ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2018 справа № 905/2742/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: судді: при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: прокурор: від позивача 1: від позивача 2: від відповідача 1: від відповідача 2:ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4, не зявився; не зявились; не зявились; не зявились; не зявились;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника прокурора Донецької області, м. Маріуполь Донецької області
на ухвалу господарського суду Донецької області
від29.11.2017 (повний текст підписано 29.11.2017)
у справі№ 905/2742/17 (суддя Н.В. Величко)
за позовом до Заступника прокурора Донецької області, м.Маріуполь Донецької області, в інтересах держави в особі: 1.Кабінету Міністрів України, м. Київ 2.Міністерства аграрної політики та продовольства України, м.Київ 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Корніоло ОСОБА_5", м. Київ 2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Креско Лоял Трейдінг", м. Київ
провитребування об'єктів нерухомого майна із чужого незаконного володіння на користь держави, визнання недійсним договору іпотеки ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява № 05/1-1567вих-17 від 16.11.2017 р. заступника прокурора Донецької області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства аграрної політики та продовольства України до Товариства з обмеженою відповідальністю Корніоло ОСОБА_5 та Товариства з обмеженою відповідальністю Креско Лоял Трейдінг про витребування обєктів нерухомого майна Кальчицький елеватор, дільниця №1, розташована за адресою: Донецька область, Володарський район, с. Кальчик, вул. Елеваторна, буд. 1, із чужого незаконного володіння на користь держави; визнання недійсним договору іпотеки від 28.04.2015 р. № 951.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 29.11.2017 р. по справі №905/2742/17 позовну заяву № 05/1-1567вих-17 від 16.11.2017р. разом з додатками повернуто заступнику прокурора Донецької області.

Господарський суд прийшов до висновку, що оскільки позивачем заявлено дві самостійні вимоги: 1) витребування обєкта нерухомого майна Кальчицький елеватор, дільниця №1, розташована за адресою: Донецька область, Володарський район, с. Кальчик, вул. Елеваторна, буд. 1, із чужого незаконного володіння на користь держави на підставі ст.ст. 317, 319, 330, 346, 387, 388 Цивільного кодексу України; 2) визнання недійсним договору іпотеки від 28.04.2015 р. № 951 на підставі положень Закону України Про іпотеку та Закону України Про перелік обєктів права державної власності, що не підлягають приватизації, Закону України Про введення мораторію на примусову реалізацію майна, об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору. Нормативно ухвала обґрунтована ст. 58, п.5 ч.1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України в редакції до 15.12.2017 р.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, заступник прокурора Донецької області звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження та з апеляційною скаргою в якій просить ухвалу по справі скасувати, та передати справу на розгляд до господарського суду по суті.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається, що позовні вимоги про витребування на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з володіння ТОВ «Корніоло ОСОБА_6» обєкту нерухомого майна «Кальчицький елеватор» дільниця № 1 та визнання недійсним іпотечного договору від 28.04.2015 р. № 951 укладеного між ТОВ «Корніоло ОСОБА_6» та ТОВ «Креско Лоял Трейдінг» щодо того ж обєкту нерухомості, випливають з одних правових підстав незаконність вибуття з державної власності майна Кальчицького елеватору, нерозривно повязані між собою та спрямовані на захист законних прав та інтересів держави, у звязку з чим необхідно витребувати вказане майно із незаконного володіння. Проте знаходження майна під забороною на відчуження ( підстава договір іпотеки від 28.04.2015 р. № 951) унеможливлює здійснити у повному обсязі захист інтересів держави шляхом повернення майна.

15.12.2017 р. набула чинність нова редакція Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до підпункту 11 частини 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу у новій редакції заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 20.12.2017 р. поновлено заступнику прокурора Донецької області пропущений процесуальний строк на звернення з апеляційною скаргою та відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою. Цією ж ухвалою встановлено сторонам строк на подання відзиву на апеляційну скаргу до 05.01.2018 р.

Відзиви на апеляційну скаргу від сторін не надійшли.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 04.01.2018р. призначено розгляд апеляційної скарги по суті на 11.01.2018 р.

У звязку з перебуванням на день розгляду скарги члена судової колегії судді Гези Т.Д. на лікарняному, враховуючи сплив строку розгляду апеляційної скарги згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів визначено наступний склад колегії: головуючий суддя Склярук О.І., судді Будко Н.В., Мартюхіна Н.О.

В судове засідання представники сторін не зявилися. Про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Явка сторін не визнавалася обовязковою

Згідно ст.271 ГПК України, в редакції після 15.12.2017 р, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Апеляційні скарги на ухвалу суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1,5,6,8,9,12,18,31,32,33,34 частини першої статті 255 цього Кодексу розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Апеляційні скарги на ухвалу суду першої інстанції розглядаються протягом 30 днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження по справі. ( ст.273 ГПК України.)

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів вимог апеляційної скарги.

Дослідивши обставини справи, апеляційну скаргу в межах доводів і вимог апеляційної скарги, судова колегія зазначає наступне.

На час прийняття ухвали, яка оскаржується, діяв Господарський процесуальний кодекс України в редакції до 15.12.2017 р., яким, зокрема, у розділі VІІІ визначалися загальні вимоги до процесу подання позовної заяви .

Відповідно до статті 58 ГПК України ( в редакції до 15.12.2017 р.) в одній позовній заяві може бути обєднані декілька позовних вимог, звязаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Однорідними позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або аналогічних підстав і водночас повязані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів. Якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву з посиланням на ст. 58, п. 5. ч. 1 ст. 63 ГПК України ( Постанова пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції)

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивачем заявлено дві самостійні вимоги:

1) витребування обєкта нерухомого майна Кальчицький елеватор, дільниця №1, розташована за адресою: Донецька область, Володарський район, с. Кальчик, вул. Елеваторна, буд. 1, із чужого незаконного володіння на користь держави;

2)визнання недійсним договору іпотеки від 28.04.2015 р. № 951

Свої позовні вимоги прокурор обґрунтував тим, що цілісний майновий комплекс Кальчицький елеватор незаконно вибув з державної власності, а знаходження майна під забороною на відчуження (підстава договір іпотеки від 28.04.2015 р. № 951) унеможливлює здійснити у повному обсязі захист інтересів держави шляхом повернення майна.

З огляду на наведене судова колегія не може погодитися з висновками суду першої інстанції, що об'єднання вище зазначених позовних вимог, в даному випадку, буде перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа повинна бути передана на розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 271, 280 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області, м. Маріуполь, Донецької області на ухвалу господарського суду Донецької області від 29.11.2017 р. по справі № 905/2742/17 задовольнити.

Матеріали справи № 905/2742/17 повернути до господарського суду Донецької області для розгляду по суті.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 11.01.2018.

Головуючий О.І. Склярук

Судді: Н.В.Будко

ОСОБА_3