ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2018 р. Справа № 907/573/17

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Матущака О.І.

суддів Бойко С.М.

Мирутенка О.Л.

за участю секретаря судового засідання: Кострик К.І.

за участю представників сторін від:

позивачів: Олійник Р.Б. - адвокат згідно ордеру серії ЗР №5042;

відповідача: Глагола Г.П. - за довіреністю б/н від 05.01.2018 р.

третіх осіб: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Червона гора", с. Лавки Мукачівського району Закарпатської області

на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 09.11.2017 р. про забезпечення позову

за позовом ОСОБА_4, м. Мукачево Закарпатської області

ОСОБА_5 м.Мукачево Закарпатської області

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Червона гора" с. Лавки Мукачівського району

за участю третіх осіб, які не заявляють

самостійних вимог на предмет спору

на стороні відповідача: ОСОБА_6 м. Ужгород

ОСОБА_7 м. Мукачево ОСОБА_8 с. Бобовище Мукачівського району Закарпатської області

ОСОБА_9 м. Мукачево ОСОБА_10 м. Мукачево ОСОБА_11 м. Мукачево

ОСОБА_12 с. Лохово Мукачівського району Закарпатської області

ОСОБА_13 с. Лохово Мукачівського району Закарпатської області

ОСОБА_14 с. Лохово Мукачівського району Закарпатської області

ОСОБА_15 с. Лохово Мукачівського району Закарпатської області

ОСОБА_16 с. Череївці Мукачівського району Закарпатської області

ОСОБА_17 м. Мукачево

ОСОБА_18 м. Мукачево ОСОБА_19 с. Барбово Мукачівського району Закарпатської області

ОСОБА_20 м. Мукачево

ОСОБА_21 м. Мукачево

ОСОБА_22 м. Мукачево ОСОБА_23

м. Мукачево

ОСОБА_24 м. Мукачево

ОСОБА_25 с. Череївці Мукачівського району Закарпатської області

ОСОБА_26 с. Череївці Мукачівського району Закарпатської області

ОСОБА_27 м. Мукачево

ОСОБА_28 м. Мукачево

ОСОБА_16 с. Микулівці Мукачівського району Закарпатської області

ОСОБА_29 м. Мукачево ОСОБА_30 м. Мукачево

ОСОБА_31 с. Лохово Мукачівського району Закарпатської області

ОСОБА_32 м. Мукачево ОСОБА_33 с. Лохово Мукачівського району Закарпатської області

ОСОБА_34 с. Лохово Мукачівського району Закарпатської області

ОСОБА_35 м. Мукачево

ОСОБА_36 м. Мукачево

ОСОБА_37 м. Мукачево

ОСОБА_38 м. Мукачево ОСОБА_39 м. Мукачево ОСОБА_40 с. Ключарки Мукачівського району Закарпатської області

ОСОБА_41 м. Мукачево

ОСОБА_42 с. Куштановиця Мукачівського району Закарпатської області

ОСОБА_43 с. Куштановиця Мукачівського району Закарпатської області

ОСОБА_44 с. Лавки Мукачівського району Закарпатської області

ОСОБА_45 с. Лавки Мукачівського району Закарпатської області

ОСОБА_46 с. Грибівці Мукачівського району Закарпатської області

ОСОБА_47 с. Лавки Мукачівського району Закарпатської області

ОСОБА_48 с. Лавки Мукачівського району Закарпатської області

ОСОБА_49 с. Лохово Мукачівського району Закарпатської області

ОСОБА_50 с. Лохово Мукачівського району Закарпатської області

про визнання рішення загальних зборів учасників ТОВ "Червона гора", оформлені протоколом №10 від 21.07.2016 р., недійсним з моменту його прийняття, визнання недійсними зміни до статуту ТОВ "Червона гора", які здійснені на підставі рішення загальних зборів учасників, затверджених протоколом №10 від 21.07.2016 р.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 09.11.2017 р. (суддя О.Ф. Ремецькі) у справі №907/573/17 заяву ОСОБА_51 про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено. Заборонено ТОВ "Червона гора" відчужувати належне йому нерухоме майно у будь-який спосіб, а також укладати будь-які правочини, що можуть бути підставою для відчуження нерухомого майна товариства.

Ухвала суду мотивована тим, що відповідний захід забезпечення позову є лише тимчасове обмеження на відчуження належного відповідачу нерухомого майна у будь-який спосіб, а також укладати правочини, які можуть бути підставою для відчуження нерухомого майна, в той же час, чітко спрямований на забезпечення права сторони на захист, з чого вбачається пов'язаність заходів забезпечення позову з предметом позовної вимоги.

ТОВ «Червона гора» подано апеляційну скаргу на зазначену ухвалу суду, в якій просить скасувати ухвалу про забезпечення позову. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмету та не повинні порушувати прав інших учасників (акціонерів) юридичної особи. Крім цього, зазначає, що відповідно до постанови пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» не допускається прийняття ухвал, зокрема, щодо накладення арешту на майно.

Позивачами подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Свої заперечення обґрунтовують тим, що застосовані судом першої інстанції заходи забезпечення позову є спів мірними із заявленими позивачем вимогами. Крім цього, стверджують, що обмеження можливості ТОВ «Червона гора» відчужувати власне майно до вирішення спору по суті не призводить незворотних наслідків та не блокує господарську діяльність товариства.

Відповідачем подано клопотання б/н від 20.12.2017 р. про долучення додаткових документів, а саме: протоколи загальних зборів учасників №12, 13, 14 від 14.11.2017 р., від 21.11.2017 р., від 28.11.2017 р. відповідно.

У поданому клопотанні апелянт зазначає, що долучені протоколи загальних зборів учасників підтверджують те, що рішення про відчуження нерухомого та рухомого майна товариством не приймалось.

Щодо зазначеного клопотання, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції перевіряє законність прийнятого судом першої інстанції рішення саме на момент його прийняття. Натомість подані додаткові докази апелянтом, а саме: протоколи рішень загальних зборів прийняті після прийняття оскаржуваної ухвали, а отже, не можуть мати юридичного значення при перегляді ухвали про забезпечення позову.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено судом апеляційної інстанції, до господарського суду Закарпатської області подано позовну заяву про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ «Червона гора», оформлені протоколом №10 від 21.07.2016 р., недійсним з моменту його прийняття, визнання недійсними зміни до статуту ТОВ «Червона гора», які здійснені на підставі рішення загальних зборів учасників, затверджених протоколом №10 від 21.07.2016 р.

Підставою позовних вимог позивачі вказують, що 14.07.2016 р. на проведених загальних зборах учасників товариства, оформлених протоколом від 21.07.2016 р. № 10, було прийнято рішення, зокрема про зміну розміру вкладів учасників у статутному капіталі товариства та внесено зміни до статуту товариства шляхом зменшення статутного капіталу у порушення вимог ст. 116 Цивільного кодексу України та ст. 10 Закону України «Про господарські товариства». Крім цього, позивачі зазначають, що останні не були повідомлені про призначення, час і місце проведення загальних зборів, що порушує їх права як учасників товариства на участь в управлінні товариством та у підтвердження чого подали нотаріально завірені заяви (пояснення) учасників товариства ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_52

В подальшому 07.11.2017 р. на адресу суду від позивача-1 у справі - ОСОБА_4 в порядку вимог ст.ст. 66, 67 ГПК України надійшла заява про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Червона гора» , с. Лавки Мукачівського району відчужувати належне йому нерухоме майно у будь-який спосіб, а також укладати правочини, які можуть бути підставою для відчуження нерухомого майна.

В обґрунтування поданої заяви позивач 1 вказує на те, що ТОВ «Червона гора» у особі директора ОСОБА_53 після порушення провадження у даній справі скликано позачергові загальні збори учасників на 14.11.2017 р.. До порядку денного позачергових зборів внесено питання про відчуження майна ТОВ «Червона гора».

Враховуючи те, що суд апеляційної інстанції перевіряє законність ухвали на момент її прийняття, відповідно застосовувати необхідно Господарський процесуальний кодекс України в редакції, яка діяла на момент прийняття оскаржуваної ухвали.

Так, відповідно до ст.ст. 66, 67 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Предметом спору у даній справі є судовий спір відносно неправомірності прийняття рішень загальних зборів учасників товариства, та, як наслідок, визнання недійсними змін до статуту ТОВ «Червона гора»

При цьому, задоволення даного позову буде мати наслідком недійсність оскаржуваних рішень загальних зборів та установчих документів з моменту їх прийняття, тобто вони не будуть вважатися чинними і на момент проведення зборів учасників, які заплановані на 14.11.2017 р.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що у позивача-1 є всі підстави вважати, що у разі, якщо зборами учасників товариства до закінчення розгляду даної справи буде прийнято рішення про відчуження майна та набрання такого рішення законної сили, права позивачів на участь в управлінні товариством, зокрема щодо впливу на прийняття рішень зборами учасників, особливо з такого важливого питання, як відчуження майна товариства, будуть порушені, і відновлення таких прав внаслідок виконання судового рішення по цій справі буде неможливим або суттєво утрудненим.

Необхідно зазначити, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). (Вказаної позиції дотримується Вищий господарський суд України у п.2, 3 постанови пленуму № 16 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання застосування заходів до забезпечення позову»).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з позицією місцевого господарського суду, що виходячи з позовних вимог, тимчасове обмеження на відчуження належного товариству нерухомого майна у будь-який спосіб, а також укладати правочини, які можуть бути підставою для відчуження нерухомого майна є співрозмірним та адекватним заходом забезпечення позову, невжиття якого може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч.ч. 1, 2 ст. 76, ч.ч. 1, 2 ст. 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до ч. 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки місцевого господарського суду, а тому оспорювана ухвала місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням вище, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про відсутність підстав для вирішення питання про відшкодування сплаченого апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 281, 282, 283, 284 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Закарпатської області у справі № 907/573/17 від 09.11.2017 р. залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Червона гора», без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції в порядку та строки, визначені ст.ст. 288, 289, 291 ГПК України.

Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 16.01.2018 р.

Головуючий суддя О.І. Матущак

Судді С.М. Бойко

О.Л. Мирутенко