ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" січня 2018 р. Справа № 5004/786/11

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., при секретарі судового засідання Хомич О.В., за участю представників:

від заявника (боржника) - ВАТ «Старовижівська родючість»: н/з,

від стягувача: ОСОБА_1: н/з,

від Старовижівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області: н/з,

розглянувши скаргу відкритого акціонерного товариства "Старовижівська родючість", смт. Стара Вижівка, Волинської області

на дії Старовижівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області

у справі № 5004/786/11

за позовом публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення ПАТ Промінвестбанк в м.Луцьку"

до відкритого акціонерного товариства "Старовижівська родючість"

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, підприємець ОСОБА_2

про звернення стягнення в сумі 475 594,84 грн. на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в:

рішенням господарського суду Волинської області від 14.06.2011р. у справі №5004/786/11 позов ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення ПАТ Промінвестбанк в м.Луцьку" задоволено: звернуто стягнення заборгованості в сумі 474 953грн. шляхом звернення стягнення на майно відкритого акціонерного товариства «Старовижівська родючість» згідно іпотечного договору р.№1390 від 21.12.2007 року, а саме: склад отрутохімікатів площею 2588,3 кв.м., який знаходиться за адресою: Волинська область, Старовижівський район, смт.Стара Вижівка, вул. Незалежності, 83 і належить на праві приватної власності ВАТ «Старовижівська родючість»; встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження; визначено початкову ціну реалізації предмета іпотеки за його вартістю, визначеною згідно з експертним висновком субєкта оціночної діяльності, що буде здійснений в процесі виконавчого провадження з виконання судового рішення; стягнуто з відкритого акціонерного товариства "Старовижівська родючість", смт.Стара Вижівка Старовижівського району, вул. Незалежності, 83, на користь публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення ПАТ Промінвестбанк в м.Луцьк", м.Луцьк, вул. Степана Бандери, 20, 4 749,53 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита та 236 грн. в повернення витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

11.08.2001р. на примусове виконання рішення господарського суду від 14.06.2011р. у справі №5004/786/11 видано наказ №5004/786/11-3.

04.10.2016р. Старовижівським РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виконання наказу господарського суду №5004/786/11-3 від 11.08.2011р.

Пунктом 2 постанови про відкриття виконавчого провадження визначено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк виконати його в примусовому порядку із стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, повязаних із провадженням виконавчих дій.

Ухвалою суду від 22.11.2017р. замінено стягувача у виконавчому провадженні №52447795 з ПАТ «Промінвестбанк» на ОСОБА_1

24.11.2017р. Старовижівським РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області у виконавчому провадженні №52447795 прийнято постанови: про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в розмірі 290,20 грн.; про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 47495,30 грн.

Також 24.11.2017р. Старовижівським РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з надходженням заяви стягувача.

05.12.2017 року відкрите акціонерне товариство "Старовижівська родючість" звернулося до господарського суду із скаргою б/н від 01.12.2017р. на дії Старовижівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області по справі № 5004/786/11, в якій просить визнати незаконними дії Старовижівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області щодо винесення постанови від 24.11.2017р. про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 47495,30 грн.; скасувати постанову від 24.11.2017р. про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 47495,30 грн.

На обґрунтування скарги ВАТ «Старовижівська родючість» посилається на те, що дії Старовижівського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області та постанова від 24.11.2017р. не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження»; зазначає, що, зважаючи на рішення господарського суду від 14.06.2011р. у справі №5004/786/11, згідно з яким заборгованість ВАТ «Старовижівська родючість» перед ПАТ «Промінвестбанк» стягнуто шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, боржник не міг виконати це рішення добровільно, оскільки стягнення на предмет іпотеки здійснюється органами державної виконавчої служби в певному порядку, встановленому Законами України «Про виконавче провадження», «Про іпотеку».

Стягувач, боржник, субєкт оскарження в судове засідання не зявились. Про судовий розгляд скарги повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень суду.

Старовижівське РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області надіслало до суду заперечення №4633 від 28.12.2017р., в яких просить скаргу відхилити, та заяву про розгляд скарги без участі представника ВДВС.

Письмові пояснення на скаргу подано також новим стягувачем ОСОБА_1, в яких новий стягувач вважає дії Старовижівського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області щодо стягнення виконавчого збору з боржника також незаконними.

Відповідно до ч.2 ст.342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку про те, що скарга ВАТ "Старовижівська родючість" підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 та п. 9 ч. 3 ст.129 Конституції України одним із основних принципів судочинства є обовязковість рішень суду, тому судові акти є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч.1 ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 339 ГПК України надано право учасникам виконавчого провадження на оскарження дій та бездіяльності органів державної виконавчої служби.

Органи державної виконавчої служби здійснюють виконавче провадження в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Водночас, відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як зазначено в п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року за №1404-VIII, рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду №5004/786/11-3 від 11.08.2011р. було відкрито 04.10.2016р., тобто в період дії Закону України «Про виконавче провадження» №2677 від 04.11.2010р.

Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII визначено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у виконавчому провадженні №52447795 прийнято 24.11.2017р., тобто в період дії Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016р.

Як на правову підставу стягнення виконавчого збору Старовижівський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області послався, зокрема, на ст.ст.27, 40 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною 3 ст.40 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною девятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року за №1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2)звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3)вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно із ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII основними підставами стягнення з боржника виконавчого збору є проведення органами державної виконавчої служби дій з примусового виконання рішення суду.

Згідно із ч. 2 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII передбачено, що розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у визначеній черговості та, зокрема, у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми.

Таким чином, системний аналіз вищенаведених положень законодавства дає підстави дійти висновку про те, що умовою стягнення органами державної виконавчої служби виконавчого збору є фактично стягнуті в примусовому порядку з боржника суми, тобто у разі виконання судового рішення протягом усього періоду виконавчого провадження, іншим способом ніж примусове стягнення, виконавчий збір не повинен стягуватися.

Однак, Старовижівським районним відділом ДВС ГТУЮ у Волинській області в межах виконавчого провадження №52447795 не стягувались кошти з боржника, оскільки стягувач звернувся до відділу із заявою про повернення виконавчого документа. Жодних доказів, які б свідчили про примусове стягнення коштів з боржника в межах виконавчого провадження №52447795, відділом ДВС суду не подано.

У відповідності із ч.ч.1, 2 ст.343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин, постанова Старовижівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області про стягнення виконавчого збору від 24.11.2017р. не відповідає приписам ст.ст. 10, 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII.

Керуючись ст.ст.1, 10, 27 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року №1404-VIII, п.п. 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року за №1404-VIII, ст.ст. 234, 235, 339-345 ухвала Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в :

1. Скаргу ВАТ «Старовижівська родючість» на дії Старовижівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області задовольнити.

2. Визнати незаконними дії Старовижівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області щодо винесення постанови від 24.11.2017р. про стягнення з ВАТ «Старовижівська родючість» виконавчого збору в розмірі 47495,30 грн.

3. Скасувати постанову від 24.11.2017р. про стягнення з ВАТ «Старовижівська родючість» виконавчого збору в розмірі 47495,30 грн.

Відповідно до ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її проголошення (ст.ст.256, 257 ГПК України).

Суддя І. О. Якушева