номер провадження справи 22/92/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2018 Справа № 908/2097/17

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., при секретарі Масліхіній О.І.

За участю представників:

представник позивача - ОСОБА_1, довіреність № 05 від 02.02.2017 р.;

представник відповідача ОСОБА_2, довіреність № 01-01-36/4459 від 08.11.2017 р.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/2097/17

за позовом: Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133)

до відповідача: Виконавчого комітету Енергодарської міської ради (71502, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Курчатова, буд. 11)

про стягнення 16234,49 грн.

СУТЬ СПОРУ:

23.10.2017 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція до Виконавчого комітету Енергодарської міської ради про стягнення 14376,63 грн. заборгованості (за період: листопад грудень 2016 р., січень лютий 2017 р., травень червень 2017 р.), яка виникла в звязку з відмовою відповідачем відшкодувати виплачений середній заробіток працівникам ВП ЗАЕС (депутатів Енергодарської міської ради) у звязку з виконанням ними депутатських повноважень.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 24.10.2017 р. позовна заява прийнята до розгляду суддею Ярешко О.В., порушено провадження у справі № 908/2097/17, якій присвоєно номер провадження 22/92/17, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 09.11.2017 р.

На підставі ст. 77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалась перерва до 30.11.2017 р., потім до 21.12.2017 р.

У судовому засіданні 30.11.2017 р. судом на підставі ст. 22 ГПК України прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог, яка надійшла до суду 30.11.2017 р. Відповідно до даної заяви позивач просить стягнути з відповідача 16234,49 грн. заборгованості (за період: листопад грудень 2016 р., січень лютий 2017 р., травень червень 2017 р., серпень, жовтень 2017 р.), яка виникла в звязку з відмовою відповідачем відшкодувати виплачений середній заробіток працівникам ВП ЗАЕС (депутатів Енергодарської міської ради) у звязку з виконанням ними депутатських повноважень.

Ухвалою суду від 14.12.2017 р., звязку з виробничою необхідністю, а саме перебуванням судді Ярешко О.В. у відрядженні в період: 20.12.2017 р. 21.12.2017 р., судом призначений розгляд справи на 19.12.2017 р.

Починаючи з судового засідання 19.12.2017 р., розгляд справи здійснювався в порядку Господарського процесуального кодексу України, у редакції Закону України від 03.10.2017 р. 2147-VIII Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів, про що суд повідомив представників сторін у судовому засіданні.

За приписами п. 9 ч. 1 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 р.) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Оскільки розгляд справи по суті був розпочатий судом у судовому засіданні 30.11.2017 р., суд, починаючи з судового засідання 19.12.2017 р., розглядав справу по суті за правилами Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 р.).

У судовому засіданні 19.12.2017 р. на підставі ст. 216 ГПК України оголошувалась перерва до 04.01.2018 р.

У судовому засіданні 04.01.2018 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Позовні вимоги мотивовані наступним. У період із листопада 2016 р. по лютий 2017 р., травень червень 2017 р., серпень, жовтень 2017 р. позивачем на підставі листів (факсограм) відповідача були звільнені від виконання виробничих обовязків працівники ВП ЗАЕС (депутати Енергодарської міської ради) у звязку з виконанням ними депутатських повноважень. Оплата середньої плати працівникам підприємства (депутатів Енергодарської міської ради) у звязку з виконанням ними депутатських повноважень здійснювалась на підставі наказів ВП ЗАЕС. Після здійснення оплати середньої заробітної плати вказаним працівникам, до виконкому направлялися листи разом із списком працівників підприємства, які виконували депутатські повноваження (з додаванням рахунку на відшкодування виплаченого середнього заробітку). За період із 2005 р. по жовтень 2016 р. включно відповідачем здійснювалося відшкодування таких витрат позивачу. З листопада 2016 р. відповідач припинив відшкодування. На претензію позивача про відшкодування виплаченого середнього заробітку за період із листопада 2016 р. по лютий 2017 р. відповідач відмовив. Після звернення до суду з даним позовом, відповідач не оплатив також рахунки за серпень та жовтень 2017 р. Враховуючи позицію відповідача та прохання не надавати рахунки на відшкодування сум середнього заробітку, виплаченого робітникам ВП ЗАЕС, позивачем такі рахунки за період із серпня по жовтень 2017 р. не направлялись. Копії рахунків за серпень та жовтень 2017 р. на суму 1857,86 грн. були направлені відповідачу разом із заявою про збільшення розміру позовних вимог. Просить, згідно з заявою про збільшення розміру позовних вимог, стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 16234,49 грн. Позов обґрунтований ч. 3 ст. 49, ч. 6 ст. 54, ч. 2 ст. 64 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст. 32 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», ст. 526 ЦК України.

Відповідач проти позову заперечив. 09.11.2017 р. та 19.12.2017 р. від відповідача надійшли письмові клопотання. Згідно клопотання від 09.11.2017 р. просив припинити провадження в справі про стягнення 14376,63 грн. Згідно клопотання від 19.12.2017 р. просив закрити провадження в справі про стягнення 16234,49 грн. Клопотання мотивовані тим, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.09.2017 р., яка набрала законної сили, припинено провадження у справі № 908/1376/17 за позовом ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС» до Виконавчого комітету Енергодарської міської ради про стягнення 14376,63 грн. у звязку з тим, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України (п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України в редакції до 15.12.2017 р.).

Клопотання від 09.11.2017 р. про припинення провадження в справі про стягнення 14376,63 грн. розглянуто судом по суті в судовому засіданні 30.11.2017 р. У задоволенні клопотання судом відмовлено в звязку з його процесуальною необґрунтованістю, про що зазначено в протоколі судового засідання від 30.11.2017 р.

Суд відмовив у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Предметом та підставою позову ДП НАЕК Енергоатом в особі ВП Запорізька АЕС в справі № 908/1376/17 було стягнення з Виконавчого комітету Енергодарської міської ради виплаченого робітникам ВП ЗАЕС середнього заробітку в сумі 14376,63 грн. за час виконання останніми депутатських повноважень з листопада 2016 р. по лютий 2017 р. та травень-червень 2017 р. Предметом позову в даній справі № 908/2097/17, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, яка була прийнята судом до розгляду, є стягнення з відповідача виплаченого середнього заробітку працівникам ВП ЗАЕС у сумі 16234,49 грн. за час виконання останніми депутатських повноважень за період із листопада 2016 р. по жовтень 2017 р. Тобто, предмет в дійсній справі № 908/2097/17 є іншим, аніж у справі № 908/1376/17, провадження по якій було припинено.

Клопотання від 19.12.2017 р. про закриття провадження в справі про стягнення 16234,49 грн. розглянуто судом по суті в судовому засіданні 19.12.2017 р. У задоволенні клопотання судом відмовлено, про що зазначено в ухвалі від 19.12.2017 р.

У письмовому відзиві відповідач зазначив, що згідно нормативно-правових актів слідує, що відшкодування середнього заробітку депутатам міської ради, які є працівниками відповідача, здійснюється за основним місцем роботи, тобто, відповідачем. Щодо інших витрат, повязаних з депутатською діяльністю (відрядження, проживання, навчання тощо), то їх відшкодування здійснюється за рахунок міського бюджету. Рахунки за серпень та жовтень 2017 р. не надходили на адресу виконкому. Відповідачу є незрозумілим, чому позивачем у позові та в заяві про збільшення розміру позовних вимог зазначено, що здійснити компенсацію виплаченого середнього заробітку працівникам позивача повинна Енергодарська міська рада, а позов предявлено до Виконавчого комітету Енергодарської міської ради. Зазначив також, що додатки до позовної заяви засвідчені юрисконсультом ОСОБА_3 без зазначення повноважень на вчинення таких дій. Таким чином, відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України долучені до позовної заяви та заяви про збільшення розміру позовних вимог не відповідають критерію допустимості. Також відповідач заявив, що спір у дійсній справі не підсудний господарським судам, а повинен розглядатися за правилами адміністративного судочинства. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

29.12.2017 р. на електронну адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив. Зазначає, що відшкодування середнього заробітку працівникам депутатам місцевих рад за період здійснення ними депутатських повноважень у робочий час законодавчо врегульовано та здійснюється за рахунок відповідного бюджету. Органом, уповноваженим забезпечити організацію передбаченого законом відшкодування, є саме виконавчий комітет, який має обовязок та можливості для його виконання. Заборгованість відповідача в розмірі 16234,49 грн. виникла перед позивачем внаслідок невиконання останнім ст. 32 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та п. 3 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Довіреністю від 08.12.2016 р., виданою генеральним директором ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС», ОСОБА_3 уповноважена завіряти копії документів. Посилання відповідача на ст.ст. 76, 77 ГПК України вважає безпідставним. Наполягав на задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

До господарського суду Запорізької області звернулося Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція з позовною заявою до Виконавчого комітету Енергодарської міської ради про стягнення заборгованості, яка виникла в звязку з відмовою відповідачем відшкодувати виплачений середній заробіток працівникам ВП ЗАЕС (депутатів Енергодарської міської ради) у звязку з виконанням ними депутатських повноважень.

Розглядаючи спір по суті в порядку господарського судочинства, суд приймає до уваги, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності. Господарський суд розглядає справи у порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам ст. 1 ГПК України (у редакції, чинній на момент надходження позовної заяви), а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер. У вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Враховуючи наведені приписи законодавства, оскільки між сторонами виник спір щодо стягнення невиплачених грошових коштів (заборгованості), який не є повязаний із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, забезпечуючи сторонам доступ до правосуддя, суд прийняв до розгляду позовну заяву Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція та порушив провадження в дійсній справі.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як слідує з матеріалів справи, Енергодарська міська рада в період із 26.10.2016 р. по 09.10.2017 р. направляла позивачу факсограми з проханням звільнити від виконання службових обовязків працівників позивача, які є депутатами міської ради (із зазначенням їх прізвищ, імен та по-батькові) у конкретний зазначений час для участі в роботі сесії міської ради, у роботі постійних комісій міської ради.

Наказами позивача, копії яких знаходяться в матеріалах справи, на підставі факсограм Енергодарської міської ради працівники ВП «Запорізька АЕС» ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» звільнялися від виконання службових обовязків для участі в роботі постійних комісій міської ради та засідань Енергодарської міської ради.

Депутатам Енергодарської міської ради, які є працівниками ВП «Запорізька АЕС», виконавчим комітетом Енергодарської міської ради та Енергодарською міською радою видавалися відповідні довідки про виконання депутатських обовязків, участі в роботі постійних комісій рад (із зазначенням конкретного часу).

Позивачем були складені рахунки на відшкодування суми середнього заробітку, виплаченого робітникам ВП «ЗАЕС» за час виконання депутатських повноважень у листопаді 2016 р. на суму 3426,02 грн., у грудні 2016 р. на суму 5376,96 грн., у січні 2017 р. на суму 1569,58 грн., у лютому 2017 р. на суму 2894,25 грн., у травні-червні 2017 р. на суму 1109,82 грн., усього на загальну суму 14376,63 грн.

Рахунки за листопад, грудень 2016 р. та січень 2017 р., а також списки працівників ВП «ЗАЕС», які здійснювали депутатські повноваження в зазначений період, були направлені позивачем міському голові Енергодарської міської ради.

Листами від 28.02.2017 р., від 06.03.2017 р. Виконавчий комітет Запорізької міської ради повернув без виконання рахунки позивача на відшкодування суми середнього заробітку, виплаченого робітникам ВП «Запорізька АЕС», за час виконання депутатських повноважень у листопаді, грудні 2016 р., січні 2017 р., посилаючись на лист Міністерства фінансів України від 05.08.2016 р. № 31-08040-02-10/22829, та просив у подальшому не надавати виконавчому комітету Енергодарської міської ради рахунки на відшкодування суми середнього заробітку, виплаченого робітникам ВП «Запорізька АЕС», за час виконання депутатських повноважень.

У відповіді на претензію позивача про сплату суми відшкодування середнього заробітку, виплаченого працівникам ВП «ЗАЕС» за час виконання ними депутатських повноважень у розмірі 13266,81 грн. (за період із листопада 2016 р. по лютий 2017 р.) відповідач зазначив, що відшкодування середнього заробітку депутатам міської ради, які є працівниками ВП «Запорізька АЕС», здійснюється за основним місцем роботи, тобто ВП «Запорізька АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом», претензію відхилив.

Також 04.08.2017 р. та 09.10.2017 р. секретарем Енергодарської міської ради були складені факсограми про звільнення від виконання службових обовязків для участі в роботі сесії та в роботі постійних комісій міської ради депутатів міської ради працівників ВП «Запорізька АЕС».

Відповідними наказами позивача працівники депутати міської ради, були звільнені від виконання службових обовязків. Довідками Енергодарської міської ради було підтверджено участь депутатів - працівників ВП «Запорізька АЕС» в роботі сесії та в роботі постійних комісій міської ради.

Позивачем були виписані рахунки на відшкодування суми середнього заробітку, виплаченого робітникам ВП ЗАЕС за час виконання депутатських повноважень у серпні 2017 р. на суму 1093,94 грн., у жовтні 2017 р. на суму 763,92 грн., усього на загальну суму 1857,86 грн. Вказані рахунки були направлені відповідачу разом із заявою про збільшення розміру позовних вимог, яка надійшла до суду 30.11.2017 р.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 119 Кодексу законів про працю України визначено, що на час виконання державних або громадських обов'язків, якщо за чинним законодавством України ці обов'язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.

Рішенням 32 сесії 4 скликання Енергодарської міської ради від 06.07.2005 р. № 22 «Про реалізацію ст. 32 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» вирішено: компенсувати депутатам Енергодарської міської ради заробітну плату за час виконання ними депутатських повноважень за рахунок міського бюджету (п. 1); затвердити Положення про компенсацію депутатам Енергодарської міської ради заробітної плати за час виконання ними депутатських повноважень (п. 2); відшкодування компенсації депутатам Енергодарської міської ради заробітної плати, витрат на відрядження у звязку з виконанням ними депутатських обовязків здійснювати в межах асигнувань, передбачених у кошторисі виконавчого комітету Енергодарської міської ради (п. 3).

Матеріали справи не містять доказів нечинності вказаного рішення Енергодарської міської ради.

Відповідно до пояснень представників сторін, рішення Енергодарської міської ради від 06.07.2005 р. № 22 не скасоване, є чинним.

Згідно п.п. 1, 3, 5, 6, 7 Положення про компенсацію депутатам Енергодарської міської ради заробітної плати за час виконання ними депутатських повноважень, затвердженого рішенням Енергодарської міської ради від 06.07.2005 р. № 22, депутат міської ради здійснює свої повноваження без відриву від виробничої або службової діяльності. Депутату міської ради, у разі здійснення депутатських повноважень у робочий час, за основним місцем роботи відшкодовується середній заробіток. Участь депутата міської ради в роботі сесій, засіданнях постійних комісій міської ради, а також у разі здійснення інших депутатських повноважень, передбачених законодавством та погоджених міським головою або секретарем ради і повязаних з необхідністю звільнення від виконання виробничих або службових обовязків підтверджується довідками, які видаються відділом по забезпеченню роботи ради. Витрати депутата, у звязку зі здійсненням ним депутатських повноважень, компенсуються за рахунок міського бюджету. Субєкт господарювання виставляє виконавчому комітету Енергодарської міської ради рахунок по відшкодуванню середнього заробітку (з урахуванням податків та зборів) депутатів міської ради за час виконання ними депутатських повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради здійснює свої повноваження, не пориваючи з виробничою або службовою діяльністю.

Відповідно до ст. 32 даного Закону на час сесії чи засідання постійної комісії місцевої ради, а також для здійснення депутатських повноважень в інших передбачених законом випадках депутат місцевої ради звільняється від виконання виробничих або службових обов'язків. У разі здійснення депутатських повноважень у робочий час депутату місцевої ради за основним місцем роботи відшкодовуються середній заробіток та інші витрати, пов'язані з депутатською діяльністю, за рахунок коштів відповідного місцевого бюджету.

Частиною 3 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що на час сесій, засідань постійних комісій рад, а також для здійснення депутатських повноважень в інших, передбачених законом випадках, депутат звільняється від виконання виробничих або службових обов'язків з відшкодуванням йому середнього заробітку за основним місцем роботи та інших витрат, пов'язаних з депутатською діяльністю, за рахунок відповідного місцевого бюджету.

Виходячи з наведених норм законодавства, відшкодування середнього заробітку працівникам підприємства депутатам місцевих рад за період здійснення ними депутатських повноважень у робочий час здійснюється за рахунок відповідного місцевого бюджету.

Статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що ради є представницькими органами місцевого самоврядування. Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи (ч. 1 ст. 11 вказаного Закону).

Згідно ч. 1 ст. 51 даного Закону виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень.

Враховуючи наведені приписи законодавства, суд приходить до висновку, що Виконавчим комітетом Енергодарської міської ради порушені приписи законодавства та рішення 32 сесії 4 скликання Енергодарської міської ради від 06.07.2005 р. № 22 «Про реалізацію ст. 32 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» у частині невиплати позивачу компенсації середнього заробітку працівникам ВП ЗАЕС (депутатів Енергодарської міської ради) у звязку з виконанням ними депутатських повноважень.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ст. 74 ГПК).

Відповідач доказів сплати суми 16234,49 грн. суду не надав.

Позовна вимога про стягнення заборгованості в розмірі 16234,49 грн. є обґрунтованою, основаною на законі та підлягає задоволенню.

Заперечення відповідача спростовуються наведеними вище приписами законодавства. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на лист Міністерства фінансів України від 05.08.2016 р. № 31-08040-02-10/22829, оскільки даний лист носить інформаційний характер, не є нормативно-правовим актом. Суд також не приймає до уваги заперечення відповідачем письмових доказів, наданих позивачем, оскільки вони засвідчені юрисконсультом ОСОБА_3 без зазначення повноважень на вчинення таких дій. У матеріалах справи наявна копія довіреності від 08.12.2016 р., виданої генеральним директором ВП «Запорізька АЕС», згідно якої ОСОБА_3 довіряється, зокрема, завіряти копії документів.

Суд не застосовує до спірних правовідносин ч. 6 ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на яку посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, виходячи зі слідуючого. Відповідно до ч. 6 ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» особи, які входять до складу виконавчого комітету, крім тих, хто працює у виконавчих органах ради на постійній основі, на час засідань виконавчого комітету, а також для здійснення повноважень в інших випадках звільняються від виконання виробничих або службових обов'язків з відшкодуванням їм середнього заробітку за основним місцем роботи та інших витрат, пов'язаних з виконанням обов'язків члена виконавчого комітету, за рахунок коштів відповідного місцевого бюджету. Працівники ВП «Запорізька АЕС», як встановлено судом, є депутатами Енергодарської міської ради, та не можуть входити до складу виконавчого комітету міської ради відповідно до ч. 9 ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 1600,00 грн. стягується з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 42, 123, 129, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція до Виконавчого комітету Енергодарської міської ради про стягнення 16234,49 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Виконавчого комітету Енергодарської міської ради (71502, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Курчатова, буд. 11, ) на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, ) суму 16234 (шістнадцять тисяч двісті тридцять чотири) грн. 49 коп. заборгованості, суму 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Повне рішення складено 10 січня 2018 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ярешко