РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2017Справа №905/1945/17

За позовом Державного підприємства "Артемсіль"

до публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії «Донецька залізниця»

про стягнення 75 336,20 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача: Сорока І.В.(за довіреністю)

Алатко В.М.(за довіреністю)

Від відповідача: Гарбузова Т.О.(дов. від 01.11.2017)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Державне підприємство "Артемсіль" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Українська залізниця" про стягнення 75 336,20 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 21.08.2017 порушено провадження у справі №905/1945/17 та призначено її до розгляду на 31.08.2017.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 31.08.2017 справу передано за підсудністю до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 29.09.2017 направлено матеріали справи № 905/1945/17 за позовом Державного підприємства "Артемсіль" до публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Українська залізниця" про стягнення 73 336,20 грн за підсудністю до господарського суду Донецької області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 09.11.2017 справу №905/1945/17 передано за підсудністю до господарського суду міста Києва на підставі ст.ст. 15, 17 Господарського процесуального кодексу України передано за підсудністю до господарського суду міста Києва.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями, справу №905/1945/17 передано для розгляду судді Головатюку Л.Д., який ухвалою від 24.11.2017 прийняв справу №905/1945/17 до свого провадження, розгляд справи призначив на 14.12.2017.

Представники сторін в судове засідання 14.12.2017 з'явилися, дали пояснення по справі.

Представник позивача подав суду заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої просить суд:

винести рішення, яким спонукати публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» відновити суму безпідставно стягнутих коштів у розмірі 75 336 грн. 20 коп. на особовому рахунку ДП «Артемсіль» та стягнути суму 1 600 грн. - сплаченого судового збору.

Суд задовольнив дану заяву.

Представник позивача змінені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

25.12.2015 між Державним підприємством "Артемсіль"(далі позивач) та публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» (далі відповідач) було укладено Договір № ДФ/20080 від 25.12.2015 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги.

У відповідності до Договору № ДФ/20080 від 25.12.2015 «Про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги»(далі договір) ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі-залізниця) прийняла на себе зобов'язання надавати Державному підприємству «Артемсіль» (далі- підприємство) послуги згідно з умовами даного Договору, предметом якого є надання залізницею послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів та проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно з п. 2.2 Договору залізниця «...зобов'язується...подавати під навантаження вагони згідно із затвердженими планами і заявками підприємства...»

Як вбачається з матеріалів справи, у січні 2017 року, в адресу підприємства без погодження було надано під навантаження порожні залізничні вагони (№№ 24535726, 24533622, 24542904, 24434557, 24535726, 24533622, 24586745, 24542904, 24019929), які є власністю філії Рефрижераторної вагонної компанії ПАТ «Українська залізниця», але на дату надання порожніх вагонів на під'їзні колії ДП «Артемсіль» знаходилися в оренді ТОВ «Квадро Центр». Вказані вагони, як безпідставно надані, було повернуто залізниці без навантаження.

Відповідно до п.15 «Правил користування вагонами і контейнерами» затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113 «За час перебування на під'їзних коліях та інших місцях незагального користування вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, плата не вноситься.»

Таким чином, плата за користування вагонами у сумі 75 336 грн. 20 коп. була безпідставно та без погодження з ДП «Артемсіль», в порушення умов Договору та п. 15 Правил користування вагонами і контейнерами, нарахована та стягнута з особового рахунку ДП «Артемсіль».

На підставі наведеного, ДГІ «Артемсіль» звернулося з претензією від 24.05.2017 № 27/05-17 до ПАТ «Українська залізниця», регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», ТОВ «Квадро Центр» з проханням повернути суму 75 336 грн. 20 коп. на рахунок ДП «Артемсіль».

Відповіддю на претензію від 19.06.2017 № КВ-223 ТОВ «Квадро Центр» відмовила у задоволенні претензії. Аналогічна відповідь (№ цум-12/539 від 08.06.2017) ПАТ «Укрзалізниця» з відмовою у задоволенні претензії містить також вказівку що регіональним філіям Укрзалізниці надані повноваження щодо розгляду претензій і вони саме повинні їх розглядати.

Відповідь на претензію від Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» станом на день розгляду справи відповідачем не надано.

Таким чином, судом встановлено порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 ЦК України, виникли цивільні права та обов'язки. Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення ГК України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦКУ) Відповідно до ст.629 ЦКУ договір є обов'язковим до виконання сторонами, а отже умови договору, укладеного між сторонами є юридично обов'язковими.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ст.ст. 202, 203, 205, 206 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

На підставі ст. 3 ЦК України, яка закріплює свободу договору, сторони мають право як врегулювати у договорі свої відносини, які не врегульовані цими актами, так і відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається у випадках і на умовах, встановлених договором.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати всій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Оцінюючи обставини справи, суд виходить з того, що між сторонами спору склалися правовідносини щодо надання послуг, зокрема перевезення, які регламентуються главами 63-64 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 908 ЦК України визначено, що перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 918 ЦК України визначено, що завантаження (вивантаження) вантажу здійснюється організацією, підприємством транспорту або відправником (одержувачем) у порядку, встановленому договором, із додержанням правил, встановлених транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до статті 34 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут) про час подачі вагонів під завантаження, вивантаження засобами відправника, одержувача начальник станції зобов'язаний повідомити їх не пізніше ніж за 2 години до подачі.

Відповідно до абзацу 6 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 із змінами і доповненнями (далі - Правила) час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у Пам'ятці про подавання/забирання вагонів, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій.

Статтею 119 Статуту передбачено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника (абзац 5 пункту 4 Правил). Час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у Пам'ятці про подавання/забирання вагонів, яка оформляється після закінчення приймально- здавальних операцій (абзац 6 пункту 4 Правил).

Відповідач подав суду заперечення на позов, проте відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти позовних вимог.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, факт порушень відповідачем умов договору та п. 15 Правил користування вагонами і контейнерами належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, а відтак, позовні вимоги позивача про спонукання публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» відновити суму безпідставно стягнутих коштів у розмірі 75 336 грн. 20 коп. на особовому рахунку ДП «Артемсіль» визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 33, 43, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача стягуються понесені позивачем витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства "Артемсіль" задовольнити повністю.

2. Спонукати публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця»(84404, Донецька обл., м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22, ) відновити суму безпідставно стягнутих коштів у розмірі 75 336(сімдесят п'ять тисяч триста тридцять шість) грн. 20 коп. на особовому рахунку Державного підприємства "Артемсіль"(84545, Донецька обл., Бахмутський район, м. Соледар, вул. Чкалова, буд. 1а, ).

3. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця»(84404, Донецька обл., м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22, ) на користь Державного підприємства "Артемсіль"(84545, Донецька обл., Бахмутський район, м. Соледар, вул. Чкалова, буд. 1а, ) судовий збір в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Копію рішення надіслати сторонам.

Суддя Головатюк Л.Д.

Дата підписання повного тексту рішення: 27.12.2017