ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16 січня 2018 р. Справа № 903/892/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГО СИСТЕМИ, м.Хуст

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Енергооснова, м.Луцьк

про стягнення 37484,10грн.

Суддя Дем'як В.М.

Представники:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

Суть спору: позивач Товариство з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГО СИСТЕМИ звернувся до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Енергооснова про стягнення 37484,10грн. заборгованості за поставлений товар, в т.ч.: 31697,39грн. основного боргу та 5786,71грн. пені за договором поставки №04/01 від 04.01.2016р.

В обґрунтування посилається на невиконання відповідачем умов договору поставки№04/01 від 04.01.2016р., щодо повного та своєчасного розрахунку.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 21.11.2017р. було порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 18.12.2017р.

15.12.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ГПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п. 9 п. 1 Розділу XI Перехідних Положень ГПК України в новій редакції справи у судах першої інстанції та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ГПК України.

Відповідно до частини першої, п'ятої статті 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального та спрощеного).

Ухвалою суду від 18.12.17р. суд постановив розглядати справу за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі.

Представник позивача в призначене судове засідання не прибув.

Представник відповідача в призначене судове засідання також не прибув. Ухвали суду від 21.11.2017р. та від 18.12.2017р., які були направлені рекомендованим листом на адресу (43026, АДРЕСА_1) повернуті з відміткою відділення поштового звязку «за незапитом».

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю Енергооснова: 43026, АДРЕСА_1, отже суд направив ухвалу від 21.11.2017р. та від 18.12.2017р. за місцем державної реєстрації останнього.

Згідно приписів п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2010р. № 01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

04.01.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГО СИСТЕМИ» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергооснова» (покупець) було укладено договір поставки № 04/01 (а.с.6-9).

Відповідно до п.1.1. договору, постачальник зобов'язався поставляти вугілля передавати у власність, а Покупець приймати та оплачувати товар (вугілля в асортименті для побутових потреб ( категорія за ДК 016-97-05.10.1), загальна кількість, асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна вартість якого визначається Сторонами у видаткових накладних.

Згідно п. 1.2., 1.3. договору, видаткові накладні підписуються Сторонами та скріплюються печатками Сторін, з зазначенням в них Загальної кількості Товару, асортименту Товару, одиниці виміру, ціни за одиницю виміру та загальної ціни Товару, умов поставки та оплати Товару. Якість Товару повинна відповідати вимогам державних стандартів або технічних умов, що діють на території України та підтверджуватись сертифікатом (паспортом) відповідності (якості) підприємства виготовлювача Товару.

Пунктом 3.3 договору сторони погодили, що оплата в розмірі 60% (шістдесят відсотків) від загальної вартості на поставку конкретної партії Товару - попередня оплата, решта 40% (сорок відсотків) - в термін 2-х (двох) банківських днів по факту отримання товару, на підставі рахунку-фактури, згідно пунктів 2.4 та 2.5 Даного Договору та видаткової

накладної, яка підтверджує відвантаження товару.

Згідно п.4.5. договору претензії по якості та кількості Товару розглядаються на протязі 3-х календарних днів з моменту їх отримання.

Відповідно до п.7.3 договору у випадку прострочки попередньої оплати та остаточного розрахунку за партію Товару, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості партії Товару, що вказана в Специфікації на поставку конкретної партії Товару, за кожний день прострочки. Сплата пені не звільняє Покупця від виконання зобовязань по оплаті.

На виконання умов Договору, 29.02.2016р. Позивач передав у власність Відповідача товар на загальну - суму 123700,50 грн., що підтверджено видатковою накладною №66 (а.с.10).

29 лютого 2016 року покупець отримав товар на підстав Акту № 04/01 приймання-передачі вугільної продукції від 29.02.2016р. до Договору № 04/01 від 04.01.2016 року у обсязі 69,3 тонни (а.с.11).

Крім цього, у відповідності до Акту надання послуг № 65 від 01 березня 2016 року Покупець прийняв від Постачальника послуги з вивантаження вугілля з вагонів, навантаження на автомашини та закриття люків на загальну суму 2 242,33 грн. з ПДВ.

За отриманий товар Відповідач за вказаний період перерахував на рахунок Позивача кошти в сумі 94244,94 грн., що підтверджено банківськими виписками, актом звіряння взаємних розрахунків, фінансовим звітом (баланс на 30.09.2017р.) (а.с.14-15, 18, 36, 51-52).

Позивач 09.10.2017р. на адресу відповідача надсилав претензію щодо невиконання умов договору, яка останнім залишена без відповіді та задоволення. (а.с. 16-17).

Згідно ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Відповідно до абз. 4 п. 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/928/2012 від 17.07.2012р. підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідно до ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

На день розгляду справи заборгованість становить 31697,39грн.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, ст.11 Цивільного кодексу України обовязки субєктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, непередбачених законом, але таких які йому не суперечать.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ст.173 ГК України та ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

У відповідності до ст.173 ГК України та ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобовязання. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобовязання. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи зазначене, позовна вимога про стягнення з відповідача 31697,39грн. основної заборгованості, підставна та підлягає до задоволення.

Між тим, позивач просив стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В силу п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Нарахована позивачем пеня на підставі п.7.3 договору в розмірі 5786,71грн. за період з 01.03.2016р. по 31.08.2016р. в розмірі 5786,71грн. підлягає до задоволення.

Згідно ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість , достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані стороною докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлена позивачем вимога щодо стягнення з відповідача підтверджена матеріалами справи, відповідачем не спростована підлягає до задоволення в сумі в сумі 37484,10грн. заборгованості за поставлений товар, в т.ч.: 31697,39грн. основного боргу та 5786,71грн. пені.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00грн. відповідно до ст. 129 ГПК України слід покласти на нього.

Керуючись ст.ст. 74, 86, 129, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

ухвалив:

1.Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Енергооснова (43026, АДРЕСА_2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГО СИСТЕМИ (90400, Закарпатська обл., м.Хуст, вул.Сливова,48, ) 37484,10грн. заборгованості за поставлений товар, в т.ч.: 31697,39грн. основного боргу, 5786,71грн. пені та 1600,00грн. в повернення витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Рівненського апеляційного господарського суду.

Повний текст

рішення складено

17.01.2018р.

Суддя В. М. Дем`як