УХВАЛА

17.01.2018Справа № 910/19162/17

За позовомПриватного акціонерного товариства "F&CREALTY"
До Третя особа, Третя особа,1) Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" 2) Приватного підприємства "Кардифал-С" яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача Приватне акціонерне товариство "Ініціатор+" яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Курковська Я.Л.
Пропро визнання недійсним договору про відступлення прав за іпотечним договором та договору про задоволення вимог іпотекодержателя
Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Лабунська М.П. - предст. за дов.;

від відповідача-1: Горобець Р.В. - предст. за дов.;

від відповідача-2: не з'явився;

від третьої особи-1: не з'явився;

від третьої особи-2: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "F&CREALTY" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та Приватного підприємства "Кардифал-С" про визнання недійсними:

- договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 29.11.2010, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за р. № 11902, серія та номер: 4011, виданий 04.11.2011, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Курковська Я.Л.;

- договору про задоволення вимог іпотекодержателя, серія та номер: 335, виданий 12.01.2012, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Курковська Я.Л.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про те, що вищезазначені договори є недійсними в силу вимог статей 203 і 215 Цивільного кодексу України з огляду на те, що його, як майнового поручителя, не було повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним та іпотечними договорами, а також зі сторони банку не надходила вимога про порушення боржником умов кредитного договору в частині погашення кредиту.

05.12.2017 через канцелярію суду представником позивача було подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- заборони до набрання рішення законної сили ПП «Кардифал-С» та іншим особам відчужувати нежилі приміщення (в літ. А), загальною площею 430,00 кв.м. розміщені за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська (вулиця Червоноармійська Печерський, Голосіївський, Шевченківський р-ни) будинок 67/7;

- заборони державним реєстраторам, нотаріусам вносити зміни до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: нежилі приміщення (в літ. А), загальною площею 430,00 кв.м. розміщені за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська (вулиця Червоноармійська Печерський, Голосіївський, Шевченківський р-ни) будинок 67/7.

Розглянувши вказану заяву у судовому засіданні 17.01.2018, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

За приписами ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При цьому, заходи щодо забезпечення позову обов'язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Так особа, яка подала позов повинна довести наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як встановлено судом, предметом позовних вимог є визнання недійними договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором та договору про задоволення вимог іпотекодержателя, в свою чергу, забезпечення позову позивач просить здійснити шляхом заборони ПП "Кардифал-С" та іншим особам відчужувати нерухоме майно, а державним реєстраторам та нотаріусам вносити зміни до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, судом зазначається, що обраний спосіб забезпечення позову не пов'язаний з предметом спору.

Враховуючи наведене, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог позивача щодо забезпечення позову, дотримання збалансованості інтересів сторін, встановивши наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, врахувавши ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, господарський суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "F&CREALTY" про вжиття заходів забезпечення позову.

За таких обставин, керуючись ст.136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «F&CREALTY» про вжиття заходів забезпечення позову.

2. Згідно ч.1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її оголошення.

3. Повний текст ухвали складено та підписано 17.01.2018.

Суддя Спичак О.М.