ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року м. Черкаси

справа № 925/1588/17

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Буднік А.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ-ПРОМ», м. Дніпро, проспект Івана Мазепи (Петровського), 34

до товариства з обмеженою відповідальністю «РОМІРА-МЕБЛІ», Черкаська область, Черкаський район, с. Червона Слобода, вул. Берегова-Промислова, 12 (фактична адреса: м. Черкаси, вул. Берегова-Промислова, 12)

про стягнення 86 341,28 грн. заборгованості за договором,

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АРТ-ПРОМ» звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «РОМІРА-МЕБЛІ» про стягнення 86 341,28 грн. заборгованості за поставлений товар згідно договору поставки №024/01-16 від 02.01.2016р., та відшкодування судових витрат.

Позивач участь свого представника у судове засідання не забезпечив, направив до суду клопотання №155-юр/18 від 10.01.2018р. про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, представника у судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалу суду від 12.12.2017р. про порушення провадження у справі вручено представнику відповідача 19.12.2017р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач направив до суду відзив на позов в якому просить суд відмовити в задоволенні вимог позивача в частині стягнення заборгованості в сумі 50 000 грн. та судових витрат в сумі 926,56 грн. - в звязку з частковим погашенням заборгованості до дати звернення позивача до суду.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Адреси сторін в позовній заяві та місце проведення господарської діяльності сторонами відповідає адресам, вказаним в реєстраційних документах сторін та у витягах з ЄДР.

Інших доказів сторонами не подано.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені та перевірені доказами такі взаємовідносини сторін та обставини.

02.01.2016р. між товариством з обмеженою відповідальністю «АРТ-ПРОМ» (Постачальником Позивач по справі), в особі директора ОСОБА_1, що діє на підставі Статуту, та товариством з обмеженою відповідальністю «РОМІРА-МЕБЛІ» (Покупцем Відповідач по справі), в особі директора ОСОБА_2, що діє на підставі Статуту було укладено договір поставки №024/01-16 (далі Договір, а.с. 7-11), за умовами якого Постачальник зобов'язується поставити товар Покупцю (далі _ товар), в кількості, асортименті та за цінами, які зазначені у видаткових накладних, а Покупець зобовязується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах даного Договору (п. 1.1. Договору).

Відповідно до умов п. 10.1. Договору цей Договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками обох Сторін і діє до 31 грудня 2016 року.

Відповідно до п. 2.1. Договору товар поставляється партіями по погодженому з Постачальником письмовому замовленню після виготовлення товару. Письмове замовлення затверджується підписом відповідальної особи та печаткою Покупця. В замовленні має бути зазначено асортимент товару, його назву, кількість, терміни та умови поставки, повне найменування Покупця.

Відповідно до п. 2.2. Договору термін та умови поставки товару погоджуються Сторонами на кожну окрему партію окремо. У разі поставки товару на умовах ЕХW (Інкотермс-2010) Покупець зобовязується підписати всі необхідні документи, прийняти та вивезти товар зі складу Постачальника протягом 2 (двох) робочих днів з моменту повідомлення Покупця про готовність товару до відвантаження - за умови отримання Постачальником 100% передплати.

Відповідно до п. 3.1. Договору ціна, кількість та найменування товару визначається у видатковій накладній.

Відповідно до п. 8.2. Договору Покупець здійснює попередню оплату у розмірі 100% вартості товару протягом 2 (двох) банківських днів з моменту отримання рахунку від Постачальника.

Відповідно до п. 8.3. Договору оплата здійснюється в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

Відповідно до п. 8.4 Договору днем здійснення платежу вважається день, в який сума, що підлягає сплаті, надійшла на поточний рахунок Постачальника.

На виконання умов Договору 07.12.2016р. Позивач здійснив поставку товару, а Відповідач прийняв товар поролон на загальну суму 106 341,28 грн., в тому числі ПДВ -17 723,55 грн., що підтверджується видатковою накладною №ПП000002475 від 07.12.2016р. (а.с. 12), підписаною уповноваженими представниками обох сторін.

За твердженням Позивача, Відповідач розрахувався за поставлений товар частково в розмірі 20 000 грн., що підтверджується випискою з банківського реєстру про рух коштів від 17.05.2017р. (а.с. 14).

Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків від 30.06.2017р. (а.с. 13), підписаного представниками обох сторін, заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 86 341,28 грн.

Позивач направляв рекомендованим листом з описом вкладення на дві адреси Відповідачу претензію №151-юр/17 від 01.09.2017р. (а.с. 15) з вимогою протягом пяти банківських днів з моменту отримання даної претензії перерахувати на вказані Позивачем банківські реквізити суму заборгованості в розмірі 86 341,28 грн., яку відповідач отримав 18.09.2017р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповіді на претензію Позивач не отримав, станом на 24.11.2017р. заборгованість не погашена.

Невиконання Відповідачем взятих на себе зобовязань стало підставою для звернення Позивача до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення заборгованості.

До дня звернення позивача з позовом в суд 01.12.2017р. відповідач частково сплатив 50000,00 грн. заборгованості платіжне доручення №215.

Доказів погашення боргу в повному розмірі чи пропозицій по його погашенню відповідач не надав.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Сторони за договором є субєктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини оплатної поставки товару на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст. 93 Цивільного кодексу України.

За правовою природою договір поставки від 02.01.2016р. №024/01-16 є договором поставки і відповідає вимогам ст. 712 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу урегульовані Главою 54 Цивільного кодексу України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) та отримати розрахунок, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Поставка є різновидом відносин купівлі-продажу.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, є господарським зобовязанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір поставки від 02.01.2016р. №024/01-16 не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення ст. 204 Цивільного кодексу України).

Позивач 07.12.2016р. здійснив поставку, а Відповідач прийняв товар поролон на загальну суму 106341,28 грн., в тому числі ПДВ - 17 723,55 грн., що підтверджується видатковою накладною №ПП000002475 від 07.12.2016р. та не оспорюється сторонами. Претензій щодо кількості, якості та асортименту отриманого товару не заявлено.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між Позивачем та Відповідачем було узгоджено строк сплати за отриманий товар, який визначений п. 8.2. Договору Покупець здійснює попередню оплату у розмірі 100% вартості товару протягом 2 (двох) банківських днів з моменту отримання рахунку від Постачальника.

Суд враховує відсутність претензій відповідача стосовно неналежної поставки товару, недопоставки товару чи іншого невиконання умов спірного договору.

Суд вважає, що з моменту прийняття товару Відповідачем строк оплати товару вже настав. Відповідно, у Позивача є право вимоги заборгованості.

Станом на 30.06.2017р. між сторонами підписано акт звірки заборгованості на суму 86 341,28 грн. на користь позивача.

Суд також враховує, що Відповідач свої зобовязання в частині належної та повної оплати за вже отриманий товар належним чином не виконав, 01.12.2017р. провів часткову оплату за отриманий товар в розмірі 50 000,00 грн. - до звернення позивача з позовом до суду 11.12.2017р., що підтверджується копією платіжного доручення №215 від 01.12.2017р. (а.с. 35). Заяв про зменшення позовних вимог чи про відмову від позову в частині стягнення 50 000,00 грн. боргу позивач суду не надав.

Оплата прийнята позивачем. В задоволенні позову в частині стягнення 50 000 грн. боргу належить відмовити, оскільки на момент звернення позивача до суду борг відповідача в сумі 50000 грн. відсутній.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, тому суд вважає обґрунтованим та доведеним право Позивача на стягнення з Відповідача суми заборгованості за поставлений товар у розмірі 36 341,28 грн. (86 341,28 грн. 50 000 грн.). Позов в цій частині підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних пав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення повного розрахунку. Відповідач не надав доказів обєктивної неможливості заперечення вимог чи погашення боргу.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з Відповідача на користь Позивача належить стягнути 1600 грн. судового збору за мінімальною ставкою.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 129, ч. 1 п. 2 ст. 231, ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «РОМІРА-МЕБЛІ», Черкаська область, Черкаський район, с. Червона Слобода, вул. Берегова-Промислова, 12 (фактична адреса: м. Черкаси, вул. Берегова-Промислова, 12), , номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача: товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ-ПРОМ», м. Дніпро, проспект Івана Мазепи (Петровського), 34, , номер рахунку в банку невідомий

36 341,28 грн. боргу за поставлений товар та 1600 грн. судового збору.

В решті вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17.01.2018р.

Суддя Г.М. Скиба