ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" січня 2018 р. м. Київ Справа № 10/218-10

Суддя Грабець С.Ю., розглянувши скаргу публічного акціонерного товариства "Банк Демарк" на бездіяльність директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та зобовязання директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчинення певних дій у справі

за позовом публічного акціонерного товариства "Банк "Демарк"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря-Схід"

про стягнення 472 704,80 доларів США.,

за участю представників:

стягувача: ОСОБА_1 (довіреність №01/20-13 від 12.06.2017 року);

боржника: не з'явився;

державної виконавчої служби: ОСОБА_2 (довіреність №3812/20.3-03 від 29.12.2017 року),

ВСТАНОВИЛА:

рішенням Господарського суду Київської області від 16.11.2010 року позов публічного акціонерного товариства "Банк "Демарк" до товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря-Схід" про стягнення 472 704,80 доларів США. задоволено повністю. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря-Схід" на користь публічного акціонерного товариства "Банк "Демарк" заборгованість за кредитом у сумі 388 888,92 доларів США, заборгованість за відсотками у сумі 68 584,14 доларів США, пеню за кредитом у сумі 9 674,28 доларів США, пеню за відсотками у сумі 5 557,46 доларів США, а також судові витрати: 25 500,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

20 грудня 2010 року на виконання рішення Господарського суду Київської області від 16.11.2010 року, яке набрало законної сили 07.12.2010 року, видано наказ.

26 грудня 2017 року на адресу Господарського суду Київської області публічне акціонерне товариство "Банк Демарк" (далі скаржник) направило скаргу №03/07-1042 від 22.12.2017 року на бездіяльність директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та зобовязання директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчинення певних дій.

Ухвалою суду від 26.12.2017 року скаргу призначено до розгляду на 05 січня 2018 року.

05 січня 2018 року в засіданні представник скаржника підтримала скаргу в повному обсязі. Представник Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області заявила усне клопотання про відкладення розгляду скарги, в задоволенні якого судом було відмовлено.

Представник боржника у засідання не зявився, про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи документи, заслухавши пояснення представників стягувача та державної виконавчої служби, дійшов наступних висновків.

На виконання наказу Господарського суду Київської області №10/218-10 від 20.12.2010 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області відкрито виконавче провадження №31655629, про що винесено постанову.

Судом встановлено, що 17 червня 2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців внесено запис №0000422 про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря-Схід" (далі боржник).

08 вересня 2015 року, в звязку з отриманням повідомлення про проведення державної реєстрації про припинення юридичної особи боржника, державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №31655629.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.10.2015 року в справі №825/2854/15, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2016 року, дії Державного реєстратора Реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області (далі Реєстраційна служба) визнано протиправними та зобов'язано Реєстраційну службу внести запис про відміну державної реєстрації припинення боржника.

На виконання вищевказаної постанови здійснено відповідний запис.

29 лютого 2016 року публічне акціонерне товариство "Банк "Демарк" (далі скаржник) направило начальнику відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області заяву про відновлення виконавчого провадження №31655629.

12 травня 2017 року скаржником повторно подано заяву до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, у якій скаржник просив повідомити його про хід виконавчого провадження №31655629.

Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області вищевказану заяву було розглянуто та надано відповідь №4988 від 15.06.2017 року (за підписом начальника відділу ОСОБА_3В.), у якій заявника повідомлено про те, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (у попередній редакції), державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у звязку з отриманням 08.09.2015 року відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області повідомлення про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи боржника. Крім цього, заявнику було повідомлено про те, що підстави для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №31655629 відсутні.

Після цього, скаржник звернувся до Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі Департамент) зі скаргою на дії начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3

14 листопада 2017 року скаржник повторно звернувся до Департаменту зі скаргою на дії начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3, вважав його дії незаконними.

Департамент повідомив скаржника про те, що за результатами проведення перевірки матеріалів виконавчого провадження №31655629 дії начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 визнано такими, що вчинені у відповідності до вимог до Закону України "Про виконавче провадження".

Звертаючись до Господарського суду Київської області зі скаргою на бездіяльність директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, скаржник просив суд визнати неправомірною бездіяльність директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо розгляду скарги на дії начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3

Однак, судом встановлено, що начальник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 розяснив скаржнику про те, що підстави для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №31655629 відсутні, повідомив скаржника про стан виконавчого провадження, а також розяснив права скаржника щодо ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №31655629, що підтверджується відповіддю №4988 від 15.06.2017 року, копія якої долучена до скарги.

Відтак, суд вважає, що вимога скаржника про визнання неправомірною бездіяльність директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Також, скаржник просив суд зобовязати директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України провести дії, направлені на отримання дубліката наказу, скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №31655629 шляхом відновлення виконавчого провадження №31655629.

Згідно з п. 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року), у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Документів, що підтверджували б втрату наказу Господарського суду Київської області №10/218-10 від 20.12.2010 року, скаржник суду не надав.

Крім цього, зобовязання судом посадової особи звертатись із заявою про видачу дубліката наказу чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Згідно зі ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або припинення виконавчого провадження визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Судом встановлено, що державним виконавцем 08.09.2015 року одержано повідомлення про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи боржника, у звязку з чим 08.09.2015 року ним винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Припинення юридичної особи боржника підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців №0000422 станом на 17.06.2015 року.

Відтак, підстави для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №31655629 від 08.09.2015 року відсутні, як і відсутні підстави для відновлення вищевказаного виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 3 ч. 1 ст. 39, ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження", ч. 1 ст. 73, ч. ч. 1, 3 ст. 74, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. у задоволенні скарги публічного акціонерного товариства "Банк Демарк" на бездіяльність директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та зобовязання директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчинення певних дій відмовити;

2. копії цієї ухвали направити стягувачу, боржнику та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С. Грабець