ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

09.01.2018 року справа № 905/2650/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий судді Мартюхіна Н.О. Сгара Е.В., Склярук О.І.
розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, м. Київ
на постанову Господарського суду Донецької області
від07.12.2017 року
у справі за заявою боржника ліквідатор про№905/2650/17 (суддя Чорненька І.К.) Товариства з обмеженою відповідальністю "АТП-01", м. Краматорськ, Донецька область Поліщук Вадим Васильович, м. Київ банкрутство

В С Т А Н О В И В:

Постановою Господарського суду Донецької області від 07.12.2017 року у справі №905/2650/17 Товариство з обмеженою відповідальністю "АТП-01" (далі за текстом ТОВ "АТП-01")визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії Поліщука В.В (м. Київ, код РНОКПП НОМЕР_1) та інше.

Не погодившись з постановою прийнятою господарським судом першої інстанції до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Головне управління державної фіскальної служби у м. Києві (далі за текстом ГУ ДФС у м. Києві), яке просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду від 07.12.2017 року, звільнити скаржника від сплати судового збору, скасувати постанову Господарського суду Донецької області від 07.12.2017 року та припинити провадження у справі №905/2650/17 про банкрутство ТОВ "АТП-01".

Розглянувши заяву скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 07.12.2017 року у справі №905/2650/17, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1)рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2)ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Ст. 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження, ч. 2 ст. 124 Конституції України передбачає право особи на захист судом його прав.

Частиною 1 ст. 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Згідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява №32053/13) Європейський суд дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження рішення без наведення відповідних причин, порушують принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 ст. 6 Конвенції.

ГПК України не пов'язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

В обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку встановленого на апеляційне оскарження постанови суду від 07.12.2017 року апелянт зазначає те, що про оскаржувану постанову дізнався лише з інформації від державного реєстратора. Копія оскаржуваної постанови на адресу скаржника не надсилалался.

Судова колегія, розглянувши вказану заяву про поновлення пропущеного строку зазначає, що обставини викладені в ній підтверджуються матеріалами справи.

Разом з тим колегія суддів апеляційної інстанції, розглянувши клопотання ГУ ДФС у м.Києві про звільнення від сплати судового збору, зазначає, що згідно Закону України "Про судовий збір" не передбачено ставки, від якої обчислюється судовий збір, за подання апеляційних та касаційних скарг на постанови суду першої інстанції про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, дана позиція викладена також і у Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 12.11.2015 № 01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 № 484-VIII)".

Відтак, сплата судового збору за подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури законом не передбачена.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV ГПК України з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень.

Апеляційна скарга ГУ ДФС у м. Києві на постанову Господарського суду Донецької області від 07.12.2017 року у справі №905/2650/17 підписана представником ОСОБА_5

До матеріалів апеляційної скарги додано копію довіреності на зазначеного представника. Однак через неналежну якість копії документа суду апеляційної інстанції не можливо встановити дату видачі довіреності та строк до якого вона дійсна.

Матеріали справи не містять доказів, що підтверджують повноваженя представника ОСОБА_5

Враховуючи вищевикладене, апелянтом суду не надано документів, що посвідчують повноваження представника.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно зі ст. 259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

До апеляційної скарги ГУ ДФС у м. Києві на постанову Господарського суду Донецької області від 07.12.2017 року у справі №905/2650/17 додано фіскальні чеки ПАТ "Укрпошта" від 22.12.2017 року.

Однак зазначений доказ свідчить лише про здійснення розрахунково-касової операції із надання послуг поштового зв'язку.

Проте, опис вкладення у цінний лист, як належний та допустимий доказ направлення апеляційної скарги саме сторонам справи в доданих документах відсутній. За відсутності опису вкладення у цінний лист неможливо встановити кому чи за якою саме адресою здійснювалось поштове пересилання, які саме документи були направлені поштовою кореспонденцією заявником.

Не повідомлена сторона у справі належним чином, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти об'єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів не може вважати, що апелянтом було надано доказ направлення апеляційної скарги іншим учасникам провадження у справі.

Викладені вище обставини відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України є підставою для застосування наслідків, передбачених ст. 174 ГПК України, а саме - залишення апеляційної скарги без руху з метою усунення скаржником протягом 10 днів з моменту отримання цієї ухвали недоліків.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що заява про поволення пропущеного строку буде задоволеня у разі усунення апелянтом недоліків та відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 260, ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,-

У Х В А Л И В:

1.Апеляційну скаргу ГУ ДФС у м. Києві на постанову Господарського суду Донецької області від 07.12.2017 року у справі №905/2650/17 - залишити без руху.

2.Зобов'язати ГУ ДФС у м. Києві усунути впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме:

-надати до Донецького апеляційного господарського суду довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника - підписанта апеляційної скарги;

-надади до Донецького апеляційного господарського суду докази надсилання скарги сторонам у справі відповідно до вимог ст. 259 ГПК України.

3.Роз'яснити ГУ ДФС у м. Києві що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Судді Е.В. Сгара

О.І. Склярук