом ключа від 29.12.2015, укладеної сторонами (п. 17 договору).

Відповідна Угода про використання електронного цифрового підпису з посиленим сертифікатом ключа від 29.12.2015 наявна у матеріалах справи.

Статтею 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" визначено, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо:

- електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису;

- під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису;

- особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті.

Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Згідно ч.2 ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Брайтон ЛТД", як новим кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мондоро", як боржником, укладено угоду № 4М12137И/Ц, відповідно до якої боржник визнає, підтверджує та зобов'язується виконати перед новим кредитором свої зобов'язання за кредитним договором від 07.05.2012 № 4М12137И, а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, відповідно до кредитного договору на загальну суму 638 624 222, 64 грн.

Відповідно до п. 2 угоди, боржник виконує свої обов'язки по кредитним договором перед новим кредитором, у зв'язку з виконанням останнім зобов'язань боржника (п.1 цього договору) перед первісним кредитором (банком) по поверненню кредитів та сплаті відсотків за користування кредитом по договору поруки № 4М12137И/П від 26.10.2016 згідно ст. 556 Цивільного кодексу України.

Згідно п.3 угоди, боржник зобов'язується протягом 3-х (трьох) банківських днів з дати укладення даної угоди сплатити новому кредитору суму заборгованості в загальному розмірі 638 624 222, 64 грн.

До нового кредитора, який виконав обов'язок боржника за кредитними договорами, перейдуть всі права кредитора за кредитним договорами, договорами поруки і договорами застави (іпотеки), укладеними в цілях забезпечення виконання зобов'язань боржника.

З матеріалів справи вбачається, що згідно платіжного доручення № 429 від 31.10.2016 через Інтернет-банкінг Приват 24 позивачем перераховано відповідачу кошти в сумі 638 624 222, 64 грн., в графі "призначення платежу" якого, зазначено: "виконання зобов'язань по кредитному договору № 4М12137И від 07.05.2012 згідно договору поруки № 4М12137И/П від 26.10.2016".

Позивач звертався до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мондоро" листами № 28 від 16.03.2017 та № 30 від 16.03.2017, в яких зазначав що оскільки ТОВ "Брайтон ЛТД" виконало зобов'язання ТОВ "Мондоро" перед ПАТ КБ "ПриватБанк", то у ТОВ "Мондоро" виник обов'язок сплатити позивачу в повному обсязі борг за кредитним договором від 07.05.2012 № 4М12137И протягом 3 днів з дня отримання даних листів та передати всі документи, що підтверджують право вимоги, які отримані третьою особою 23.03.2017, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Статтею 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Якщо в договорі не передбачено субсидіарну відповідальність поручителя, кредитор має право, керуючись ст. 543 ЦК України, звернутися як до боржника за основним зобов'язанням, так і до поручителя; як разом, так і окремо; як повністю, так і в частині боргу. Таким чином, при солідарній поруці кредитор наділяється правом самостійно вирішувати питання про те, до кого з них - боржника чи поручителя - чи до обох разом, в якій частині і в якій послідовності пред'являти свої вимоги.

Відповідно до ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно п.8 договору поруки, до поручителя, що виконав обов'язки боржника за кредитним договором, переходять всі права кредитора за кредитним договором і договору(ам) застави (іпотеки), укладеним в цілях забезпечення виконання зобов'язань боржника перед кредитором за кредитним договором у частині виконаного зобов'язання.

Як зазначалось вище, платіжним доручення № 429 від 31.10.2016 через Інтернет-банкінг Приват 24 ним перераховано відповідачу кошти в сумі 638 624 222, 64 грн., в графі "призначення платежу" якого, зазначено: "виконання зобов'язань по кредитному договору № 4М12137И від 07.05.2012 згідно договору поруки № 4М12137И/П від 26.10.2016".

Відповідно до п. 10 договору поруки, кредитор зобов'язаний у випадку виконання поручителем обов'язку боржника за кредитним договором передати поручителю впродовж 5 (п'яти) робочих днів Банку з моменту виконання обов'язків належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитним договором.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що він, як поручитель, виконав обов'язок боржника за кредитним договором, а саме сплатив заборгованість у розмірі 638 624 222,64грн., у зв'язку з чим позивач став кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Мондоро" по кредитному договору від 07.05.2012 № 4М12137И, а тому ПАТ КБ "ПриватБанк" у відповідності до умов договору поруки та ст.556 Цивільного кодексу України повинно передати "Брайтон ЛТД" оригінали документів, які підтверджують обов'язок Товариства з обмеженою відповідальністю "Мондоро" по кредитному договору від 07.05.2012 № 4М12137И укладеного між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мондоро", а саме: кредитну справу по кредитному договору від 07.05.2012 № 4М12137И. Крім того, скаржник зазначає про те, що положенням про визначення банками України розміру кредитного ризику за активними банківськими операціями, затвердженого постановою правління Національного банку України від 30.06.2016 року №351, передбачено, що банк за кожним кредитом боржника формує кредитну документацію (справу) боржника і паперових та /або електронних документів, яка повинна містити, окрім іншого, узагальнену інформацію про кредит з дати його надання з урахуванням наступних даних по відповідним датам, зокрема: сума (ліміт) та валюта кредиту/кредитної лінії, фактичну суму боргу за кредитом. Документами, які підтверджують обов'язок боржника перед кредитором є виключно оригінали документів, що мають оригінальні підписи та інші реквізити, а також юридичну силу - можливість належно, допустимо та достовірно підтвердити певні юридичні факти, а не їх копії.

Зазначені доводи апеляційної скарги не можуть бути покладені в основу рішення з огляду на таке.

Пунктом 5 договору поруки встановлено, що у випадку невиконання боржником обов'язку п.1. цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням порушеного зобов'язання.

Відповідно до абз. 2 п. 4.1.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 № 1 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів", пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення, так і вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору).

Згідно п. 6 договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмовій вимозі кредитора, впродовж 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього договору.

Як обгрунтовано зазначає місцевий господарський суд, сторони у договорі передбачили обов'язок кредитора направити поручителю вимогу із зазначенням порушеного зобов'язання, як підставу виконання поручителем зобов'язань за кредитним договором, включаючи сплату основного боргу та сплати відсотків за користування кредитом відповідно до п. 1 договору поруки, як і передбачили обов'язок поручителя виконати зобов'язання зазначене в письмовій вимозі кредитора, впродовж 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього договору. Як встановлено, у матеріалах справи відсутні докази направлення Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" на адресу позивача (поручителю за договором) письмової вимоги, як підстави виконання поручителем зобов'язань за кредитним договором.

Враховуючи те, що предметом договору поруки є повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору та з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів, не можуть бути покладені в основу рішення доводи про те, що кредитна документація (справа) повинна містити, окрім іншого, узагальнену інформацію про кредит з дати його надання з урахуванням наступних даних по відповідним датам, зокрема: сума (ліміт) та валюта кредиту/кредитної лінії, фактичну суму боргу за кредитом, отже кредитор повинен передати поручителю саме оригіналів документів, які підтверджують обов'язок боржника, оскільки по перше, з огляду на ч.3 ст.553 Цивільного кодексу України та ч.3 ст.556 Цивільного кодексу України поручителем може бути кілька осіб і до кожного з них хто виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов'язку, що виконана ним, крім того, ні умовами договору поруки, ні чинним законодавством України, не передбачено обов'язку кредитора передати поручителю саме оригінали документів, що підтверджують обов'язок боржника.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що на момент сплати позивачем грошових коштів у розмірі 638 624 222,64грн. на виконання зобов'язань за договором поруки № 4М12137И/П від 26.10.2016, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Мондоро" за кредитним договором від 07.05.2012 № 4М12137И щодо сплати основного боргу та сплати відсотків за користування кредитом становила саме 638 624 222, 64грн.

Відповідно ч.ч. 1-2 ст. 556 Цивільного кодексу України, після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Наслідки, передбачені в цій нормі, настають лише в разі повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов'язання. Цей висновок узгоджується з положенням пункту 3 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України, яке передбачає подібний спосіб заміни кредитора в зобов'язанні внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).

Часткове виконання поручителем зобов'язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі № 6-466цс15 та від 07.10.2015 у справі № 6-932цс15.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2017р. не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайтон ЛТД" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2017р. у справі № 910/14049/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/14049/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови підписано 16.01.2018р.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Л.Г. Сітайло

Н.Ф. Калатай