РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

27 грудня 2017 року Справа № 5004/80/11

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Маціщук А.В.

судді Петухов М.Г.

судді Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Харитонюк О.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився

відповідача - після перерви представник не з`явився в судове засідання

органу ДВС - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача підприємця Лець Світлани Степанівни

на ухвалу Господарського суду Волинської області від 09.11.2017 р.

у справі № 5004/80/11 (суддя Кравчук А.М.)

за позовом приватної фірми "Скорпіон-Сервіс"

до підприємця Лець Світлани Степанівни

про стягнення 28140, 00 грн. (скасування постанови про відкриття виконавчого провадження)

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ухвали Господарського суду Волинської області (суддя Кравчук А.М.) від 09.11.2017 р. у справі № 5004/80/11 повернуто без розгляду скаргу підприємця Лець Світлани Степанівни про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, відповідач підприємець Лець Світлана Степанівна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарськогго суду Волинської області від 08.11.2017 р. у справі № 5004/80/11 та прийняти нове рішення про задоволення скарги № 2.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник посилається на Загальну Декларацію Прав Людини, Статут ООН, ст.ст. 1, 46 Європейської Конвенції про захист прав людини і основних свобод, Статут Ради Європи, норми Конституції України та Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та доводить, що внаслідок прийняття судом оскаржуваної ухвали підприємець Лець С.С. неправомірно позбавлена доступу до правосуддя.

Вважає безпідставними висновки суду про те, що скаржник не зазначив ні дати, ні ким винесена оспорювана постанова, ні виконавчого документу, на підставі якого відкрито виконавче провадження, та не виклав підстави визнання недійсною постанови. Також заперечує наявність підстав для повернення скарги відповідно до п. 6 ст.63 ГПК України, оскільки фіскальний чек свідчить про факт направлення іншій стороні - позивачу копії скарги рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Скаржник просить врахувати наведені обставини і скасувати ухвалу Господарського суду Волинської області від 09.11.2017 р. у справі № 5004/80/11.

Позивач Приватна фірма „Скорпіон-Сервіс" подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що скаржником не спростовано мотивів оскаржуваної ухвали про відсутність опису вкладення у цінний лист як єдиного належного та допустимого доказу направлення процесуального документу сторонам у справі. Тому вважає, що суд першої інстанції підставно повернув скаргу (заяву) боржнику. Вважає також, що суб'єкт оскарження діяв у межах повноважень, визначених Законом, приймаючи повторно до виконання судовий наказ та накладаючи арешт на маймо боржника, зважаючи на обов'язковість виконання судового рішення про стягнення боргу, яке вступило в законну силу.

Просить ухвалу Господарського суду Волинської області від 09.11.2017 р. у справі № 5004/80/11 про повернення без розгляду скарги підприємця Лець С.С. про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Одночасно просить розглядати справу без участі представника позивача Приватної фірми „Скорпіон-Сервіс".

Перший відділ державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області подав заперечення на апеляційну скаргу; орган ДВС вважає, що оскаржувана ухвала винесена з дотримання вимог чинного законодавства України, суд належним чином дослідив матеріали скарги.

Зазначає, що на адресу першого відділу Державної виконавчої служби міста Луцьк не надходило жодних скарг від боржника на дії чи бездіяльність державного виконавця щодо примусового виконання виконавчого документа про стягнення заборгованості із боржника Лець Світлани Степанівни.

Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Волинської області від 09.11.2017 р. у справі № 5004/80/11 про повернення без розгляду скарги підприємця Лець С.С. про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Одночасно Перший відділ державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області просить розгляд справи здійснювати без участі його представника.

Ухвалою від 12.12.2017 р. Рівненський апеляційний господарський суд відклав розгляд справи на 27.12.2017 р. та зобов'язав скаржника підприємця Лець С.С. надати суду у строк до 26.12.2017 р. скаргу від 01.11.2017 р. про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження з додатками до неї, яка була подана до Господарського суду Волинської області та повернута скаржнику без розгляду відповідно до ухвали Господарського суду Волинської області від 09.11.2017 р.

18.12.2017 р. до Рівненського апеляційного господарського суду від відповідача підприємця Лець Світлани Степанівни надійшла заява про відвід складу суду з підстав нелігитимності, некомпетентності, неетичності, явної заінтересованості у результаті справи та за наявності очевидної упередженості проти скаржників.

15.12.2017 р. набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України „Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 р.

Відповідно до п.8 ч.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їх повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до п.9 ч.1 Перехідних положень справи у судах апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодекса, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ГПК України (у редакції, чинній з 15.12.2017 р.) оскільки колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу, провадження у справі було зупинено до вирішення питання про відвід іншим складом суду.

Відповідно до ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 22.12.2017 р. у справі № 5004/80/11 колегія суддів у складі головуючого судді Розізнаної І.В., судді Грязнова В.В., судді Мельника О.В. відмовлено у задоволенні заяви підприємця Лець Світлани Степанівни про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Маціщук А.В., судді Петухова М.Г., судді Олексюк Г.Є. у справі № 5004/80/11.

27.12.2017 р. колегією суддів у складі: головуючого судді Маціщук А.В., судді Петухова М.Г., судді Олексюк Г.Є. відповідно до ст.230 ГПК України поновлено провадження у справі № 5004/80/11, про що в судовому засіданні після повернення з нарадчої кімнати оголошено повний текст ухвали.

Згідно з ч.3 ст.230 ГПК України провадження у справі продовжено зі стадії, на якій його було зупинено і відповідно до норм ст.270 ГПК України справа переглядається за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у главі 1 „Апеляційне провадження".

Відповідно до норм п.6 ч.1 ст.255, ч.10 ст.270, ч.1-2 ст.271 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції у справі з ціною позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегією суддів враховано при цьому, що учасники справи повідомлені про судові засідання, призначені на 12 грудня і 27 грудня 2017 року, в установленому порядку відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України, чинного до 15.12.2017 р., і позивач та Перший відділ державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області надали суду письмові пояснення і просили розгляд справи здійснювати без участі їх представників.

Представник відповідача/скаржника Михайлов К.І. (пост.дов.НМТ № 255764 від 24.10.2017 р.) в судовому засіданні 27.12.2017 р. надавав пояснення щодо невідповідності оскаржуваної ухвали Господарського суду Волинської області нормам законодавства.

В судовому засіданні 27.12.2017 р. оголошувалась перерва з 13 год. 37 хв. до 14.00 години.

Після перерви в судове засідання представник скаржника не з`явився. Будь-які клопотання, заяви суду не подані.

Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення повернутими від відповідача/скаржника та органу ДВС /а.с. 113 - 114, 131 у т.3/, та інформацією з офіційного сайту Укрпошти про вручення поштового відправлення позивачу 15.12.2017 р., явка представників в судове засідання обов'язковою не визнавалась, і відповідно до норм п.6 ч.1 ст.255, ч.10 ст.270, ч.1-2 ст.271 ГПК України колегія суддів дійшла висновку про можливість завершення розгляду апеляційної скарги без участі представників сторін та органу ДВС за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника відповідача в судовому засіданні, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом на підставі матеріалів справи встановлено таке.

Відповідно до рішення Господарського суду Волинської області від 29.02.2012 р. у справі 5004/80/11 задоволено позов приватної фірми «Скорпіон-Сервіс» до підприємця Лець Світлани Степанівни про стягнення 28140, 00 грн. /а.с. 61 - 64 у т.2/.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.04.2012 р. рішення Господарського суду Волинської області від 29.02.2012 р. у справі № 5004/80/11 скасовано, прийнято нове рішення про відмову в позові /а.с. 102 - 106 у т.2/.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.07.2012 р. у даній справі постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 10.04.2012 р. скасовано, рішення Господарського суду Волинської області від 29.02.2012 р. залишено без змін /а.с. 135 - 141 у т.2/.

06.11.2017 р. підприємець Лець Світлана Степанівна подала до господарського суду Волинської області скаргу про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Господарський суд Волинської області (суддя Кравчук А.М.) ухвалою від 09.11.2017 р. у справі № 5004/80/11 скаргу підприємця Лець Світлани Степанівни повернув без розгляду на підставі п.п. 2, 3, 6 ч.1 ст.63 ГПК України, чинного на час винесення оскаржуваної ухвали /а.с. 166 - 167 у т.2/.

В мотивувальній частині ухвали від 09.11.2017 р. про повернення скарги без розгляду Господарський суд Волинської області зазначив, що суд встановив такі підстави для повернення відповідно до п.п.2,3,6 ч.1 ст.63 ГПК України :

- у поданій заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес;

- у скарзі не зазначено, в межах якої господарської справи вона подана, сторони по справі та чиї саме дії оскаржені підприємцем Лець С.С. Незазначення виконавчої служби позбавляє можливості надіслання процесуальних документів. Суду неможливо визначити, яка саме постанова державного виконавця оскаржена заявником (в т.ч. і за номером виконавчого провадження), наявність такої постанови в виконавчому провадженні, оскільки будь-які докази на підтвердження скарги не додані, зокрема, і оскаржувана постанова, що позбавляє суд можливості визначити також правомірність строку такого оскарження;

- докази надіслання скарги ДВС відсутні. Доданий до скарги фіскальний чек від 02.11.2017 р. підтверджує лише факт здійснення поштовим відділенням операції з пересилання кореспонденції за адресою: м. Луцьк "Скорпіон Сервіс" та не є належним доказом надіслання скарги відповідачу, оскільки, яка саме кореспонденція направляється адресату може бути підтверджено лише описом вкладення поштового відправлення. З долученого фіскального чека також не вбачається, що скарга надіслана саме на адресу відповідача, оскільки в графі "куди" вказано лише м. Луцьк, вулиця і номер будинку відсутні. Отже, фіскальний чек не може бути належним доказом надіслання заяви з додатками іншій стороні та органу ДВС.

Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник підприємець Лець С.С. не надала доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі, та підтверджували доводи скаржника про неправомірність висновків Господарського суду Волинської області. Такими доказами могли б бути скарга від 01.11.2017 р. про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження на 4-х аркушах з додатками, повернута підприємцю Лець С.С. разом з оскаржуваною ухвалою.

Відповідно до ст.ст.33-34 ГПК України в редакції, чинній на час подання апеляційної скарги, та ст.74, 80 ГПК України в редакції на час розгляду апеляційної скарги кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Колегією суддів встановлено, що в матеріалах справи відсутня копія скарги від 01.11.2017 р. про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Рівненський апеляційний господарський суд з метою повного дослідження обставин справи ухвалою від 12.12.2017 р. зобов'язав скаржника підприємця Лець С.С. надати суду в строк до 26.12.2017 р. скаргу від 01.11.2017 р. про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження з додатками до неї, яка була подана до Господарського суду Волинської області та повернута скаржнику без розгляду відповідно до ухвали Господарського суду Волинської області від 09.11.2017 р. у справі № 5004/80/11.

Скаржник витребувані судом документи не надав суду у визначений судом строк - до 26.12.2017 р., представник скаржника в судовому засіданні 27.12.2017 р. пояснив, що скаржнику не було відомо, чи відбудеться судове засідання 27.12.2017 р. після зупинення провадження у справі.

Такі пояснення колегія суддів оцінює критично і не вбачає поважних причин, з яких не виконані вимоги суду, викладені в ухвалі суду від 12.12.2017 р.

Вимоги суду про надання доказів у визначений судом строк, викладені в ухвалі, є обов'язковими до виконання.

Крім того, звертаючись до апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції, скаржник відповідно до ст.ст.33-34 ГПК України в редакції, чинній на час подання апеляційної скарги, та ст.74, 80 ГПК України в редакції на час розгляду апеляційної скарги повинен довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, та подати суду необхідні докази.

Відповідно до ч. 9 ст. 81 ГПК України (в редакції з 15.12.2017 р.) у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Отже, апеляційна скарга розглядається за наявними у справі матеріалами.

Колегією суддів враховано, що відповідно до п.п.1, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" №14 від 26.12.2003 р. роз'яснено, що звернення розглядаються за правилами, встановленими Законом N 606-XIV, розд. V ЦПК, статтями 89, 118 - 122 ГПК, якщо цими й іншими актами законодавства передбачено вирішення судом порушуваних у зверненнях питань.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК і ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 64, розділів XI, XII, XII-1 ГПК тощо.

Норми застосовані в редакції на час звернення скаржником до суду першої інстанції із скаргою на постанову про відкриття виконавчого провадження та прийняття оскаржуваної ухвали.

Відповідно до наведених норм Господарського процесуального кодексу України скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим статтею 54 ГПК (в редакції на час винесення оскаржуваної ухвали), з доданням до неї документів, зазначених у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті і за необхідності - зазначених у частинах другій і третій статті 57 названого Кодексу (в редакції на час винесення оскаржуваної ухвали), а також містити відомості, перелічені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження". У вирішенні питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII-І ГПК тощо (в редакції на час винесення оскаржуваної ухвали).

Відповідно до норм п.2 ч.2 ст.54 ГПК України (в редакції на час звернення до суду) позовна заява повинна містити найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків за його наявності.

Судом першої інстанції встановлено, і скаржником не спростовано, що у скарзі на постанову про відкриття виконавчого провадження не вказано, в межах якої господарської справи подана скарга, найменування сторін та не зазначений орган ДВС, постанова якого оскаржується, що є підставою для повернення заяви і доданих до неї документів без розгляду відповідно до п.2 ст.63 ГПК України (у редакції чинній на момент винесення оскаржуваної ухвали).

Крім того, відповідно до п.5 ч.1 ст.54 ГПК України (в редакції на час звернення до суду та винесення оскаржуваної ухвали) заява має містити виклад обставин, на яких ґрунтуються вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вимоги заявника.

Відсутність таких вказівок у заяві є підставою для повернення заяви на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній на момент винесення оскаржуваної ухвали).

Відповідно до ст.1212 ГПК України (в редакції на час звернення до суду та винесення оскаржуваної ухвали) скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Судом першої інстанції встановлено, і скаржником не спростовано, що у скарзі підприємця Лець Світлани Степанівни на постанову про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження скаржник просить визнати недійсною постанову про відкриття виконавчого провадження, проте ні дати постанови, ні ким вона винесена, ні виконавчого документу, на підставі якого відкрито виконавче провадження, в скарзі не зазначено та не викладено підстави визнання недійсності постанови про відкриття виконавчого провадження. При цьому підприємцем Лець С.С. не додано до скарги постанову про відкриття виконавчого провадження.

Отже, за наведених обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанціїї про застосування . 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній на момент винесення оскаржуваної ухвали) як підстави для повернення заяви без розгляду.

Крім того, відповідно до норм ч.1 ст.56 ГПК України (в редакції на час звернення до суду та винесення оскаржуваної ухвали) позивач, прокурор зоборв`язанні при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладень.

Судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначено про порушення позивачем норм ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України, відповідно до яких позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення. До позовної заяви/заяви/скарги додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії заяви і доданих до неї документів. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи ДВС розглядається за правилами ГПК України за участю державного виконавця або іншої посадової особи ДВС, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржується.

За відсутності опису вкладення фіскальний чек не є належним доказом надсилання на адресу приватної фірми «Скорпіон-Сервіс» скарги на постанову про відкриття провадження. В апеляційній скарзі скаржник не заперечує відсутність опису вкладення та не спростовується факт не направлення копії заяви органу ДВС.

Перший відділ державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області у запереченнях на апеляційну скаргу, поданих Рівненському апеляційному господарському суду, пояснив, що на адресу першого відділу Державної виконавчої служби міста Луцьк не надходило жодних скарг від боржника на дії чи бездіяльність державного виконавця щодо примусового виконання виконавчого документа про стягнення заборгованості із боржника Лець Світлани Степанівни.

Отже, колегією суддів встановлено та матеріалами справи підтверджено, що до вказаної заяви не були додані належні докази на підтвердження надсилання копії заяви приватній фірмі «Скорпіон-Сервіс» та органу ДВС.

Відповідно до п. 6 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо, не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Як зазначено вище, недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до заяви/скарги на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України (в редакції на час звернення скаржником до суду першої інстанції та прийняття оскаржуваної ухвали).

За наведених обставин, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для повернення без розгляду скарги на постанову про відкриття виконавчого провадження відповідно до п.п.2,3,6 ч.1 ст.63 ГПК України.

Разом з тим, щодо тверджень скаржника про право на справедливий суд, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, і згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою.

Таким чином, дотримання норм Господарського процесуального кодексу України при зверненні до господарського суду є обов'язком сторони, направленим на забезпечення врегульованої таким законом процедури вирішення спорів та, відповідно, на забезпечення рівних процесуальних прав сторін.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст.63 ГПК України повернення позовної заяви/заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно, встановивши порушення норм Господарського процесуального кодекса України, застосував відповідні норми п.2,3,6 ч.1 ст.63 ГПК України (у редакції на дату винесення оскаржуваної ухвали) та повернув без розгляду скаргу підприємця Лець Світлани Степанівни від 01.11.2017 р. про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Скаржник не спростував обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування ухвали Господарського суду Волинської області за ст. 280 ГПК України.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно зі ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 276, 281 - 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача підприємця Лець Світлани Степанівни залишити без задоволення. Ухвалу Господарського суду Волинської області від 09.11.2017 р. у справі № 5004/80/11 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Матеріали справи № 5004/80/11 повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений 29.12.2017 р.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Олексюк Г.Є.