ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2018 року м. Дніпро Справа № 904/8092/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Кузнецова В.О., Науменко І.М.

секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг"

на рішення у господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2017 р.

( суддя Ліпинський О.В., повний текст рішення складено 13.11.2017 р. ) у справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця",

м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг",

м. Кривий Ріг

про стягнення плати за користування вагонами

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" звернулось з позовом до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про стягнення плати за користування вагонами у розмірі 2 357,88 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.02.2017 р. на станцію призначення Кривий Ріг Головний Придніпровської залізниці прибули вагони з вантажем на адресу ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", Залізницею повідомлено Відповідача про готовність подавання вагонів, у звязку з несвоєчасним забиранням вагонів ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", спірні вагони затримані станцією призначення, про що складено відповідні акти загальної форми ГУ-23, із зазначенням, що затримка вагонів відбулась з вини Відповідача.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що затримка вагонів сталося саме з вини Позивача в силу невиконання останнім вимог договору, у зв'язку з чим його вина у затримці вагонів відсутня.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2017 р. ( суддя Ліпинський О. В. ) у справі № 904/8092/17 позовні вимоги задоволено - стягнуто з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" 2357,88 грн. плату за користування вагонами, 1 600,00 грн. витрати по сплаті судового збору.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для нараховання Відповідачу плати за користування вагонами, оскільки факт затримки спірних вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці з вини Відповідача є доведеним.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" звернулося до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2017 р. по справі № 904/8092/17 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" посилається на те, що надані Позивачем документи, жодним чином не підтверджують наявності вини ПАТ «АМКР» у затримці спірних вагонів на підїздах до станції призначення, більш того, з наданих документів вбачається, що у Перевізника була практична можливість для забезпечення доставки спірних вагонів на колії станції призначення.

Відтак, на думку Скаржника, затримка спірних вагонів на коліях станцій призначення виникла з вини Залізниці ( Позивача ), що вказує на відсутність належним чином обґрунтованих підстав для стягнення з Відповідача на користь Позивача плати за користування вагонами.

Скаржник зазначає, що оскільки Позивач не довів належним чином вину Відповідача у затримці вагонів, відсутні підстави для нарахування плати за користування вагонами, як то передбачено п. 8 Правил зберігання вантажу, ст. 46 Статуту залізниць України, а отже неправомірно прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому Скаржник наголошує на тому, що Господарським судом Дніпропетровської області, залишено поза увагою, що впродовж двох годин, наданих ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», для організації приймання вантажу, що прибув на його адресу, керуючись Порядком дій працівників Криворізької дирекції залізничних перевезень та станції Кривий Ріг-Головний при затримці поїздів, після прибуття поїзда на станцію Кривий Ріг-Головний, представником підприємства, було повідомлено (оговорено/погоджено) з диспетчером ДНЦ-2 про готовність прийняти вагони з вантажем на підїзну колію підприємства о 03:00 год. - 17.02.2017 р.

У відзиві на апеляційну скаргу, Відповідач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки вважає, що рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, оскільки норми, передбачені ст. ст. 46, 119, 125 Статуту Залізниць України, пунктами 4, 6, 8, 12 Р. ІІ Правил користування вагонами та контейнерами, п. 3 Правил складання актів нормами Тарифного керівництва № 1, відповідно до умов Договору, на підставі актів загальної форми станції призначення, які є підставою для матеріальної відповідальності вантажовласника та в сукупності з іншими документальними доказами доводять вину Відповідача в затримці вагонів на коліях станції Кривий Ріг-Головний, з урахуванням витягів з Книг повідомлень ф. ГУ-2 було нараховано плату за користування вагонами. Позивач навів беззаперечні доводи, надав всі необхідні належні докази в обгрунтування своєї правової позиції, які свідчать про достатність фактичних та правових підстав для складання актів загальної форми, нарахування плати за користування вагонами. Позиція незгоди Відповідача з нарахованою сумою є такою, що не має під собою підгрунтя. Доводи, які відповідач наводить в апеляційній скарзі, спростовуються фактичними обставинами справи та відповідними документальними доказами.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача ОСОБА_1 у складі колегії суддів: Кузнецова В.О., Науменко І.М.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07.12.2017 р. у справі № 904/8092/17 апеляційну скаргу прийнято до розгляду. Розгляд справи призначено на 11.01.2018 р.

У судовому засіданні 11.01.2018 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 16.11.2012 р. між Державним підприємством "Придніпровська залізниця" ( правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ) ( далі Залізниця ) та Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" ( далі Власник колії ), укладений договір № ПР/М-12-1334/НЮдч про експлуатацію залізничної під'їзної колії Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", яка примикає до станції Кривий Ріг-Головний, Кривий Ріг, Батуринська, Новоблочна Придніпровської залізниці, відповідно до п. 1 якого, статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів залізничним транспортом України і на умовах цієї угоди експлуатуються під'їзні колії, які належать Власнику, що примикає: до станції Кривий Ріг Головний: у парній горловині через стрілку № 54. Межею підїзної колії є вихідний сигнал "Чс" станції Кривий Ріг-Головний; до станції Кривий Ріг: в непарній горловині через стрілку № 49. Межею підїзної колії є ізостик, який розташований на відстані 38 м від вістря стрілки № 49 у напрямку стрілки № 51; до станції Батуринська: у парній горловині через стрілку № 4. Межею підїзної колії є граничний стовпчик стрілочного переводу № 4 станції Батуринська; до станції Новоблочна: стрілкою № 11 до колії № 3 станції. Межами є: зі сторони станції Новобункрена власника вхідний сигнал "Нн", що знаходиться на 11 км ПК-6 перегону Новобункерна Новоблочна; зі сторони станції Східно-Прийомовідправна власника вхідний сигнал "Нв", що знаходиться на 10 км перегону Східно-Прийомовіправна-Новоблочна. Підїзна колія обслуговується локомотивами власника колії. Розгорнута довжина підїзної колії складає 854 667 погонних метрів. У межах смуги відведення підїзною колією і спорудами власника колії зайнято ділянку землі площею 19 700 кв. м. ( п. п. 2, 3 договору).

Згідно з п. 6 договору вагони для підїзної колії з металобрухтом передаються зі станції Кривий Ріг на одну із колій станції Промислова власника колії.

Здавання вагонів на під'їзну колію здійснюється за інтервалами: на станцію Східна-Прийомовідправна 2,0 години; на станцію Промислова 1,0 година; на станцію Новобункерна - 4,0 години.

Подача двох составів підряд з однорідним вантажем (вугілля, вапняк, кокс, обкотиші) на одну промислову станцію не допускається. Подача вагонів з аглорудою і порожніх на піввагонів будь-якої форми власності виконуються поза інтервалом ( п. 5 договору ).

Про готовність вагонів до забирання прийомоздавальник Власник колії у письмовому вигляді повідомляє прийомоздавальника Залізниці врученням відомостей на здачу вагонів з підїзної колії ( п. 8 договору ).

Забирання усіх вагонів з приймально-здавальних колій Власника колії локомотивом Залізниці здійснюється не пізніше ніж через 4,0 години після закінчення приймально-здавальних операцій ( п. 12 договору ).

При укладанні договору сторони домовились, що Власник колії сплачує Залізниці плату: за подачу, забирання вагонів згідно з Тарифним керівництвом № 1 ( Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги ); за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними в Тарифному керівництві № 1 ( Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги ); інші збори і плати за додаткові роботи і послуги, що виконує Залізниця для власника колії згідно з діючими нормативно-правовими актами.

Власник колії відшкодовує залізниці витрати на утримання смуги відведення в розмірі 29 550 грн. 00 коп. за рік без ПДВ. Списання здійснюється розрахунковим підрозділом Залізниці з особового рахунку Власника колії. За наступний рік збір стягується одноразово у першій декаді січня.

Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України з урахуванням оголошених Укрзалізницею коефіцієнтів шляхом здійснення попередньої оплати через розрахунковий підрозділ залізниці ( п. 16 договору ).

У п. 21 договору сторони визначили, що договір укладено на п'ять років - з 17.11.2012 р. по 16.11.2017 р. включно.

15.12.2015 р. сторони уклали додаткову угоду № 6/7 до договору № ПР/М-12-1334/НЮдч від 16.11.2012 р., відповідно до якої сторонами договору були визначені: Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" та Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" ( а. с. 24, 25 ).

17.02.2017 р. на станцію Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці на адресу ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" прибув поїзд № 4671-574-4670 у складі 55 вагонів з вантажем вапняк для флюсування.

Прийомоздавальник залізниці Богданова 17.02.17 о 02:30 год. по т. 30-53 повідомила Відповідача про надходження на його адресу вагонів з вантажем та готовність подавання їх на підїзну колію для вивантаження 17.02.2017 р. о 4:30 год. Повідмлення прийняв вантажний диспетчер відповідача ОСОБА_2. Про передачу повідомлення зроблено відповідний запис № 521 у Книзі повідомлень про час подання вагонів під навантаження або вивантаження ( форма ГУ-2 ).

Оскільки Відповідачем було повідомлено про неможливість вчасного забирання вагонів на свою підїзну колію, з моменту запланованого часу подачі вагонів було складено акт загальної форми №1199 від 17.02.2017 р., у якому зазначено, що вагони затримані на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, час початку затримки вагонів 17.02.2017 р. 4:30 год. Представник відповідача ОСОБА_3 зазначений акт підписав без зауважень.

Затримка тривала до 17.02.2017 р. 08:15 год. Про закінчення затримки було складено акт загальної форми № 1202 від 17.02.2017 р., який представник відповідача ОСОБА_4 підписала із зауваженням, що затримка сталась не з вини вантажоодержувача.

Відповідно до актів загальної форми № 1199 від 17.02.2017 р., №1202 від 17.02.2017 р. вагони поїзда № 4671-574-4670 простоювали на коліях станції з вини Відповідача протягом 3 год. 45 хв.

Також, 17.02.2017 на станцію Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці на адресу ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг прибув поїзд № 4671-578-4670 у складі 54 вагонів з вантажем „вапняк для флюсування.

Прийомоздавальник залізниці Богданова 17.02.2017 р. о 3:00 год. по т. 30-53 повідомила Відповідача про надходження на його адресу вагонів з вантажем та готовність подавання їх на підїзну колію для вивантаження о 5:00 год. Повідомлення прийняв вантажний диспетчер відповідача ОСОБА_2. Про передачу повідомлення зроблено відповідний запис № 523 у Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження ( форма ГУ-2 ).

Оскільки Відповідачем було повідомлено про неможливість вчасного забирання вагонів на свою підїзну колію, з моменту запланованого часу подачі вагонів було складено акт загальної форми № 1200 від 17.02.2017 р., у якому зазначено, що вагони затримані на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта, час початку затримки вагонів 17.02.2017 р. 5:00 год. Представник відповідача ОСОБА_3 цей акт підписала без зауважень.

Затримка тривала до 17.02.2017 р. 9:50 год. Про закінчення затримки було складено акт загальної форми № 1214 від 17.02.2017 р., який представник відповідача ОСОБА_5 підписала зауваженням, що затримка сталась не з вини вантажоодержувача.

Відповідно до актів загальної форми № 1200 від 17.02.2017 р., № 1214 від 17.02.2017 р. вагони поїзда № 4671-578-4670 простоювали на коліях станції з вини Відповідача протягом 4 год. 50 хв.

За весь час затримки вагонів на станції Кривий Ріг Головний з вини Вантажовласника було нараховано Позивачем плату за користування спірними вагонами за відомостями форми ГУ-46: № № 19029117, 20029118, 20029119, 21029139, 21029140, 21029144, 22029153, 22029155, 22029159, 22029161, 22029163, 23029170, 27029196, 27029197, 27029198, 27029200, 27029201, 27029207, 01039209, 01039212, 01039215 в сумі 2 357,88 грн. Вищевказані відомості плати за користування вагонами відповідальними працівниками ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" підписані із запереченнями проти сплати нарахованої суми по причині відсутності вини підприємства.

Спір у справі, що переглядається, виник у зв'язку з відмовою ПАТ "АМКР" сплатити нараховані йому Залізницею плату за користування вагонами.

Відповідач наголошує на тому, що надані Позивачем документи, жодним чином не підтверджують наявності вини ПАТ «АМКР» у затримці спірних вагонів на підїздах до станції призначення, більш того, з наданих документів вбачається, що у Перевізника була практична можливість для забезпечення доставки спірних вагонів на колії станції призначення. ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" зазначає, що оскільки Позивач не довів належним чином вину Відповідача у затримці вагонів, відсутні підстави для нарахування плати за користування вагонами, як то передбачено п. 8 Правил зберігання вантажу, ст. 46 Статуту залізниць України

Дійшовши висновку, про доведеність факту затримки спірних вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці з вини Відповідача, який несвоєчасно забирав вагони на станції призначення, що привело до їх скупчення в очікуванні подачі під вантажні операції. При цьому, Позивач у встановленому порядку повідомив Відповідача про надходження вантажів на його адресу та час подавання вагонів з вантажем на залізничну підїзну колію Відповідача; проте, Відповідачем подані вагони не були вчасно забрані на свою підїзну колію; час затримки вагонів у встановленому порядку зафіксовано актами загальної форми, плата за користування вагонами, її розмір зазначено у відповідних відомостях форми ГУ-46 - місцевий господарський суд, задовольнив вимоги Позивача.

Апеляційний господарський суд вважає такий висновок місцевого господарського суду обґрунтованим у звязку з наступним.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 307 ГК України, які кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 908 та ст. 920 ЦК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобовязань.

Відповідно до ст. 46 Статуту залізниць України одержувач зобовязаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами; вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби; цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача; за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Ст. 71 Статуту залізниць України визначено взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних підїзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній підїзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Згідно ст. 119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної підїзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Порожні власні або орендовані вагони, які перевозяться за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, відповідно до п. 6.4 Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів, мають статус "вантажу", що залізниця зобовязана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обовязки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обовязок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці.

Відповідно до п. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи, які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами, включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Згідно з п. 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 25.02.1999 р. № 113, облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі памяток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, актів загальної форми ГУ-23.

П. 4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами передбачено, що відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися начальником станції і вантажовласника щоденно або в періоди предявлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобовязаний підписати відомість із зауваженнями.

Відповідно до п. 6 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

За приписами п. 8 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Згідно п. 9 розділу ІІІ Правил про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

П. 10 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим звязком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Відповідно до п. 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника; час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що станцією Кривий Ріг Головний були оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23, відповідно до Тарифного керівництва № 1 ( затверджене наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 р. № 317, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 р. за № 340/16356 ) розрахована плата за користування спірними вагонами за Відомостями форми ГУ-46 № № № №19029117, 20029118, 20029119, 21029139, 21029140, 21029144, 22029153, 22029155, 22029159, 22029161, 22029163, 23029170, 27029196, 27029197, 27029198, 27029200, 27029201, 27029207, 01039209, 01039212, 01039215 у загальній сумі 2 357,88 грн.

Здійснивши перевірку розрахунків наданих Позивачем, місцевий господарський суд дійшов до правильного висновку про їх обґрунтованість.

Отже, з урахуванням наведених правових положень та встановлених судом обставин справи, колегія суддів здійснивши перевірку наданих регіональною філією "Придніпровська залізниця" розрахунків, дійшла висновку про правомірність нарахування залізницею плати за користування вагонами у зазначеному розмірі.

Заперечення Скаржника щодо недоведеності того факту, що затримка вагонів відбулась саме з вини комбінату, суд апеляційної інстанції визнає безпідставним з огляду на їх спростування встановленими судом першої інстанції обставинами справи.

Так, приписами п.п. 14.2.1 п. 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 31.08.2005 р. № 507 передбачено, що приймання поїздів на станцію має проводитись на вільні колії, які призначені для цього технічно-розпорядчим актом станції (ТРА станції). Крім того, відповідно до п. 16.4 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 р. № 411, черговий по станції зобов'язаний забезпечити наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів.

Отже, на станції призначення окрім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів, в т. ч. поїздів Відповідача, його контрагентів.

Посилання Відповідача на те, що після прибуття поїздів на станцію Кривий Ріг-Головний, представником підприємства, було повідомлено (оговорено/погоджено) з диспетчером ДНЦ-2 про готовність прийняти вагони поїзду №4671-574-4670 з вантажем на підїзну колію підприємства 17.02.17 о 3:00 год., що на його думку підтверджується даними Книги реєстрації повідомлень про прибуття на адресу ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг, обгрунтовано відхилено місцевим судом, оскільки Відповідачем не надано належних доказів повідомлення Позивача про готовність прийняття спірних вагонів раніше строку.

Враховуючи викладене колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанцій про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на правомірність нарахування Регіональною філією ПАТ "Укрзалізниця" "Придніпровська залізниця" плати за користування вагонами внаслідок затримки вагонів на коліях станції призначення саме з вини Відповідача.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

В рішенні Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010 р. зазначається що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Приймаючи до уваги приписи чинного законодавства та встановлені обставини справи, судова колегія вважає правомірним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, а доводи викладені в апеляційній скарзі колегія суддів вважає непереконливими та такими, що не відповідають приписам законодавства та спростовуються встановленим судом першої інстанції обставинами справи.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 270, 273 , 275 285, 287 ГПК України Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2017 р. у справі № 904/8092/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню у звязку із малозначною справою, крім випадків передбачених ч. 2 п. 3 ст. 287 ГПК України.

Постанова складена у повному обсязі 12.01.2018 року

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.М. Науменко