ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2017 Справа № 917/1348/17

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако М.М.

за участю представників:

від прокуратури: ОСОБА_1

від позивача: ОСОБА_2,

від відповідача 1: не з'явились,

від відповідача 2: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Керівника Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області,

просп. Свободи, 4а, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

в інтересах держави в особі Полтавської обласної державної адміністрації,

вул. Жовтнева, 45, м. Полтава, 36014

до 1. Кременчуцької районної державної адміністрації,

вул. Соборна, 14/23, м. Кременчук, Полтавська область, 39614;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровський гранітний кар'єр",

вул. Будівельників, буд. 38/14, офіс 2, м. Київ, 02100

про визнання недійсним договору, зобов'язання звільнити земельну ділянку та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

В С Т А Н О В И В :

Керівник Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Полтавської обласної державної адміністрації звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до Кременчуцької районної державної адміністрації та Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровський гранітний кар'єр" про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного 23.10.2010 між відповідачами 1, 2, згідно якого передано у оренду земельну ділянку площею 47,3496 га (кадастровий номер :07:000:0406) з терміном дії 49 років для розробки Чикалівського родовища мігматитів за межами населених пунктів на території Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району та зобов'язання відповідача 2 звільнити земельну ділянку шляхом підписання акту прийому-передачі, а також скасувати рішення сектору з питань державної реєстрації Кременчуцької районної державної адміністрації про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.12.2016.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 14.08.2017 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 07.09.2017.

25.10.2017 від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує, що на початку 2016 року була отримана технічна документація з нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, відповідно до якої грошова оцінка вказаної земельної ділянки визначена в сумі 2 302 681 грн. 60 коп. Саме із вказаної суми із січня 2017 року відповідачем сплачується орендна плата.

26.10.2017 відповідачем 2 подано клопотання про долучення до матеріалів справи копії листа про направлення Кременчуцькій районній раді для затвердження Технічної документації з нормативно грошової оцінки земельної ділянки, виписку з ЄДР та платіжні доручення про сплату оренди (вх. №13040).

20.11.2017 відповідачем 2 додано до справи копію плану та місця розташування земельної ділянки, опис меж та акт визначення меж земельної ділянки (вх. №14097).

Від позивача надійшли пояснення, в яких проти позову прокурору заперечує, вказує, що зміст договору та порядок його укладання не суперечить діючому законодавству, сторони при дійшли згоди стосовно всіх істотних умов договору, та своїми діями щодо виконання умов договору підтвердили, те, що договір спрямований на реальне настання правових наслідків (вх. №14100 від 20.11.2017).

Відповідач 1 надав суду відзив, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (вх. №14056 від 20.11.2017).

Прокуратурою подано лист Кременчуцької районної ради для долучення до матеріалів (вх. 14104 від 20.11.2017).

Від відповідача 2 надійшло клопотання про залучення до участі у справі Камяно-Потоківської сільської ради в якості третьої особи, оскільки остання є отримувачем коштів за оренду спірної земельної ділянки (вх. 14099 від 20.11.2017). Розглянувши вказане клопотання, суд відмовив в його задоволенні, з огляду на його необґрунтованість та недоцільність.

В судовому засіданні 20.11.2017 прокурор підтримав позовні вимоги з мотивів викладених у позовній заяві, надав пояснення по справі.

Представник позивача заперечив проти позову прокурора.

Представник відповідача 2 заперечив проти позову з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву.

Обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні судом не встановлено.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що розпорядженням голови Полтавської облдержадміністрації №313 від 26.08.2010 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки ТОВ «Придніпровський гранітний кар'єр» для земель промисловості загальною площею 47,3496 га з передачею у довгострокову оренду терміном на 49 років, для розробки Чикалівського родовища мігматитів, за межами населених пунктів на території Кам"янопотоківської сільської ради Кременчуцького району. Пунктом 2 вказаного розпорядження зобов'язано Кременчуцьку районну державну адміністрацію укласти договір оренди землі з ТОВ «Придніпровський гранітний кар'єр» (а.с. 33).

На підставі вказаного розпорядження 23.10.2010 між Кременчуцькою районною державною адміністрацією та ТОВ «Придніпровський гранітний кар'єр» укладено договір оренди земельної ділянки площею 47,3496 га (кадастровий номер :07:000:0406) з терміном дії на 49 років для розробки Чикалівського родовища мігматитів за межами населених пунктів на території Кам'янопотоківської сільської ради Кременчуцького району (а.с. 22-25).

Відповідно до п. 4 Договору нормативно-грошова оцінка не проведена.

Орендна плата по цьому договору встановлюється диференційовано, з урахуванням положень п. 5 договору на період до 01.10.2012 складає 30 коп. за 1 кв.м., що становить 142 048,8 грн. за 47,3496 га на рік.; на період з 01.10.2012 складає 1,10 грн. за 1 кв.м., що становить 520845,6 грн. за 47,3496 га на рік.

01.12.2016 приватним нотаріусом ОСОБА_5 Кременчуцького міського нотаріального округу зареєстровано право оренди земельної ділянки за №17811509, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.06.2017 (а.с. 34-36).

Прокурор зазначає, що спірний договір не відповідає істотним умовам, які визначені статті 15 Закону України «Про оренду землі». Зокрема, вказує, що відповідачем 2 не розроблялась технічна документація з нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки та на розгляд до Кременчуцької районної ради Полтавської області не надавалась та не затверджувалась. Внаслідок чого невірно визначений розмір орендної плати, в зв'язку з чим до бюджету не надходять значні суми коштів, що є порушенням інтересів держави.

Відтак, як стверджує прокурор, оскільки відповідачі уклали спірний договір з порушенням приписів ст. ст. 13, 18 Закону України «Про оцінку земель», ст. ст. 15, 21 Закону України «Про оренду землі», п. 4 ст. 66, ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України (у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), а саме без проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що є обов'язковим у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, то договір оренди земельної ділянки відповідно до ст. ст. 203, 215, 216, 228 ЦК України підлягає визнанню недійсним у зв'язку із недодержанням сторонами в момент вчинення цього правочину встановленого законом порядку, і як наслідок, земельна ділянка вартістю 1621842,62 грн., що є об'єктом договору, підлягає поверненню у відання держави, а державна реєстрація права оренди земельної ділянки підлягає скасуванню.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з приписами статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (стаття 15 ЗУ "Про оренду землі").

Відповідно до ч. 1 статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із вимогами ч. 3 статті 228 ЦК України, у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним.

Частиною 1 статті 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до статті 203 ЦК України такими вимогами є: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Прокурор зазначає, що спірний договір не відповідає істотним умовам, які визначені статті 15 Закону України «Про оренду землі». Зокрема, вказує, що відповідачем 2 не розроблялась технічна документація з нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, внаслідок чого невірно визначений розмір орендної плати, в зв'язку з чим до бюджету не надходять значні суми коштів, що є порушенням інтересів держави.

Відповідачем 2 надано до матеріалів справи копія технічна документація з нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, відповідно до якої грошова оцінка вказаної земельної ділянки визначена в сумі 2 302 681 грн. 60 коп. (а.с. 86- 93). Відповідно до листа (а.с. 112) вих. №23-10/17 25.10.2017 Кременчуцькою районною радою отримано для затвердження Технічну документацію з нормативно грошової оцінки земельної ділянки.

Суд вважає, що прокурором не обґрунтовано належними та допустимими доказами підстави визнання договору оренди землі від 23.10.2010 не дійсним, а тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Враховуючи не доведеність позиції прокурора щодо визнання недійсним договору оренди землі від 23.10.2010 то, відповідно, і вимоги про зобов'язання звільнити земельну ділянку та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень також є не обґрунтованими.

При вирішення даного спору судом приймається до уваги те, що під належністю доказу розуміється наявність об'єктивного зв'язку між змістом судових доказів і фактами, що є об'єктом судового дослідження. Належними слід визнавати докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Виходячи із змісту статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Згідно статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом 10 днів.

Суддя

ОСОБА_6