ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2017 р. Справа № 911/2602/17

Розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Селф-Актив»

до Комунального підприємства «Гостомельінвестбуд»

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна-компанія «КИЕВІНВЕСТБУД»

про стягнення 232865,27 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність б/н від 25.09.2017 року);

від відповідача: ОСОБА_3 (рішення № 39-03-VII від 17.12.2015 року); ОСОБА_4 (довіреність б/н від 20.11.2017 року);

від третьої особи: не зявився.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області звернулось ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Селф-Актив» із позовом до Комунального підприємства «Гостомельінвестбуд» про стягнення 232865,27 грн., з яких 215815,82 грн. помилково перерахованих коштів та 17049,45 грн. інфляційних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що кошти на рахунок відповідача протягом жовтня-грудня 2016 року в загальній сумі 215815,82 грн. з призначенням платежу «оплата за суборенду зем. участку кад № згідно Договору б/н від 25.04.2016 року між БІК Київінвестбуд та КП Гостомельінвестбуд» були перераховані помилково, оскільки позивач не є стороною вишевказаного договору і у нього відсутні будь-які зобовязання зі сплати суборендних платежів згідно Договору б/н від 25.04.2016 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.08.2017 року порушено провадження у справі № 911/2602/17 та призначено справу до розгляду на 02.10.2017 року.

02.10.2017 року від відповідача надійшов відзив на позов, яким останній проти позову заперечує та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 02.10.2017 року судом у відповідності до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва в розгляді справи на 18.10.2017 року. Окрім того, в судовому засіданні 02.10.2017 року представником позивача подано письмові пояснення по суті спору.

05.10.2017 року позивачем подано до суду заяву в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України про зменшення позовних вимог, якою останній відмовляючись від заявленої до стягнення суми інфляційних, просить стягнути з відповідача лише 215815,82 грн. помилково перерахованих коштів.

18.10.2017 року відповідачем до суду подано заяву про залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна-компанія «КиЕвінвестбуд», оскільки Договір, на підставі якого, як стверджує позивач, він помилково перерахував кошти, укладений саме між відповідачем та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна-компанія «КиЕвінвестбуд».

В судовому засіданні 18.10.2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна-компанія «КиЕвінвестбуд» та відкладено розгляд справи на 06.12.2017 року. Також, ухвалою від 18.10.2017 року продовжено строк розгляду справи.

У звязку з перебуванням судді Карпечкіна Т.П. на лікарняному розгляд справи 06.11.2017 року не відбувся, ухвалою від 10.11.2017 року розгляд справи призначено на 20.11.2017 року.

20.11.2017 року представником відповідача подано клопотання про долучення доказів. В судове засідання 20.11.2017 року представник третьої особи не зявився, позивач та третя особа вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 18.10.2017 року не виконали, третя особа про причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Розгляд справи відкладався до 29.11.2017 року.

В судовому засіданні 29.11.2017 року позивач позовні вимоги підтримав, відповідач проти позову заперечував, третя особа в судове засідання не зявилась.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, господарський суд

встановив:

Як вбачається з викладених у позові обставин, позивач - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Селф-Актив» мзазначає, що в період з 12.10.2016 року по 30.12.2016 року ним було помилково здійснено на рахунок Комунального підприємства «Гостомельінвестбуд» 5 платежів на загальну суму в 215 815,82 грн., а саме: 48 012 грн. на підставі платіжного доручення № 349 від 12.10.2016 року; 11 59 299,51 грн. на підставі платіжного доручення № 432 від 21.11.2016 року; 59 299,51 грн. на підставі платіжного доручення № 448 від 29.11.2016 року; 19 204,80 грн. на підставі платіжного доручення № 484 від 23.12.2016 року; 30000 грн. на підставі платіжного доручення № 505 від 30.12.2016 року.

За твердженням позивача, відповідні платежі були помилково здійснено директором в якості оплати суборенди земельної ділянки (кадастровий номер :01:049:0118) згідно Договору В/П від 25.04.2016 року, укладеного між ТОВ БІК «КиЕвінвестбуд» (3-ю особою) та КП «Гостомельінвестбуд» (відповідачем).

Про помилковість здійснення вищенаведених платежів свідчить факт відсутності у ТОВ «Селф-Актив» зобов'язань здійснювати оплату суборенди земельної ділянки (кадастровий номер :01:049:0118) згідно Договору Б/Н від 25.04.2016 року, укладеного між ТОВ ВІК «КиЕвінвестбуд» та КП «Гостомельінвестбуд», оскільки ТОВ «Селф-Актив» не є стороною вищезгаданого Договору.

Позивач зазначає, що 31.05.2017 року ним була направлена претензія (вих. № 31/05/2017-1) про повернення помилково перерахованої суми, яка залишена без задоволення, в листі від 22.06.2017 року відповідач відмовив в поверненні коштів.

У звязку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом в порядку ст. 1212 Цивільного кодексу України про стягнення з відповідача спірних коштів в сумі 215 815,82 грн., як безпідставно набутих.

Також, позивач в позові просив на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України стягнути з відповідача інфляційні нарахування на спірну суму безпідставно сплачених коштів, однак в ході розгляду спору подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначив, що у звязку з відмовою від інфляційних зменшує суму позовних вимог та просить суд стягнути з КП «Гостомельінвестбуд» на користь ТОВ «Селф-Актив» помилково перераховану суму коштів у розмірі 215 815,82 грн.

Відповідач в ході розгляду спору подав відзив на позов, в якому позовні вимоги заперечував, зазначив про свідому сплату позивачем спірних платежів.

Відповідач надав пояснення та докази, що 15.04.2016 року між КП «Гостомельінвестбуд» (відповідачем) та Гостомельською селищною радою був укладений Договір оренди землі.

Рішенням Гостомельської селищної ради №135-07-УІІ від 21.04.2016 року була надана згода КП «Гостомельінвестбуд» на передачу в суборенду ТОВ «БІК «КиЕвінвестбуд» земельної ділянки площею 0,7228 га, що знаходиться за адресою: Київська область, селище Гостомель, вул. Богдана Хмельницького, 2-е.

На підставі вказаного рішення 25.04.2016 року був укладений Договір суборенди землі між Комунальним підприємством «Гостомельінвестбуд» Гостомельської селищної ради та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «КиЕвінвестбуд».

За умовами зазначеного Договору орендна плата справляється у грошовій формі у визначеному на рік і на місяць розмірі і у відповідний строк.

Також, як вбачається з умов Договору суборенди землі від 25.04.2016 року, земельна ділянка призначалась для будівництва багатоквартирних житлових будинків, що також відповідає призначенню земельної ділянки згідно з рішенням Гостомельської селищної ради №135-07-УІІ від 21.04.2016 року.

Відповідач зазначає, що як йому стало пізніше відомо, 12.04.2016 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «КиЕвінвестбуд» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Селф-Актив» укладено Договір інвестування та передачі прав замовника будівництва, за яким фактично повноваження замовника будівництва перейшли до позивача - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Селф-Актив».

Відповідно до платіжних доручень, зазначених в позові, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Селф-Актив» здійснювались на користь КП «Гостомельінвестбуд» суборендні платежі щодо земельної ділянки, на якій здійснювалось будівництво, замовником якого був позивач.

В реквізитах «Призначення платежу» платіжних доручень, які заповнюються платником щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу, позивач ТОВ «Селф-Актив», як платник цілком свідомо вказував про оплату за суборенду земельних ділянок згідно договорів б/н від 25.04.2016 року між БІК Киевінвестбуд та КП Гостомельінвестбуд, що виключає помилковість переказу коштів.

Також, відповідач повідомив суду, що в квітні 2017 року ТОВ «Селф-Актив» зверталось до до селищної ради з пропозицією укласти договір оренди (суборенди) землі, згідно якого зазначалося що позивач заборгованість за ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «КиЕвінвестбуд» по договорам суборенди землі від 25.04.2016 року зобовязується погасити протягом квітня-травня 2017 року.

У звязку з чим, відповідач зазначає, що ТОВ «Селф-Актив» цілеспрямовано перераховувало кошти на рахунок КП «Гостомельінвестбуд».

Позивач надав пояснення на відзив відповідача, в яких заперечував наявність у нього підстав та зобовязань сплачувати суборендні платежі, в тому числі за Договором інвестування та передачі прав замовника будівництва, за земельні ділянки з кадастровими номерами :01:049:0118 та :01:049:0169 відповідно до Договорів, укладених між ТОВ «БІК «КиЕвінвестбуд» та КП «Гостомельінвестбуд» від 25.04.2016 року.

Позивач стверджував, що відповідно до Договору Б/Н інвестування та передачі прав замовника будівництва від 12.04.2016 року всі зобовязання ТОВ «Селф-Актив» зводяться до передбачених п. 4.3.5., а саме: відшкодувати ТОВ «БІК «КиЕвінвестбуд» обґрунтовані витрати останньої на виконання функцій замовника, попередньо письмово узгоджені ТОВ «Селф-Актив», у тому числі і сплату земельного податку за користування земельною ділянкою на вул. ОСОБА_5 (Кірова) 2-д, 2-е, яка належить територіальній громаді смт. Гостомель в особі Гостомельської селищної ради.

В ході розгляду спору судом досліджено та встановлено, що 12.04.2016 року між ТОВ «Селф-Актив» (позивач) та ТОВ «БІК «КиЕвінвестбуд» (третя особа) було укладено Договір Б/Н інвестування та передачі прав замовника будівництва, відповідно до якого, ТОВ «Селф-Актив» зобовязується виконувати функції замовника щодо проектування, будівництва та введення в експлуатацію та оформлення права власності на обєкт будівництва - житловий комплекс «Водограй».

На підставі Договору інвестування та передачі прав замовника будівництва від 12.04.2016 року ТОВ «Селф-Актив», розуміючи та бажаючи настання наслідків укладення цього договору, керуючись нормами чинного законодавства України, з метою будівництва в смг. Гостомель, де заплановано будівництво цілого житлового комплексу по вул. Б. Хмельницького, 2а, 2е, отримав не лише повні права, а й узяв на себе у повному обсязі обовязки замовника (у тому числі вказані в п.1.5) замість третьої особи - ТОВ «БІК «КиЕвінвестбуд».

Відповідно до п. 2.3 Договору інвестування вказано, що обєкт (обєкт будівництва) розміщується на земельній ділянці, що розташована на вул. ОСОБА_5 (Кірова), 2д, 2е, яка належить територіальній громаді.

Відповідно до п. 3.5.3 Договору інвестування вказано, що інвестування будівництва Обєкту Сторона 2 (позивач) здійснює через сплату інших витрат, повязаних з проектуванням та спорудженням Обєкту, відповідно до умов підряду, інших правочинів.

Оскільки, будівництво житлового комплексу «Водограй» передбачалось на земельній ділянці, що розташована на вул. ОСОБА_5 (Кірова), 2д, 2е, яка належить територіальній громаді і була надана в оренду КП «Гостомельінвестбуд» та в суборенду ТОВ «БІК «КиЕвінвестбуд», однак, позивачем як новим замовником будівництва право на відповідну земельну ділянку не оформлено, витрати за відповідними договорами суборенди землі є повязаними з будівництвом Обєкту і підпадають під визначення п. 3.5.3 Договору інвестування.

Про те, що позивач фактично виконував функції замовника будівництва та фактично використовував земельну ділянку :01:049:0169 для будівництва житлового будинку, також свідчать надані відповідачем копія Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 15.06.2016 року. Відповідно до інформації, яка міститься в Довідках №1-с - №6-с, №8-№10-с, №13-с, №15-с ТОВ «Селф-Актив» отримало 06.09.2016 року від фізичних осіб готівкові кошти на загальну суму 2 173 440 грн. в якості інвестиційних внесків на будівництво.

Відповідно до листа № 03/04/17-1 від 03.04.2016 року позивач узяв на себе обовязок погасити заборгованість ТОВ «БІК «КиЕвінвестбуд» по трьом Договорам суборенди землі від 25.04.2016 року.

Як визначено ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

У зобов'язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб.

Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Відповідно до ст. 511 Цивільного кодексу України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Статтею 527 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

В той же час, ст. 528 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

У разі невиконання або неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою цей обов'язок боржник повинен виконати сам.

Інша особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втратити право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. У цьому разі до іншої особи переходять права кредитора у зобов'язанні і застосовуються положення статей 512 - 519 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи, що позивач фактично використовував спірні земельні ділянки для будівництва житлових будинків, в якому виступав замовником будівництва, і згідно з п. 3.5.3 Договору інвестування в межах відповідного договору передбачалась сплата позивачем інших витрат, повязаних з проектуванням та спорудженням Обєкту, відповідно до умов підряду, інших правочинів, до яких також відносяться правочини щодо правокористування земельними ділянками, на яких здійснювалось будівництво, відповідні обставини підпадають під ст. 528 Цивільного кодексу України, яка передбачає можливість фактичного покладення боржником (суборендарем) обов'язку на іншу особу (позивача, як фактичного землекористувача) сплачувати за користування землею, і такий обовязок фактично було прийнято позивачем та виконано.

Крім того, позивачем в призначеннях платежу цілком свідомо вказувалось про сплату суборенд них платежів за третю особу.

Також, позивач, як фактичний землекористувач та замовник будівництва був зацікавлений в збереженні прав на землю, на якій ним здійснювалось будівництво.

Згідно зі ст. 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Однак, у позивача був цілком обґрунтований мотив здійснювати на користь відповідача спірні суборендні платежі за договорами суборенди землі, що узгоджується зі ст. 528 Цивільного кодексу України, тому відсутні підстави стверджувати про помилковість сплати коштів та безпідставність отримання таких коштів відповідачем від позивача замість третьої особи. Оскільки у позивача були фактичні підстави для сплати суборендних платежів і відповідач отримував такі кошти як виконання зобовязання третью особою, відповідні кошти не вважаються безпідставно набутими відповідачем, тому не підлягають поверненню позивачу. Крім того, в період спірних сплат третя особа, яка була суборендарем за договорами суборенди, не була користувачем земельних ділянок і фактично передала відповідні повноваження позивачу як замовнику будівництва, разом з обовязками нести витрати, повязані з будівництвом, в тому числі і щодо користування землею.

Приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, а сторони, в свою чергу, відповідно до ч. 3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

З огляду на відмову в задоволенні позовних вимог, судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 27.12.2017 р.

Суддя Т.П. Карпечкін