ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"06" грудня 2017 р. Справа № 911/2334/13

за заявою Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича

до Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд", м. Васильків

ОСОБА_3, Чернігівська область, м. Ніжин

про визнання недійсним договору

Суддя Лопатін А.В.

за участю представників згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/2334/13 за заявою боржника Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.07.2013 р. порушено провадження у даній справі в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Київської області від 05.08.2013 р. визнано банкрутом Дочірнє підприємство "Сервісжитлобуд", відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута Рижикову Інну Анатоліївну.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.11.2013 р. усунуто Рижикову Інну Анатоліївну шляхом відсторонення від виконання нею обов'язків ліквідатора банкрута - Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" та припинено її повноваження ліквідатора у справі № 911/2334/13, призначено ліквідатором Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича.

До господарського суду Київської області від ліквідатора Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича надійшла заява б/н від 14.09.2015 р. (вх. № 4726/15 від 07.10.2015) про визнання недійсним договору купівлі-продажу допоміжних приміщень автопаркінгу (літера Б) загальною площею 2 542, 5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, від 26.12.2012, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Найдою О.І. за номером 2263.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.10.2015 р. заяву ліквідатора Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича про визнання недійсним договору прийнято до розгляду у межах провадження у справі № 911/2334/13 про банкрутство Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд", розгляд вказаної заяви призначено на 02.11.2015 р., залучено до участі у розгляді заяви ліквідатора Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича про визнання недійсним договору ОСОБА_3 та зобов'язано учасників провадження надати суду певні документи.

30.10.2015 р. через канцелярію господарського суду Київської області від ОСОБА_3 надійшло клопотання б/н від 30.10.2015 р. (вх. № 25620/15 від 30.10.2015) про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.11.2015 р. розгляд заяви про визнання недійсним договору відкладено на 26.11.2015 р. у зв'язку з нез'явленням у судове засідання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича та ОСОБА_3 і невиконанням ними вимог суду.

До господарського суду Київської області від ОСОБА_3 надійшов відзив на заяву про визнання недійсним договору б/н від 25.11.2015 р. (вх. № 28248/15 від 26.11.2015), у якому він заперечує проти задоволення вказаної заяви.

26.11.2015 р. через канцелярію господарського суду Київської області від ліквідатора Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича надійшло клопотання б/н від 26.11.2015 р. (вх. № 28274/15 від 26.11.2015) про витребування доказів.

До господарського суду Київської області від ліквідатора Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича надійшло клопотання б/н від 26.11.2015 р. (вх. № 28275/15 від 26.11.2015) про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

26.11.2015 р. через канцелярію господарського суду Київської області від ліквідатора Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича надійшло клопотання б/н від 26.11.2015 р. (вх. № 28276/15 від 26.11.2015) про залучення до розгляду заяви про визнання недійсним договору у якості заінтересованої особи директора Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" Рижикової Ірини Анатоліївни та призначення у даній справі почеркознавчої експертизи підпису останньої.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.11.2015 р. задоволено клопотання ліквідатора Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича б/н від 26.11.2015 р. (вх. № 28274/15 від 26.11.2015) про витребування доказів; витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Найди Ольги Іванівни нотаріальну справу щодо договору купівлі-продажу допоміжних приміщень автопаркінгу (літера Б), загальною площею 2 542, 5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, від 26.12.2012, що посвідчений нею за номером 2263; витребувано в ПАТ "Банк "Таврика" роздруківку руху коштів на розрахунковому рахунку Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд", а саме: р/р 23 в АТ "Банк "Таврика", МФО 300788; відмовлено у задоволенні клопотання ліквідатора Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича б/н від 26.11.2015 (вх. № 28276/15 від 26.11.2015) про залучення до розгляду заяви про визнання недійсним договору у якості заінтересованої особи директора Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" Рижикової Ірини Анатоліївни та призначення почеркознавчої експертизи підпису; розгляд заяви про визнання недійсним договору, в тому числі і клопотання ліквідатора Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича б/н від 26.11.2015 р. (вх. № 28275/15 від 26.11.2015) про призначення судової будівельно-технічної експертизи, відкладено на 17.12.2015.

До господарського суду Київської області від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Найди Ольги Іванівни надійшли витребувані судом документи (вх. № 29329/15 від 08.12.2015).

11.12.2015 р. через канцелярію господарського суду Київської області від ПАТ "Банк "Таврика" надійшла витребувана судом роздруківка руху коштів на розрахунковому рахунку Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд", записана на CD диску (вх. № 29566/15 від 11.12.2015).

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.12.2015 р. у даній справі призначено судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.12.2015 р. провадження за завою ліквідатора Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича б/н від 14.09.2015 (вх. № 4726/15 від 07.10.2015) про визнання недійсним договору в межах справи № 911/2334/13 про банкрутство Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" на час проведення експертизи зупинено.

02.02.2016 р. на адресу господарського суду Київської області від судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз супровідним листом надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для вирішення питань, поставлених перед експертизою.

За результатами розподілу автоматизованої системи документообігу справу № 911/2334/13 в частині провадження за завою ліквідатора Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича б/н від 14.09.2015 (вх. № 4726/15 від 07.10.2015) про визнання недійсним договору в межах справи № 911/2334/13 про банкрутство Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" передано для подальшого розгляду судді Лопатіну А.В.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.02.2016 р. прийнято справу в частині розгляду заяви ліквідатора Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича б/н від 14.09.2015 (вх. № 4726/15 від 07.10.2015) про визнання недійсним договору в межах справи № 911/2334/13 про банкрутство Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" до провадження, поновлено провадження, розгляд справи призначено на 02.03.2016 р.

29.02.2016 р. через канцелярію господарського суду Київської області ОСОБА_3 подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.03.2016 р. розгляд справи відкладено на 23.03.2016 р.

22.03.2016 р. через канцелярію господарського суду Київської області ОСОБА_3 подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Вищевказане клопотання обґрунтовано тим, що у ОСОБА_3 відсутні документи, які витребовує суд, а отже у останнього відсутня можливість виконати вимоги ухвали суду у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.03.2016 р. розгляд справи відкладено на 13.04.2016 р. та направлено судові запити до Центрального БТІ з метою отримання технічного паспорту на допоміжні приміщення та якісної та повної копії інвентаризаційної справи БТІ на домовласність АДРЕСА_1, що наявна в матеріалах справи № 911/2334/13 (актуальну станом на дату оцінки - 26.12.2012 р.) та до Державної архітектурно-будівельної інспекції з метою отримання акту введення в експлуатацію допоміжних приміщень автопаркінгу (літера Б) загальною площею 2 542, 5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1;

08.04.2016 р. на поштову адресу господарського суду Київської області від Центрального БТІ надійшов лист, в якому останні зазначають, що не мають будь-яких даних щодо об'єктів нерухомості, які вказані у судовому запиті.

13.04.2016 р. через канцелярію господарського суду Київської області ОСОБА_3 подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із хворобою останнього.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.04.2016 р. розгляд справи відкладено на 27.04.2016 р.

14.04.2016 р. на адресу господарського суду Київської області від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи та повідомлення про неможливість надання висновку експерта.

26.04.2016 р. через канцелярію господарського суду Київської області ОСОБА_3 подано повідомлення, в якому останній зазначає, що у листі непрацездатності від 06.04.2016 р. термін, до якого ОСОБА_3 знаходиться на лікарняному вказаний 12.05.2016 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.04.2016 р. розгляд справи відкладено на 25.05.2016 р., повторно зобов'язано ОСОБА_3 подати до суду відомості щодо існуючого використання, а також переліку послуг/робіт, що надаються (можуть надаватися)стороннім організаціям внаслідок функціонування об'єкту дослідження, у разі надання майна в оренду іншим суб'єктам господарювання, вказати (за функціональним призначенням): ставки орендної плати за одиницю площі; загальні показники площі приміщень, що можуть бути передані в оренду; відсоток завантаження площ орендарями.

24.05.2016 р. через канцелярію господарського суду Київської області від гр. ОСОБА_3 надійшли пояснення щодо спору.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.05.2016 р. призначено у даній справі судову оціночно-будівельну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, винесено на вирішення судової експертизи наступне питання: якою була дійсна ринкова вартість допоміжних приміщень автопаркінгу (літера Б) загальною площею 2 542, 5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, станом на дату укладення договору купівлі-продажу допоміжних приміщень автопаркінгу від 26.12.2012 р.?; зупинено провадження з розгляду заяви арбітражного керуючого Патерилова В.В. б/н від 14.09.2015 р. (вх. № 4726/15 від 07.10.2015) про визнання недійсним договору купівлі-продажу допоміжних приміщень автопаркінгу (літера Б) загальною площею 2 542, 5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, від 26.12.2012, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Найдою О.І. за номером 2263, яка розглядається в межах справи № 911/2334/13 про банкрутство Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" до закінчення судової експертизи та повернення матеріалів до господарського суду Київської області.

04.08.2016 р. до господарського суду Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для вирішення питань, поставлених перед експертизою.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.08.2016 р. поновлено провадження з розгляду заяви заяви арбітражного керуючого Патерилова В.В. про визнання недійсним правочину, яка розглядається в межах справи № 911/2334/13 про банкрутство Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд", розгляд справи призначено на 01.09.2016 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.09.2016 р. погоджено строк виконання судової експертизи, призначеної ухвалою суду від 25.05.2016 р. у справі № 911/2334/13, понад три місяці. Провадження у справі зупинено.

12.06.2017 р. на адресу господарського суду Київської області від судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання про забезпечення умов роботи судового експерта по місцезнаходженню об'єктів дослідження.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.06.2017 р. клопотання судового експерта про забезпечення умов роботи судового експерта по місцезнаходженню об'єктів дослідження задоволено. Зобов'язано сторін 23.06.2017 р. о 14:00 год. з'явитись на об'єкт дослідження. Зобов'язано сторін погодити з судовим експертом Ворфлік Т.О. організацію прибуття на об'єкт дослідження

20.07.2017 р. на адресу господарського суду Київської області від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи та повідомлення про неможливість надання висновку експерта.

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.07.2017 р. поновлено провадження з розгляду заяви ліквідатора Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" арбітражного керуючого Патерилова В.В. про визнання недійсним договору в межах справи № 911/2334/13 про банкрутство Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" та призначено розгляд справи на 25.10.2017 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.10.2017 р. розгляд заяви відкладено на 06.12.2017 р.

В судовому засіданні, розглянувши заяву ліквідатора ДП "Сервісжитлобуд" про визнання недійсним правочину, суд зазначає таке:

Заява вмотивована наступним:

26.12.2012 р. між ДП «Сервісжитлобуд» (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Найдою О.І. за номером 2263, за яким продавцем було відчужено майно, а саме: допоміжні приміщення автопаркінгу (літ. Б), загальною площею 2542,5 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 за вартістю 835000,00 грн., що на думку заявника є такою, що не відповідає ринковій вартості і є заниженою.

Крім того, в обґрунтування своїх вимог ліквідатор банкрута в заяві зазначає, що продавцем - ДП «Сервісжитлобуд» за спірним договором не отримано кошти в рахунок оплати отриманого у власність ОСОБА_3 нерухомого майна за вищевказаним договором.

Виходячи з наведеного, посилаючись на приписи статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та на норми цивільного законодавства України, ліквідатор банкрута просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу від 26.12.2012 р. нежитлових приміщень, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Найдою О.І. за номером 2263, за яким продавцем було відчужено майно, а саме: допоміжні приміщення автопаркінгу (літ. Б), загальною площею 2542,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 за вартістю 835000,00 грн.

Відповідачем-2, в свою чергу, подано відзив на вказану заяву, в якому останній зазначає, що ціна продажу майна за вказаним договором за домовленістю між сторонами було визначено згідно висновку про вартість майна, який є частиною звіту про оцінку нежитлового приміщення б/н, виданого 05.12.2012 р., суб'єктом оціночної діяльності - ПП «Київська оціночна група» станом на 05.12.2012 р. вартість відчужуваного приміщення встановлено - 835000,00 грн. Крім того, відповідач-2 зазначає, що предметом оспорюваного договору було не офісні приміщення, нежитлові приміщення, парко місця (які безпечно коштували б більше вказаної вартості), а допоміжні приміщення автопаркінгу. Також, відповідач-2 зазначає, що оспорюваний договір купівлі-продажу є оплатним і розрахунки за ним було проведено в повному обсязі, шляхом внесення покупцем грошової суми до каси товариства, як доказ відповідачем надано копії рахунку-фактури № С-1 від 09.01.2013 р., квитанції до прибуткового касового ордеру № 5 від 14.01.2013 р. Отже, на думку відповідача-2, відсутні правові підстави, передбачені статтею 20 Закону для визнання такого договору недійсним.

Також, в ході розгляду даного спору, на виконання вимог ухвали суду, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Найдою О.І. надано, крім іншого, копію звіту про оцінку нежитлового приміщення, місць загального користування за адресою: АДРЕСА_1.

Статтею 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", на які посилається заявник, встановлено правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник виконав майнові зобов'язання раніше встановленого строку; боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна; боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Відповідно до положень статті 4-1 ГПК господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом N 2343-XII.

Згідно з пунктами 2, 7 частини першої статті 12 ГПК господарським судам підвідомчі справи про банкрутство; справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Частиною дев'ятою статті 16 ГПК (виключна підсудність справ) передбачено, що справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини першої статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями частини четвертої статті 10 Закону N 2343-XII, відповідно до якої суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, тощо.

Системний аналіз положень Закону N 2343-XII дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону N 2343-XII мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора (частина перша статті 20 Закону N 2343-XII); за позовом розпорядника майна (частина дев'ята статті 22 Закону N 2343-XII); за заявою комітету кредиторів (частина восьма статті 26 Закону N 2343-XII); за заявою керуючого санацією (частина п'ята статті 28 Закону N 2343-XII); за заявою ліквідатора (частина друга статті 41 Закону N 2343-XII).

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону N 2343-XII, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Так, визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за статтею 16 ЦК і загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені статтею 215 ЦК.

Отже, ЦК імперативно не визнає оспорюваний правочин недійсним, а лише допускає можливість визнання його таким у судовому порядку, при цьому, визнання такого правочину недійсним відбувається судом, по-перше, за вимогою однієї із сторін або іншої заінтересованої особи, а по-друге, якщо в результаті судового розгляду такого звернення буде доведено наявність визначених законодавством підстав недійсності правочину.

Вищевказані висновки викладені в постанові Верховного суду України від 13.04.2016 р. № 908/4804/14|3-304гс1.

З огляду на вищенаведене, заява ліквідатора банкрута про визнання недійсним правочину, подана з посиланням на приписи статей 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розглядається судом в межах провадження у справі про банкрутство ДП «Сервісжитлобуд».

Відповідно до приписів частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання правочину недійсним.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Як вбачається з матеріалів справи, ліквідатором банкрута було подано клопотання про призначення судової експертизи з метою встановлення ринкової вартості нерухомого майна, реалізованого за договором купівлі-продажу від 26.12.2012 р., станом на дату укладення вказаного договору.

Судом враховуючи, що відповідно до ст.ст. 4, 43 ГПК України судове рішення є законним та обґрунтованим лише у випадку всебічного, повного то об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, вказане клопотання ліквідатора банкрута було задоволено, призначено у даній справі судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6), винесено на вирішення судової експертизи наступні питання: якою була дійсна ринкова вартість допоміжних приміщень автопаркінгу (літера Б) загальною площею 2 542, 5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, станом на дату укладення договору купівлі-продажу допоміжних приміщень автопаркінгу від 26.12.2012 р.? (ухвала від 17.12.2015 р.).

Проте, повідомленням від 11.04.2015 р. № 859/16-42 Київський науково-дослідний інститут судових експертиз повідомив про неможливість надання висновку експерта судової оціночно-будівельної експертизи.

Враховуючи викладене, ухвалою суду від 25.05.2016 р. було повторно призначено судову експертизу. Проте, повідомленням від 18.07.2017 р. № 11448/16-42 Київський науково-дослідний інститут судових експертиз повідомив про неможливість надання висновку експерта судової оціночно-будівельної експертизи.

За таких обставин, а також враховуючи, що присутній в судовому засіданні ліквідатор банкрута заявив про недоцільність повторного призначення судової експертизи, у зв'язку з відсутністю коштів на її проведення, судом розглянуто даний спір за наявними в матеріалах справи документами та встановлено наступне:

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно зі статтею 4-2 ГПК України встановлено, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статті 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Разом з тим, здійснивши аналіз поданих учасниками судового процесу доказів, судом встановлено, що ліквідатором банкрута, в порушення вищевказаних вимог процесуального законодавства, не доведено наявності обставин, на які останній посилається як на правові підстави визнання недійсним правочину, так здійснення боржником продажу майна за заниженою вартістю та нездійснення на виконання оспорюваного договору перерахування покупцем коштів за придбане майно жодними доказами не підтверджено, більше того, дані твердження ліквідатора банкрута спростовуються наданими відповідачем доказами.

З огляду на все наведене вище, заява ліквідатора ДП «Сервісжитлобуд» про визнання недійсним правочину, а саме: договору купівлі-продажу від 26.12.2012 р. нежитлових приміщень, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Найдою О.І. за номером 2263, за яким було відчужено майно, а саме: допоміжні приміщення автопаркінгу (літ. Б), загальною площею 2542,5 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 з викладених в ній підстав не підлягає задоволенню.

Згідно з приписами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" за результатами розгляду спору в межах справи про банкрутство господарський суд виносить ухвалу.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати підлягають покладенню на заявника.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись ст. 86 Господарського процесуального кодексу України та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд

ухвалив:

1. Заяву ліквідатора ДП «Сервісжитлобуд» про визнання недійсним правочину, а саме: договору купівлі-продажу від 26.12.2012 р. нежитлових приміщень, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Найдою О.І. за номером 2263, за яким було відчужено майно, а саме: допоміжні приміщення автопаркінгу (літ. Б), загальною площею 2542,5 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, залишити без задоволення.

Копію ухвали направити учасникам судового процесу.

Суддя А.В. Лопатін