ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.12.2017 Справа № 905/2421/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Говор О.С.

розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕРО - ТРАНС", м. Краматорськ

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "ДТЕК ОСОБА_2 Донбасу", м. Добропілля

про стягнення 602382,57грн.

Представники сторін:

від позивача: не зявились

від відповідача: не зявились

Суть спору: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "АЕРО - ТРАНС", м. Краматорськ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 акціонерного товариства "ДТЕК ОСОБА_2 Донбасу", м. Добропілля про стягнення 602382,57 грн., в тому числі: суму боргу у розмірі 531444,00грн., пеню у розмірі 49901,47грн., 3% річних у розмірі 5944,23грн., інфляційні витрати у сумі 15092,87грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем належним чином не виконані умови договору про надання автотранспортних послуг №263-КД-ДЦ від 01.01.2016.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 23.10.2017 порушено провадження по справі №905/2421/17.

09.11.2017 позивачем надано суду пояснення вих. №01/11-п1 від 01.11.2017 разом з копіями рахунків-фактур, податкових накладних, банківських виписок.

23.11.2017 позивачем надано супровідним листом Додаткову угоду до Договору про надання автотранспортних послуг №263-КД-ДЦ від 22.12.2016, розрахунок заборгованості.

Представник позивача в судових засіданнях наполягав на задоволенні позовних вимог.

Розгляд справи по суті розпочато 07.12.2017, що відображено в протоколі судового засідання.

Відповідач в судовому засіданні 07.12.2017 проти позову заперечив, однак, пояснень по суті спору або відзив на позовну заяву не надав, заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило.

Розгляд справи неодноразово відкладався та продовжувався.

Законом України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів внесено зміни, зокрема, до Господарського процесуального кодексу України, які набрали чинності 15.12.2017.

Згідно п.9 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного). Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Враховуючи предмет позовних вимог, обраний позивачем спосіб захисту, значення справи для сторін, суд розглядає справу в порядку загального позовного провадження.

При цьому, підстави для вчинення судом 26.12.2017 процесуальної дії згідно ст.202 Господарського процесуального кодексу України відсутні.

Згідно ст.165 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

01.01.2016 між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю "АЕРО - ТРАНС" (ОСОБА_3) та відповідачем, Публічним акціонерним товариством "ДТЕК ОСОБА_2 Донбасу" (Замовник) укладений договір про надання автотранспортних послуг №263-КД-ДЦ (Договір), згідно з п.1.1. якого ОСОБА_3 відповідно умовами договору та на підставі отриманих заявок Замовника зобовязується надавати послуги автотранспортним катком дорожнім самохідним Hamm 3520НТ для формування та підготовлення площадки на породному відвалі (планування та укочування горської маси), а Замовник в порядку та на умовах, встановлених Договором зобовязується оплатити послуги Виконавця.

Відповідно до п.1.2. договору замовлення на послуги ОСОБА_3 складаються представником Замовника та надаються представнику ОСОБА_3 у письмовому виді за формою згідно Додатку №1 до Договору.

Вартість послуг ОСОБА_3 визначається з розрахунку відпрацьованим годин автотранспортним Катком дорожнім самохідним Hamm 3520НТ за затвердженими сторонами тарифами Додатку №2. Розрахунок тарифів на дату укладення договору указаний у Додатку №2. Загальна вартість послуг за Договором не повинна перевищувати 2400000,00грн. з ПДВ (п.4.1. договору).

Замовник здійснює платіж за відпрацьованими годинами автотранспортним дорожнім самохідним катком Hamm 3520НТ протягом 5 робочих днів починаючи з 90-го календарного дня з дня підписання ОСОБА_3 приймання-передачі наданих послуг та отримання рахунку-фактури (п.4.2.1. договору).

Згідно з п.5.3. договору акти приймання наданих послуг надається ОСОБА_3 щомісячно не пізніше 1-го числа місяця наступного за звітним з зазначенням в них обовязкових реквізитів передбачених ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Замовник протягом 5 (пяти) робочих днів з дати отримання ОСОБА_3 приймання наданих послуг, здійснює приймання наданих послуг та за відсутністю зауважень до наданих послуг підписує ОСОБА_3 приймання наданих послуг та повертає один екземпляр ОСОБА_3. З моменту підписання сторонами ОСОБА_3 приймання наданих послуг, послуги вважається наданими ОСОБА_3 якісно, у повному обсязі та прийнятими Замовником (п.5.4-5.5. договору).

Додатковою угодою №2 від 28.12.2016 до договору сторони пункт 9.1. договору виклали в наступній редакції: «Договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до 28.02.2017 включно, але у будь-якому випадку припиняє свою дію не раніше повного виконання сторонами своїх зобовязань за Договором».

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України встановлено, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно вимог ст.ст.525, 615 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивач на виконання умов вищезазначеного договору надав послуги, що підтверджується актами приймання-передачі: №АТ-102 від 29.02.2016 на суму 179292,00грн., №АТ-058 від 31.01.2016 на суму 114168,00грн., №АТ-169 від 31.03.2016 на суму 192960,00грн., №АТ-239 від 30.04.2016 на суму 192960,00грн., №АТ-308 від 31.05.2016 на суму 178488,00грн., №АТ-368 від 30.06.2016 на суму 186528,00грн., №АТ-434 від 31.07.2016 на суму 199392,00грн., №АТ-501 від 31.08.2016 на суму 186528,00грн., №АТ-577 від 30.09.2016 на суму 192960,00грн., №АТ-650 від 31.10.2016 на суму 191352,00грн., №АТ-733 від 30.11.2016 на суму 189880,68грн., №АТ-761 від 30.11.2016 на суму 36850,80грн., №АТ-762 від 03.12.2016 на суму 15153,60грн., №АТ-813 від 30.12.2016 на суму 164820,00грн., №АТ-063 від 31.01.2017 на суму 186528,00грн., №АТ-139 від 28.02.2017 на суму 180096,00грн., в загальній сумі 2587957,08грн.

Акти підписані сторонами без заперечень, що оцінюється судом як підтвердження юридичними особами - позивачем та відповідачем, фактів вчинення господарських операцій надання послуг на суму 2587957,08грн.

Відповідач здійснив частково оплату в загальній сумі 2056513,08грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 531444,00грн., пені у розмірі 49901,47грн., 3% річних у розмірі 5944,23грн., інфляційних у сумі 15092,87грн. за невиконання зобовязань за договором договір про надання автотранспортних послуг №263-КД-ДЦ від 01.01.2016 в частині повної та своєчасної оплати за послуги.

Як зазначалось вище, згідно п. 4.2.1. договору Замовник (відповідач) здійснює платіж за відпрацьованими годинами автотранспортним дорожнім самохідним катком Hamm 3520НТ протягом 5 робочих днів починаючи з 90-го календарного дня з дня підписання ОСОБА_3 приймання-передачі наданих послуг та отримання рахунку-фактури.

Суд зазначає, що рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 Цивільного кодексу України, тому, наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обовязку сплати орендної плати.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного суду України №3-3902к09 від 29.09.2009.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що на момент винесення рішення строк оплати за договором є таким, що настав.

Матеріалами справи доведено факт виконання позивачем своїх зобовязань відповідно до умов договору №263-КД-ДЦ від 01.01.2016 в частині надання послуг, строк виконання зобовязання відповідача на момент звернення з позовом настав, тому, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення суми боргу у розмірі 531444,00грн. підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача суми пені у розмірі 49901,47грн. за період з 07.04.2017 по 21.09.2017, 3% річних у розмірі 5944,23грн. за період з 07.04.2017 по 21.09.2017, інфляційних у сумі 15092,87грн. за період з 07.04.2017 по 21.09.2017 суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що пенею є вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Також, відповідно до приписів Закону України від 22.11.1996 № 543/96-ВР «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.7.3. договору при несвоєчасній оплаті за надані транспортні послуги ОСОБА_3 має право стягнути з Замовника штрафну неустойку в вигляді пені 0,1% за кожен день прострочення від суми прострочених платежів, але не більше подвійної ставки НБУ (за кожен день прострочення), встановлений на день прострочення платежу.

Так, позивачем на підставі п.7.3. договору нарахована пеня у сумі 49901,47грн. Суд перевірив розрахунок пені та встановив, що він є арифметично невірним.

З огляду на що, задоволенню підлягає пеня у розмірі 48762,73грн, нарахована за актами прийому-передачі:

- №АТ-813 від 30.12.2016 за період з 07.04.2017 по 21.09.2017 в сумі 19250,07грн.,

- №АТ-063 від 31.01.2017 за період з 13.05.2017 по 21.09.2017 в сумі 16930,61грн.,

- №АТ-139 від 06.03.2017 за період з 12.06.2017 по 21.09.2017 в сумі 12582,05грн.

За приписами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За здійсненим господарським судом перерахунком 3% річних суд визнає його не вірним.

З огляду на що, 3% річних підлягають стягненню у розмірі 5809,42грн, нараховані за актами прийому-передачі: №АТ-813 від 30.12.2016 за період з 07.04.2017 по 21.09.2017 в сумі 2275,87грн.; №АТ-063 від 31.01.2017 за період з 13.05.2017 по 21.09.2017 в сумі 2023,70грн.; АТ-139 від 06.03.2017 за період з 12.06.2017 по 21.09.2017 в сумі 1509,85грн.

Відповідно до абз.3 п.3.2. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які мала місце дефляція.

Перевіривши розрахунок інфляційних нарахувань суд визнає його також невірним.

Таким чином, стягненню на користь позивача підлягає сума інфляційних у розмірі 8336,68грн., нарахована за актами прийому-передачі: №АТ-813 від 30.12.2016 за період з 01.05.2017 по 31.08.2017 в сумі 4983,36грн.; №АТ-063 від 31.01.2017 за період з 01.06.2017 по 31.08.2017 в сумі 3173,58грн.; АТ-139 від 06.03.2017 за період з 01.07.2017 по 31.08.2017 в сумі 179,74грн.

У відповідності до статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 74, 76, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕРО - ТРАНС", м. Краматорськ до відповідача, ОСОБА_1 акціонерного товариства "ДТЕК ОСОБА_2 Донбасу", м. Добропілля про стягнення 602382,57грн., задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства "ДТЕК ОСОБА_2 Донбасу" (85000, Донецька область, м. Добропілля, вул. Київська, 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕРО - ТРАНС" (84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 10; ) суму боргу у розмірі 531444,00грн., пеню у розмірі 48762,73грн., 3% річних у розмірі 5809,42грн., інфляційні витрати у сумі 8336,68грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 8915,29грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Частиною 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У судовому засіданні 26.12.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення підписано 28.12.2017

Суддя Г.Є. Курило