ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2018 р. Справа № 917/729/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Білецька А.М., суддя Пелипенко Н.М.,

при секретарі Казаковій О.В.,

за участю представників:

позивача - Вигодський С.В. - дов. б/н від 17.09.2015,

відповідача - Лещенко Г.М. - дов. № 10-74/1942 від 15.02.2017,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №3821 П/3) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 29.09.2017 у справі № 917/729/16,

за позовом Фізичної особи-підприємця Маматової Тетяни Михайлівни, м. Кременчук, Полтавська область,

до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", м. Полтава, в особі Кременчуцької філії Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", м. Кременчук, Полтавська область,

про визнання недійсним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

04 травня 2016 року фізична особа підприємець Маматова Тетяна Михайлівна звернулася до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії про визнання неправомірним та скасування рішення ПАТ "Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії у формі Протоколу засідання комісії з розгляду Актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення Кременчуцької філії від 07.04.2016 про застосування оперативно-господарської санкції.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 28.12.2016 позов задоволено. Скасовано рішення ПАТ "Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії, оформлене Протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення Кременчуцької філії від 07.04.2016 про застосування оперативно-господарської санкції. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго в особі Кременчуцької філії Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на користь Фізичної особи-підприємця Маматової Тетяни Михайлівни витрати по сплаті судового збору на суму 1378,00 грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20.04.2017 та Вищого господарського суду України від 15.08.2017 рішення господарського суду Полтавської області від 28.12.2016 залишено без змін.

25.09.2017 позивач - фізична особа підприємець Маматова Тетяна Михайлівна звернулася до суду з заявою (вх. 11781 від 25.09.2017) про ухвалення додаткового рішення про стягнення вартість послуг адвоката в розмірі 26 679,28 грн по справі №917/729/16.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 29.09.2017 у справі № 917/729/16 (суддя Гетя Н.Г.) у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Позивачем подано до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати ухвалу господарського суду від 29.09.2017 року у справі № 917/1585/17 та стягнути з відповідача на користь позивача вартість послуг адвоката - 26 679,28 грн. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач зазначає, що із наявної в матеріалах справи позовної заяви вбача ється, що позивач просив господарський суд Полтавської області виріши ти питання про розподіл судових витрат. Позивач посилається на те, що він сплатив гонорар адвокату платіжним доручення від 22.09.2017 № 91 та з цього часу в нього з'явилося право просити суд стягнути з від повідача цю частину судових витрат, пов'язаних із розглядом справи шляхом ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судо вих витрат. При цьому, на думку апелянта, він надав суду докази оплати вартості послуг адво ката, а не додаткові докази по суті справи та, які б підлягали додатковому дослідженню та оцінці.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що згоден з ухвалою господарського суду першої інстанції, вважає її цілком обґрунтованою та законною, вважає, що судом були об'єктивно і повно досліджені всі матеріали справи, без порушення матеріального чи процесуального права, наполягає на правомірності ухвали, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Відповідач, зокрема, зазначає про те, що питання розподілу судових витрат при прийнятті рішення від 28.12.2016 у справі № 917/729/16 було вирішено судом першої інстанції в заявлених позивачем межах.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 16.01.2018 для розгляду справи №917/729/16 визначено колегію суддів: Гребенюк Н.В., Білецька А.М., Пелипенко Н.М.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та розглянувши матеріали справи в порядку ст. 269 ГПК України, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Полтавської області від 28.12.2016, яке залишено без змін постановами Харківського апеляційного господарського суду від 20.04.2017 та Вищого господарського суду України від 15.08.2017, позов задоволено. Скасовано рішення ПАТ "Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення Кременчуцької філії від 07.04.2016 про застосування оперативно-господарської санкції. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго в особі Кременчуцької філії Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на користь Фізичної особи-підприємця Маматової Тетяни Михайлівни витрати по сплаті судового збору на суму 1378,00 грн.

25.09.2017 позивач - фізична особа підприємець Маматова Тетяна Михайлівна звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення вартості послуг адвоката в розмірі 26 679,28 грн. по справі № 917/729/16, яка мотивована тим, що відповідно до ст. 49 ГПК України (редакція ГПК, яка була чинною на момент винесення ухвали у справі), суми які підлягають сплаті за послуги адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Відповідно до статті 44 ГПК України (редакція ГПК, яка була чинною на момент винесення ухвали у справі) судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 3 статті 48 ГПК України (редакція ГПК, яка була чинною на момент винесення ухвали у справі) витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру".

Пунктом 6.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21 лютого 2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-то: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Разом з тим, статтею 88 ГПК України (редакція ГПК, яка була чинною на момент винесення ухвали у справі), визначено, що господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо:

1) з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення;

2) не вирішено питання про розподіл судових витрат або про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до положень Постанови Пленуму вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 «Про судове рішення», вирішуючи питання щодо розгляду заяв про прийняття додаткового рішення, господарські суди повинні враховувати, в якому порядку розглядалася справа, зокрема, за участю однієї чи обох сторін або за їх відсутності, а також з обставин справи, доводів, наведених у заяві, тощо. При цьому додаткові докази судом не приймаються і оцінка їх не здійснюється.

Господарським судам слід мати на увазі, що прийняття додаткового рішення допустиме виключно з підстав, передбачених статтею 88 ГПК. Якщо порушується питання про прийняття додаткового рішення з інших підстав, суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Суд першої інстанції, з яким повністю погоджується колегія суддів, дійшла висновку про те, що позивачем - фізичною особою підприємцем Маматової Тетяни Михайлівни у позовній заяві від 04.05.2016 (вх. канцелярії суду №826/16) не заявлялася позовна вимога щодо стягнення суми, яка підлягає сплаті за послуги адвоката, а при поданні заяви про ухвалення додаткового рішення надані додаткові докази, які підлягають повторному дослідженні. Таким чином, суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення по справі №917/729/16.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що із наявної в матеріалах справи позовної заяви вбача ється, що позивач просив господарський суд Полтавської області вирішити питання про розподіл судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Дійсно, в позовні заяві (а.с. 35-40) позивач просить вирішити питання про розподіл судових витрат. Однак, ані в тексті самої позовної заяви, ані в додатках до позовної заяви не міститься посилань або доказів документального підтвердження витрат про надання послуг адвоката. В додатках міститься єдиний документ, що входить до складу судових витрат, - платіжне доручення про сплату судового збору. Доказів того, що в ході судового розгляду заявлялось питання про стягнення будь-яких інших судових витрат з боку позивача чи його представника, матеріали справи не містять.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що додаткове рішення приймається саме у разі не вирішення судом питання про розподіл судових витрат.

Проте, як вбачається з матеріалів справи вимога про стягнення з відповідача судових витрат у вигляді послуг адвоката позивачем в позовній заяві заявлена не була. Якщо вартість цих послуг позивач мав намір стягнути з відповідача, то їх розмір повинен був бути чітко заявлений в позовних вимогах та обґрунтований належними доказами стосовно обсягу наданих послуг.

Матеріали справи свідчать, що документи про надання правничої допомоги суду були надані лише при поданні заяви про ухвалення додаткового рішення, які і є додатковими доказами, які підлягають повторному дослідженню.

Відповідно до абзацу 3 пункту 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права" № 01-8/973 від 14.12.2007, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Тобто, дані документи повинні бути оцінені судом на їх співмірність із понесеними витратами.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що питання розподілу судових витрат при прийнятті рішення господарського суду Полтавської області від 28.12.2016 у справі № 917/729/16 було вирішено судом першої інстанції в заявлених позивачем межах, а підстави для винесення додаткового рішення про стягнення вартості послуг адвоката в розмірі 26 679,28 грн по справі №917/729/16 відсутні.

Судова колегія Харківського апеляційного господарського суду вважає, що оскаржувана ухвала господарського суду першої інстанції прийнята при повному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального права, викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи, а тому ухвала господарського суду Полтавської області від 29.09.2017 у справі № 917/729/16 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 254, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача, Фізичної особи-підприємця Маматової Тетяни Михайлівни, м. Кременчук, Полтавська область, на ухвалу господарського суду Полтавської області від 29.09.2017 у справі № 917/729/16 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 29.09.2017 у справі № 917/729/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 22.01.2018.

Головуючий суддя Гребенюк Н.В.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Пелипенко Н.М.