донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

15.01.2018р. справа №908/1922/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді- доповідача: суддів: При секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача (скаржника): від відповідача: ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 не зявились Адвокат ОСОБА_5 - Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №529 від 28.11.2005 р. на підставі довіреності №17 від 01.01.2018 р.
розглянувши апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю Науково виробниче обєднання Укрпромекологія, м.Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області
від31.10.2017 р. (повний текст 02.11.2017 р.) р. ухвалене в м. Запоріжжі
у справі№908/1922/17 (суддя Ярешко О.В.)
за позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково виробниче обєднання Укрпромекологія, м.Запоріжжя Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, м.Запоріжжя
про зобовязання здійснити коригування (збільшення) договірних величин обсягу споживання електричної енергії

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче обєднання «Укрпромекологія», м. Запоріжжя звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом Вих. №320 від 25.09.2017 р. до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя про зобовязання здійснити коригування (збільшення) договірних величин обсягу споживання електричної енергії (у серпні місяці 2017 року на 74,000 тис.кВт.год., тобто до 374,000 тис.кВт.год. (а.с. 3-6).

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 21.08.2017 р. звернувся до відповідача з листом про здійснення коригування договірної величини споживання електричної енергії серпня 2017 р. у бік збільшення на 74,000 тис. кВт.год., тобто до 374,000 тис. кВт.год.

Позивач вважає, що дотримався умов договору, звернення надано 21.08.2017р. (за 5 робочих днів), додатковий обсяг на суму 128946,48 грн. сплачений 30.08.2017 р. У серпні 2017 р. позивач не мав заборгованості по оплаті електроенергії. На повторне звернення позивача, відповідач листом від 14.09.2017р. повторно відмовив у проведенні коригування. Зазначив, що станом на 29.08.2017 р. (кінцевий термін для здійснення коригування) позивачем не сплачено додатково заявлений обсяг.

Вказує, що 25.09.2017 р. позивач отримав від відповідача акт-попередження з посиланням на наявність у позивача заборгованості за перевищення договірної величини споживання електроенергії в серпні 2017 р. Відповідачем акт про перевищення договірних величин обсягу споживання електроенергії не складався та не підписувався сторонами, що є порушенням умов договору. Обґрунтовуючи позов положеннями Закону України Про електричну енергію, Правилами користування електричною енергією просить зобовязати відповідача здійснити коригування (збільшення) договірних величин обсягу споживання електричної енергії позивачем у серпні місяці 2017 року на 74,000 тис.кВт.год., тобто до 374,000 тис.кВт.год.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 31.10.2017 р. у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Наково-виробниче обєднання «Укрпромекологія», м. Запоріжжя до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» відмовлено повністю. (а.с. 118-120).

В обґрунтування рішення суд послався на те, що відповідно до умов договору, за 5 робочих днів до закінчення розрахункового періоду серпня 2017 р. позивачем не було виконано обовязкової умови щодо попередньої оплати додатково заявленого обсягу електроенергії в розмірі 128946,48 грн. (така оплата відбулася 30.08.2017 р.), окрім того, відповідачем було порушено зобовязання договору № 303 щодо внесення планових платежів за електроенергію в серпні 2017 р., вважає, що мали місце порушення строків оплати.

Оскільки позивач порушив вказані вище умови договору та Правила користування електричної енергії (ПКЕЕ), відповідач, скориставшись своїм правом, відмовив у коригуванні договірної величини споживання електричної енергії.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач Товариство з обмеженою відповідальстю «Науково-виробниче обєднання «Укрпромекологія», м. Запоріжжя звернулось з апеляційною скаргою Вих.№393 від 10.11.2017 р., в якій останній просить задовольнити його скаргу, скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 31.10.2017 р. по справі №908/1922/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче обєднання «Укрпромекологія» до Публічного акціонерного товариства «Запроріжжяобленерго» про зобовязання здійснити коригування договірних величин споживання електричної енергії і прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі (а.с. 128-132).

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, скаржник вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, при його прийнятті порушено норми матеріального та процесуального права.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Чернота Л.Ф., судді: Зубченко І.В., Попков Д.О., (а.с. 126).

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 22.11.2017р. порушено провадження по справі №908/1922/17. Розгляд апеляційної скарги призначено на 15.01. 2018 р. на 14:00 год. (а.с.127).

Відповідно до п.9 розділу ХI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу в новій редакції (набрав чинності з 15.12.2017р.), справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Керуючись вказаними приписами, апеляційна скарга у межах даної справи розглянута судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017р.

Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Пунктом 7 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України ( у новій редакції) врегульовано, що після зясування обставин і перевірку їх доказами, суд апеляційної інстанції надає учасникам справи можливість виступити у судових дебатах у такій самій послідовності, в якій вони надавали пояснення.

19.12.2017 р. на поштову адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшло клопотання від Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя №сз33-33/4512 від 14.12.2017 р., в якому останній просить забезпечити проведення судового засідання на 15 січня 2018 р. о 14 год. по справі №908/1922/17 в режимі відео конференції. Визначити господарський суд Запорізької області (69001, м. Запоріжжя, вул. Гетьманська, 4 відповідальним за проведення відеоконференції під час слухання вищевказаної справи.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів, у звязку із перебуванням судді цієї колегії ОСОБА_6 у відпустці, для розгляду клопотання про участь представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції, сформовано склад колегії суддів, головуючий суддя Л.Ф.Чернота, судді: Зубченко І.В., Татенко В.М.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 03.01.2018 р. задоволено клопотання Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя про участь у судовому засіданні 15.01.2018 р. о 14:00 год. в режимі відеоконференції

10.01.2018 р. на поштову адресу Донецького апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя надійшов відзив 333-33/147 від 04.01.2018 р. (з додатками), в якому останній зазначає, по-перше, у п. 4.2.2 договору зазначено: «За перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього договору, споживач сплачує постачальнику електричної енергії двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин. При цьому плата за перевищення договірної величини потужності стягується із споживачів з приєднаною потужністю 150 кВт більше та середньомісячним споживанням 5 0000 кВт.год і більше». Отже, в даному пункті договору взагалі йдеться мова про Акт про перевищення договірних величин обсягу споживання електричної енергії, а тому, редакція пункту 4.2.2 договору, зазначеного позивачем у апеляційній скарзі, не відповідає редакції п.4.2.2 догвору.

По-друге, умовами договору взагалі відсутній додаток №9 «Акт про перевищення договірних величин обсягу споживання електричної енергії». Відповідно до п.9.2 договору, додатком №9 є «Акт розмежування балансової незалежності електромереж та експлуатаційної відповідності сторін», згідно якого визначається межа відповідальності за стан обслуговування електроустановок (окрім випадків, передбачених пунктами 8.2 і 8.4). Оскільки, позивач є субспоживачем ПАТ «Запорізький завод феросплавів» акт розмежування балансової незалежності електромереж та експлуатації відповідальності сторін складений між власником мереж ПАТ «Запорізький завод феросплавів» та субспоживачем ТОВ «НВО «Укрпромекологія», який є додатком до договору про технічне забезпечення електропостачання користувача від 01.07.2010 р. №142, укладеного між ними . Також, позивач помилково вважає, що додатком 2 до договору є порядок визначення та користування договірних величин, оскільки додатком №2 договору є «Точки продажу електричної енергії споживачу». Вважає, що доводи позивача щодо неотримання ним рахунку на сплату за перевищення договірної величини споживання також не відповідають дійсності, оскільки такий рахунок №303/8п від 11.09.2017 р) було додано позивачем до позовної заяви, що підтверджує його отримання позивачем. Відповідач також надає докази про направлення даного рахунку позивачу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.263 Господарського процесуального кодексу України у новій редакції, відповідач вважає, рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, а вимоги апеляційної скарги безпідставними та незаконними, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню. Судова колегія розглянула та долучила даний відзив до матеріалів справи.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів, у звязку із перебуванням судді Зубченко І.В. у відпустці на дату розгляду справи 15.01.2018 р., сформовано склад колегії суддів, головуючий суддя Л.Ф.Чернота, судді: Радіонова О.О., Татенко В.М.

Представник позивача Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче обєднання «Укрпромекологія» в судове засідання 15.01.2018 р. не зявився, своїми правами, передбаченими ст.42 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинної з 15.12.2017 р.) не скористався. Але, 12.01.2018р. на електронну адресу Донецького апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче обєднання «Укрпромекологія», м. Запоріжжя надійшло клопотання, в якому останній просить перенести справу на іншу дату, оскільки юрист, який вів дану справу звільнився і товариству необхідний час для пошуку юриста, який буде надавати правову допомогу.

Керуючись п.11 ст.270 Господарського процесуального кодексу у новій редакції, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

В матеріалах справи міститься конверт та поштове повідомлення про вручення Вх. №02-44/3607/17 від 27.12.2017 р. з відміткою «за закінченням терміну зберігання», який було направлено Донецьким апеляційним господарським судом на адресу ТОВ «Науково-виробниче обєднання «Укрпромекологія» (а.с. 137).

Пункт 2 ч.3 ст.42 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції) зобов'язує сторони зявлятися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою.

Відповідно до п.12. ст.270 Господарського процесуального кодексу України у новій редакції передбачає, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У даному випадку, явка сторін не визнавалась судом обовязковою, таким чином судова колегія дійшла висновку про відхилення клопотання позивача.

Представник відповідача ОСОБА_7 акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» у судовому засіданні апеляційної інстанції 15.01.18р. надав пояснення анологічні викладеним у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до ст.ст.222,223 Господарського процесуального кодексу України (в новій редакції) здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації, та складено протокол судового засідання. Керуючись ст.197 Господарського процесуального кодексу України (в новій редакції) проведено засідання в режимі відеоконференції.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції) на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. А тому вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з`ясування фактичних обставин справи достатньо доказів, що знаходяться в матеріалах справи №908/1922/17.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 01.04.2011 р. між Відкритим акціонерним товариством Запоріжжяобленерго, що діє на підставі ліцензії на постачання електричної енергії АБ №177342 від 23.08.2005 р. та ліцензії на передачу електричної енергії АБ №177341 від 23.08.2005 р., новим найменуванням якого є ОСОБА_7 акціонерне товариство Запоріжжяобленерго (постачальник електричної енергії) в особі заступника директора з енергозбуту ОСОБА_8, що діє на підставі довіреності ВАТ «Запоріжжяобленерго» №36 від 20.01.2011 р. з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче обєднання Укрпромекологія (споживач) в особі генерального директора ОСОБА_9, що діє на підставі статуту, з другої сторони було укладено договір №303 про постачання електричної енергії.

Додатковою угодою №8 від 27.02.2017 р. сторонами в преамбулі та в тексті укладеного договору ВАТ Запоріжжяобленерго в усіх відмінках замінено на ПАТ Запоріжжяобленерго (а.с. 30).

Згідно п. 1.1 договору постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку №1 Обсяги постачання електричної енергії споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Пунктом 2.1 договору визначено, що під час виконання умов цього договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобовязуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі ПКЕЕ).

Згідно п. 9.5 врегульовано, що цей договір набирає чинності з дня його підписання й укладається на термін до 31.12.2011 р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною з сторін не буде заявлено про припинення його дії.

В матеріалах справи міститься належним чином завірена копія Додатку №1 Обсяги постачання електричної енергії споживачу, відповідачу на серпень 2017 р. узгоджено 600,0 тис. кВт.год. обсягу споживання електроенергії. Даний додаток підписано сторонами та скріплено печатками без зауважень.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача листом від 02.08.2017 р. вих. № 267, відповідно до якого просив провести коригування договірної величини споживання електроенергії до рівня 300000 кВт.год. у серпні 2017 р. (а.с.83).

У подальшому, листом від 07.08.2017 р. вих. № 007-41/12282 відповідач повідомив позивача про здійснення коригування в сторону зменшення договірної величини споживання електричної енергії до рівня 300,000 тис. кВт.год. у серпні 2017 р. (а.с.84).

Також, позивач звернувся до відповідача листом від 21.08.2017 р. вих. №283, відповідно до якого просив провести коригування договірної величини споживання електроенергії до рівня 374000 кВт.год. у серпні 2017 р. Вказаний лист згідно зі штампом вхідної кореспонденції був вручений відповідачу 21.08.2017 р. (а.с.86).

У відповідь, гарантійним листом від 30.08.2017 р. вих. № 287 позивач, у звязку з відсутністю платежів від споживачів за поставлений товар, гарантував проведення оплати за додатковий обєм серпня 2017 р. у сумі 128946,48 грн. 31.08.2017 р. (а.с.52).

Але, відповідач листом від 04.09.2017 р. вих. № 007-41/13887 відмовив позивачу в проведенні коригування договірної величини споживання електричної енергії в сторону збільшення та підтвердив раніше узгоджений обсяг постачання електричної енергії серпня 2017 р. на рівні 300,000 тис. кВт.год. Відмова мотивована тим, що станом на 29.08.2017 р. позивачем не сплачено додатково заявлений обсяг споживання електричної енергії серпня 2017 р. у розмірі 74,000 тис. кВт.год. на суму 128946,48 грн. (а.с.87)

У листі від 07.09.2017 р. вих. № 302 позивач зазначив, що не погоджується з відмовою відповідача, оскільки з листом про коригування звернувся 21.08.2017 р. (за 5 робочих днів), додатковий обсяг на суму 128946,48 грн. сплачений 30.08.2017 р., тобто протягом розрахункового періоду. Повторно просив провести коригування договірної величини споживання електроенергії в серпні 2017 р. до 374.000 тис. кВт.год. (а.с.89).

У подальшому, листом від 14.09.2017 р. вих. № 007-41/14558 відповідач повторно відмовив позивачу в проведенні коригування договірної величини споживання електричної енергії у серпні 2017 р. та підтвердив раніше скоригований (07.08.2017 р.) обсяг постачання у розмірі 300,000 тис. кВт.год. Відмова мотивована тим, що станом на 29.08.2017 р. (кінцевий термін для здійснення коригування) позивачем не сплачено додатково заявлений обсяг споживання електричної енергії серпня 2017 р. у розмірі 128946,48 грн., а також порушено терміни оплати другого планового платежу (а.с.90).

Враховуючи відмову в коригуванні договірних величин споживання електричної енергії позивач звернувся до господарського суду з позовом.

Частиною 1 ст. 275 Господарського кодексу України встановлено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу.

Частиною 1 ст. 276 Господарського кодексу України унормовано, що загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін. Пропозиції абонента щодо кількості та видів енергії, строків її відпуску є пріоритетними за наявності виробничих можливостей у енергопостачальника Між сторонами в справі виникли правовідносини на підставі договору про постачання електричної енергії.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства, згідно ст. 180 Господарського кодексу України.

Приписами ст. 58 Закону України Про ринок електричної енергії споживач зобовязаний дотримуватися нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.

У даному випадку, за умовами п. 3.2.1 договору №303 від 01.04.2011 р. споживач має право на зміну (коригування) договірних величин споживання електричної енергії у порядку, визначеному умовами розділу 5 цього договору.

Зміна обсягу договірного споживання електричної енергії фактично є зміною умов договору, що відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором.

Пунктом 4.4 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 р. № 28 (далі ПКЕЕ), визначено право споживача протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії.

Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом протягом п'яти робочих днів від дня отримання звернення розглядає заяву споживача, приймає рішення за цим зверненням та не пізніше шостого робочого дня від дня отримання звернення письмово повідомляє споживача про результати розгляду заяви. Пропозиції споживача щодо коригування договірних величин є пріоритетними за умови попередньої оплатидодатково заявлених обсягів та отримання постачальником за регульованим тарифом заяви споживача не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду. Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право відмовити споживачу в коригуванні (збільшенні) договірних величин у разі невиконання споживачем своїх зобов'язань щодо оплати електричної енергії за договором про постачання електричної енергії.

У разі коригування за заявою споживача договірної величини споживання обсягу електричної енергії здійснюється відповідне коригування договірної граничної величини споживання електричної потужності.

Датою коригування вважається дата попередньої оплати додатково заявлених обсягів активної електричної енергії. У разі, якщо договором про постачання електричної енергії попередня оплата не передбачена, датою коригування вважається дата прийняття постачальником електричної енергії рішення про коригування договірних величин на підставі письмового звернення споживача. Для споживача, який розраховується за тарифами, диференційованими за періодами часу, та/або споживача постачальника за нерегульованим тарифом, електроустановки якого обладнані засобами диференційного (погодинного) обліку електричної енергії, за дату коригування договірної граничної величини споживання електричної потужності приймається дата отримання постачальником електричної енергії звернення від споживача.

Скоригована гранична величина споживання електричної потужності дійсна з дня проведення коригування.

За результатами розгляду споживачу надсилається повідомлення про рівні відкоригованих договірних величин або обґрунтована відмова здійснення коригування. Повідомлення про рівні відкоригованих договірних величин обсягу споживання та електричної потужності є невід'ємною частиною договору.

У п. 5.1 ПКЕЕ визначено, що договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

У даному випадку, п. 5.5 (у редакції додаткової угоди № 2 від 01.09.2013 р.) споживач, надавши обґрунтування, має право не пізніше ніж за пять робочих днів до закінчення розрахункового періоду звернутися (письмово) до постачальника електричної енергії за коригуванням договірної величини споживання електричної енергії. Звернення споживача щодо коригування договірної величини протягом поточного розрахункового періоду розглядається постачальником відповідно до передбаченої ПКЕЕ процедури.

Коригування договірної величини споживання електричної енергії у розрахунковому періоді в сторону збільшення проводиться тільки за умови здійснення у порядку, передбаченому п. 16 Додатку № 4, попередньої оплати додатково заявлених обсягів та отримання постачальником електричної енергії відповідної заяви споживача у встановлений термін. Постачальник має право відмовити споживачу в коригуванні договірних величин у разі невиконання споживачем своїх зобовязань щодо оплати електричної енергії за договором, у тому числі у разі недотримання умов п. 16 Додатку №4 договору щодо оплати додатково заявлених обсягів споживання електричної енергії та терміну звернення за коригуванням.

Відповідно до п. 16 Додатку № 4 Порядок розрахунків за активну електричну енергію (у редакції додаткової угоди № 7 від 01.03.2016 р.) у разі необхідності коригування (збільшення) договірної величини споживання електричної енергії протягом розрахункового періоду відповідно до п. 5.5 договору, споживач самостійно зобовязаний здійснити попередню оплату обсягів споживання електричної енергії, що потребуються додатково (а.с.35).

З урахуванням вимог ПКЕЕ та умов договору №303 від 01.04.2011 р., для отримання коригування договірних величин електроспоживання на серпень 2017 р. ТОВ Науково-виробниче обєднання Укрпромекологія як споживач повинно було здійснити попередню оплату додатково заявлених обсягів та звернутися до постачальника із заявою про коригування договірних величин не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду.

Розрахунковим вважається період з 00 годин першого числа до 24 годин останнього числа поточного місяця, що визначено у п. 1 Додатку № 4 (а.с.20).

Матеріалами справи підтверджено, що позивач листом від 21.08.2017 р., тобто за пять робочих днів до закінчення розрахункового періоду (з урахуванням неробочих та святкових днів 24-25 серпня), звернувся до постачальника електричної енергії про коригування (у сторону збільшення) договірної величини споживання електричної енергії.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, оплату додатково заявлених обсягів у сумі 128946,48 грн. відповідач здійснив згідно з платіжним дорученням №321 від 30.08. 2017 р., тобто в передостанній робочий день розрахункового періоду, а не за п'ять робочих днів до його (розрахункового періоду) закінчення.

Також, пунктом 3 Додатку № 4 Порядок розрахунків за активну електричну енергію (у редакції додаткової угоди № 7 від 01.03.2016 р., з урахуванням протоколу врегулювання розбіжностей) сторони визначили, що в разі відсутності попередньої оплати, оплата споживаної протягом розрахункового періоду електричної енергії проводиться споживачем плановими платежами по рахункам, які направляє йому постачальник електричної енергії: - за плановий період з 1 по 15 число місяця на суму 50% від вартості обсягу договірної величини споживання електричної енергії розрахункового періоду з кінцевим терміном оплати 7 числа розрахункового періоду; - за плановий період з 16 по останнє число місяця на суму 50% від вартості обсягу договірної величини споживання електричної енергії розрахункового періоду з кінцевим терміном оплати 20 числа розрахункового періоду.

Перший плановий платіж за спожиту електроенергію в серпні 2017 р. на суму 261378,00 грн. був здійснений позивачем згідно з платіжним дорученням № 222 від 10.08.2017 р. (а.с.55); другий плановий платіж за спожиту електроенергію в серпні 2017 р. на суму 261378,00 грн. (а.с.56) був здійснений позивачем згідно з платіжним дорученням № 6829 від 23.08.2017 р., тобто з порушенням умов п. 3 Додатку № 4.

Оскільки позивач порушив вказані вище умови договору та ПКЕЕ, відповідач, скориставшись своїм правом, відмовив у коригуванні договірної величини споживання електричної енергії.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що відмова ПАТ Запоріжжяобленерго у збільшенні коригуванні договірної величини споживання електричної енергії в серпні 2017 р. є правомірною.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для зобовязання ПАТ Запоріжжяобленерго здійснити коригування (збільшення) договірних величин обсягу споживання електричної енергії ТОВ Науково-виробниче обєднання Укрпроекологія у серпні 2017 р. на 74,000 тис. кВт.год.

Отже висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні вимог є обґрунтованим.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 86 Господарського процесуального кодексу України (в новій редакції) рішення господарського суду Запорізької області від 31.10.2017 року у справі №908/1922/17 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції).

Керуючись статтями 86, 129, 269, 270, 273, 275,276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції), Положеннями п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції) встановлено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче обєднання «Укпромекологія», м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 31.10.2017р. (повний текст підписано 02.11.2017 р.) у справі №908/1922/17 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 31.10.2017р. (повний текст підписано 02.11.2017р.) у справі №908/1922/17 залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного суду через Донецький апеляційний господарський суд (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України) протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

У судовому засіданні 15.01.2018 р. оголошено вступну та резолютивну частину.

Повний текст постанови складено та підписано 19.01.2018 р.

Головуючий Л.Ф. Чернота

Судді О.О.Радіонова

ОСОБА_3

Надруковано примірників 6: 2 позивачу; 2 відповідачу 1;1 у справу; 1 ГСЗ О;