ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

29.11.2017р. Справа № 1/234

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» за вх. № 26011/17 від 09.10.2017р. про видачу дублікату наказу

по справі № 1/234

за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк м. Київ в особі філії «Центрально-Міське відділення ПАТ Промінвестбанку в м. Макіївка Донецької області»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Промагроплюс»

за участю третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ізі Лайф», третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Титан», Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрхімпромресурси»

про стягнення 1 293 765,26 грн. шляхом звернення стягнення на майно

за участю учасників процесу:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору (скаржника): Позднякова І.О., за довіреністю № 125 від 22.11.2016р.

від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: не з'явилися

від органу ДВС: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 17.05.2011р. по справі № 1/234 провадження у справі за позовом ПАТ «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк м. Київ в особі філії «Центрально-Міське відділення ПАТ Промінвестбанку в м. Макіївка Донецької області» про стягнення заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 09-08/2068 від 31.10.2007р. за кредитом у сумі 990 000 грн., відсотків у сумі 273 307,41 грн., інфляційних витрат у сумі 30 389,85 грн. шляхом звернення стягнення на майно, яке є предметом договорів застави транспортних засобів №№ 09-08/2072, 09-08/2073 від 31.10.2007р., договору іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя № 09-08/2070 від 31.10.2007р. припинено. Позов ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Промагроплюс» на користь ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» заборгованість за кредитом у сумі 990 000 грн., відсотки у сумі 273 307,41 грн., інфляційні витрати у сумі 30 389,85 грн., судові витрати по сплаті державного мита у сумі 12 936,97 грн., витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у сумі 236 грн. В іншій частині відмовлено.

30.05.2011р. на виконання вказаного рішення господарським судом виданий відповідний наказ.

09.10.2017р. за вх. № 26011/17 господарський суд одержав заяву ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф», згідно з якою останнє просить суд відновити втрачену справу № 1/234 в обсязі необхідному для розгляду заяви про видачу дубліката наказу; видати дублікат наказу від 30.05.2011р. по справі № 1/234, виданого господарським судом Донецької області про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 990 000 грн., відсотки у сумі 273 307,41 грн., інфляційні витрати у сумі 30 389,85 грн., судові витрати по сплаті державного мита у сумі 12 936,97 грн., витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у сумі 236 грн.

В обґрунтування вимог заяви ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» посилається на втрату органом ДВС наказу ГСДО від 30.05.2011р. № 1/234 під час його перебування на примусовому виконанні.

На підставі розпорядження керівника суду від 29.09.2017р. № 01-02/1080 «Щодо повторного автоматичного розподілу справи» у зв'язку із відрахуванням судді Азарової З.П. із штату суддів призначено повторний автоматичний розподіл справи та згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2017р. справа розподілена судді Ніколаєвій Л.В.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.10.2017р. у задоволенні клопотання ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» про відновлення втраченої справи відмовлено, прийнято заяву до розгляду.

Представники сторін, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, органу ДВС у судове засідання 29.11.2017р. не з'явились, про причини нез'явлення суд не повідомили.

Розглянувши заяву ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф», заслухавши пояснення представника останнього, дослідивши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку про задоволення заяви, з наступних мотивів.

Як вище встановлено господарським судом, 30.05.2011р. на виконання рішення ГСДО від 17.05.2011р. по справі № 1/234 господарським судом виданий відповідний наказ про стягнення з ТОВ «Промагроплюс» на користь ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» заборгованості за кредитом у сумі 990 000 грн., відсотків у сумі 273 307,41 грн., інфляційних витрат у сумі 30 389,85 грн., судових витрат по сплаті державного мита у сумі 12 936,97 грн., витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у сумі 236 грн.

Відповідно ст. 120 ГПК України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання. До заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані: довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу; при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено.

Таким чином, дублікат наказу може бути видано за умови звернення стягувача про видачу дублікату наказу до закінчення строку для пред'явлення відповідного наказу до виконання, а також додання ним документів, які зазначені в ст. 120 ГПК України.

Згідно зі ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент видачі наказу) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; 2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються:

1) пред'явленням виконавчого документа до виконання;

2) частковим виконанням рішення боржником;

3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки

або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

З матеріалів справи вбачається, що наказ ГСДО від 30.05.2011р. № 1/234 перебував на примусовому виконанні Гірницького відділу ДВС м. Макіївка ГТУЮ у Донецькій області.

10.11.2014р. державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №41503609 на підставі п.9 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника).

З листа Гірницького ВДВС м. Макіївка ГТУЮ у Донецькій області №14.9-16/505 від 20.09.2017р. вбачається, що виконавче провадження №41503609 щодо примусового виконання наказу ГСДО №1/234 від 30.05.2011р. завершено згідно п.9 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», подальше проведення виконавчих дій неможливо у зв'язку з тим, що матеріали виконавчого провадження перебувають на території, на якій на даний час проводиться активна фаза АТО, а Гірницький ВДВС м. Макіївка ГТУЮ у Донецькій області переміщено на територію, підконтрольну українській владі, матеріали виконавчого провадження знаходяться на тимчасово непідконтрольній території України, і може вважатися втраченим.

Відповідно до довідки ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» №101 від 27.09.2017р., яка підписана генеральним директором та головним бухгалтером підприємства, наказ ГСДО №1/234 від 30.05.2011р. втрачено та повторно до виконання не пред'явлено.

Дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документу стягувачу оскаржені заявником до суду та ухвалою ГСДО від 29.11.2017р. по справі № 1/234, яка набрала законної сили, скаргу ТОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» за вх. № 25336/17 від 29.09.2017р. задоволено; визнано незаконними дії Гірницького відділу державної виконавчої служби міста Макіївка щодо винесення постанови (ВП 41503609) від 10.11.2014р. про повернення виконавчого документа стягувачеві; визнано недійсною постанову (ВП 41503609) від 10.11.2014р. про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Враховуючи наведене, господарський суд дійшов висновку про те, що, по - перше, виконавче провадження з примусового виконання наказу ГСДО від 30.05.2011р. № 1/234 підлягає відновленню в порядку ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент розгляду заяви), а отже строк пред'явлення вказаного наказу до виконання не може вважатися пропущеним, по - друге, наказ ГСДО від 30.05.2011р. № 1/234 є втраченим.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України у справі № 18-рп/2012 від 13.12.2012р. виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За рішеннями Європейського суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997р., «Савіцький проти України» від 26.07.2012р. право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.06.2004р. у справі «Півень проти України» суд вказав, що право на судовий розгляд, гарантований ст.6 Концепції, захищає також виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008р. (заява № 3236/03) існування заборгованості, підтверджене обов'язковим та таким, що підлягає виконанню, судовим рішенням, надає особі, на чию користь воно було винесено, «легітимні сподівання» на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить «майно» цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» за вх. № 26011/17 від 09.10.2017р. про видачу дублікату наказу.

Керуючись ст.ст. 86, 120 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» за вх. № 26011/17 від 09.10.2017р. про видачу дублікату наказу задовольнити.

2. Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» дублікат наказу господарського суду Донецької області від 30.05.2011р. № 1/234.

Ухвала набирає законної сили в день її винесення та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Додаток на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ізі Лайф»: дублікат наказу господарського суду Донецької області від 30.05.2011р. № 1/234.

Суддя Л.В. Ніколаєва