ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"27" грудня 2017 р. Справа № 922/4608/16

Суддя - доповідач Шевель О. В.

дослідивши матеріали апеляційної скарги Київської ОДПІ м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області вх. №3924 Х/2 на ухвалу господарського суду Харківської області від "23" серпня 2017 р. у справі № 922/4608/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Маргаліт", м.Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маргаліт", м.Харків,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.08.2017 (суддя Швидкін А.О.) затверджено наданий суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс. Ліквідовано юридичну особу - ТОВ "Маргаліт". Провадження у справі припинено.

Кредитор, Київська ОДПІ м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на передчасність та безпідставність порушення місцевим господарським судом провадження у справі про банкрутство, просить оскаржувану ухвалу скасувати, провадження у справі припинити.

Апелянт також звернувся до суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги, яке мотивовано наступними обставинами. 12.09.2017 Київська ОДПІ м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області вперше подала апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду від 23.08.2017, однак ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.09.2017 скаргу було повернуто заявникові. Апелянт стверджує, що при повторному поданні скарги ним усунуто недоліки, зазначені у вищевказаній ухвалі суду апеляційної інстанції.

Вказана апеляційна скарга, надіслана заявником поштою 14.12.2017, надійшла до Харківського апеляційного господарського суду 22.12.2017, тобто після 15.12.2017, коли набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції.

Згідно з п.11 розділу ХІ даного кодексу ("Перехідні положення"), заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та апеляційної скарги, заявником не повною мірою додержано вимог процесуального закону, який діяв до 15.12.2017. А саме, при першому зверненні з апеляційною скаргою ним не було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. При повторному поданні апеляційної скарги заявником у клопотанні про поновлення пропущеного строку зазначено, що ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.09.2017 апеляційну скаргу було повернуто з підстав несплати судового збору за подання скарги; вказаний недолік усунуто та сплачено судовий збір у розмірі 1600,00 грн. згідно з платіжним дорученням №3184 від 10.11.2017.

Проте вищевказані твердження не відповідають матеріалам апеляційної скарги, до яких додано платіжне доручення №2623 від 27.09.2017 на сплату 1600,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги у справі №922/4608/16. Отже, недолік щодо несплати судового збору було фактично усунуто 27.09.2017 (а не 10.11.2017, як зазначається апелянтом), при цьому апеляційну скаргу подано лише 14.12.2017 і у клопотанні про поновлення пропущеного строку не зазначено причин тривалого пропуску вказаного строку, так само як і не пояснено причин пропуску строку при першому зверненні з апеляційною скаргою.

Відповідне може бути підставою для висновку про неповажність причин пропуску апелянтом строку подання скарги.

Також, відповідно до ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 20.09.2017, ще однією підставою для повернення апеляційної скарги стало ненадіслання заявником копій скарги кредиторам - ТОВ "Алькор Маркет" та ТОВ "Атлас Систем" (п.2 ч.1 ст.97 ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017).

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, при її повторному поданні вищевказаний недолік не усунуто, а саме - заявником не надано доказів надіслання копій скарги ТОВ "Алькор Маркет" та ТОВ "Атлас Систем".

Окрім того, до апеляційної скарги у якості доказів наявності у ОСОБА_1 права на підписання апеляційної скарги скаржником надано копію довіреності від 10.08.2017, що не містить прізвища та посади особи, яка її засвідчила, а також дати такого засвідчення, тоді як відповідно до п.5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляються нижче реквізиту.

Положеннями ст. 91 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Апелянтом також не обгрунтовано наявність у нього права на подання апеляційної скарги в даній справі - з урахуванням положень законодавства, чинного на момент звернення з апеляційною скаргою.

Відповідно до ч.2 ст.260 ГПК України в чинній редакції, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням встановлених законом вимог, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, якою зокрема встановлено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу; якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно з ч.6 ст.260 ГПК України, питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п'яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

Керуючись статтями 234, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Київської ОДПІ м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.09.17 року у справі № 922/4600/16 залишити без руху.

2. Встановити строк для усунення вказаних у даній ухвалі недоліків - 10 днів з дня вручення заявникові копії даної ухвали. У вказаний строк заявником має бути надано суду: мотивовану заяву про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги, належні докази направлення копій апеляційної скарги кредиторам - ТОВ "Алькор Маркет" та ТОВ "Атлас Систем", належним чином засвідчену копію довіреності представника, а також докази наявності у Центральної ОДПІ м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області відповідного обсягу процесуальної дієздатності, а саме - права на подання апеляційної скарги в даній справі.

3. Роз'яснити заявнику, що у випадку неподання ним протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху належним чином мотивованої заяви про поновлення пропущеного строку, або якщо підстави, вказані ним у заяві, суд визнає неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено в порядку, встановленому статтею 261 ГПК України.

Окрім того, ненадання зазначених у п.2 даної ухвали доказів є підставою для застосування судом процесуальних наслідків, встановлених ст. 174, 260 ГПК України (повернення апеляційної скарги).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач Шевель О. В.