ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2017 р. Справа № 910/14427/17

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Соммельє»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Люкс»
простягнення 12916,27 грн.
за участю представників:
позивача:ОСОБА_2 дов. від 14.04.2017 № 14/04-17
відповідача:не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Соммельє» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Люкс» (далі відповідач) про стягнення 12916,27 грн., з яких 11186,15 грн. основний борг, 1374,14 грн. інфляційні втрати, 355,98 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобовязань щодо здійснення розрахунку за поставлений товар по переліченим в позовній заяві видаткових накладних.

В процесі розгляду справи позивач подав до суду заяву, якою в порядку ст. 22 ГПК України збільшив розмір позовних вимог в частині заявленої до стягнення суми 3% річних і інфляційних втрат та просить суд стягнути з відповідача 11186,15 грн. основного боргу, 1988,20 грн. інфляційних втрат, 381,55 грн. 3% річних.

В судовому засіданні 12.12.2017 позивач подав до суду заяву, якою в порядку ст. 22 ГПК України відмовився від позову в частині вимог про стягнення з відповідача 1988,20 грн. інфляційних втрат, 381,55 грн. 3% річних.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Враховуючи обставини справи, а також те, що подана позивачем заява про відмову позивача від позову в частині вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 1988,20 грн. та 3% річних в розмірі 381,55 грн. не суперечить діючому законодавству, не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, відповідає вимогам ГПК України, господарський суд вважає за можливе її прийняти, а провадження у справі в цій частині припинити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

За таких обставин, в даному провадженні суд розглядає остаточні вимоги позивача про стягнення з відповідача 11186,15 грн. основного боргу.

Також позивач подав клопотання про витребування у Києво-Святошинської ОДПІ інформації щодо відображення відповідачем в податковому обліку господарських операцій по зазначеній вище видатковій накладній, яке відхилено судом з огляду на його недоцільність.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав остаточні позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з мотивів, викладених в позові.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Позивач по видатковим накладним від 23.10.2015 № С10-273 на суму 4127,99 грн. та від 30.05.2016 № 960 на суму 7058,16 грн. поставив відповідачу товар на загальну суму 11186,15 грн. Видаткові накладні підписані в двосторонньому порядку повноваженими представниками сторін та їх підписи скріплені печаткою та штампом для складських документів товариств, завірені копії яких залучені до матеріалів справи,

Позивач надіслав на адресу відповідача претензії від 31.08.2016 № 1108 та від 31.08.2016 № 1109 з вимогами погасити борг в загальному розмірі 11186,15 грн. за поставлений товар по вищезазначеним видатковим накладним, що підтверджується оригіналом опису вкладення поштового відправлення до цінного листа від 13.10.2016. Завірені копії перелічених вище претензій містяться в матеріалах справи.

Разом з тим відповідач залишив зазначені вимоги позивача без відповіді та задоволення, свої зобовязання щодо здійснення розрахунку за поставлений товар в повному обсязі не виконав, в звязку з чим за ним рахується борг в розмірі заявленої до стягнення суми 11186,15 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з п. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Приписами п. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

ОСОБА_1, всупереч згаданих приписів закону, відповідач не виконав своїх договірних зобовязань щодо здійснення повного розрахунку за поставлений товар, у звязку з чим за ним на час розгляду справи рахується борг в розмірі 11186,15 грн. Доказів сплати вказаного боргу відповідач суду не надав.

Згідно з вимогами ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 11186,15 грн. заборгованості за поставлений товар.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 11186,15 грн. заборгованості, є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача, позаяк спір виник внаслідок його неправильних дій. Доказів протилежного відповідач суду не надав.

Керуючись ст. 1291 Конституції України, ст. 43, 33, 44, 49, п. 4 ч. 1 ст. 80, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Припинити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 1988,20 грн. інфляційних втрат, 381,55 грн. 3% річних.

2. Решту позову задовольнити повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Люкс» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Залізнична, 3, ідентифікаційний код 39565305) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Соммельє» (04071, м. Київ, провулок Електриків, 15, ідентифікаційний код 35877773) 11186 (одинадцять тисяч сто вісімдесят шість) грн. 15 коп. основного боргу, 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В. Подоляк

Дата підписання рішення 19.01.2018.