ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" грудня 2017 р.м. Одеса Справа № 34-16/17-3683-2011

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (вх.№2-3986/17) на дії та бездіяльність Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у справі №34-16/17-3683-2011

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез"

до відповідача: приватного підприємства "Анастасія-Г"

про стягнення 1 457 066,33грн.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від скаржника: не з'явився

від Татарбунарського РВДВС: не з'явився

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" звернулось до господарського суду Одеської області із скаргою (вх.№2-3986/17) на дії та бездіяльність Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в порядку ст.121-2 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.11.2017р. скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" на дії та бездіяльність Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в порядку ст.121-2 ГПК України була прийнята до провадження суддею Цісельським О.В. та призначена до розгляду в судовому засіданні.

Татарбунарський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області звернувся до суду із клопотанням (вх.№2-6564/17 від 12.12.2017р.) про припинення провадження за скаргою, яке судом було залишено без задоволення.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.12.2017р. суд ухвалив скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (вх.№2-3986/17) на дії та бездіяльність Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у справі №34-16/17-3683-2011 розглядати за приписами ст.342 ГПК України.

Представник позивача в судові засідання з розгляду скарги не з'являвся, хоча про час та місце їх проведення був повідомлений належним чином, свою позицію щодо скарги суду не навів.

Представник скаржника в судове засідання, призначене на 26.12.2017р. не з'явився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином.

Представник приватного підприємства "Анастасія-Г" в судові засідання з розгляду скарги не з'являвся, хоча про час та місце їх проведення був повідомлений належним чином, свою позицію щодо скарги суду не навів.

Представник Татарбунарського РВДВС в судові засідання з розгляду скарги не з'являвся, хоча про час та місце їх проведення був повідомлений належним чином, свою позицію щодо скарги суду не навів.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника скаржника, суд встановив:

Рішенням господарського суду Одеської області від 14.12.2011р. у справі №34-16/17-3683-2011, позов задоволено частково, стягнуто з Приватного підприємства „АНАСТАСІЯ-Г (код 34890552; адреса: Одеська обл., м. Татарбунари, вул.Сонячна, 21, п/р НОМЕР_1 в ПАТ "ОСОБА_1 Аваль", МФО 380805) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" (код 30345439; адреса: 69035 м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 3, р/р 5712 в ПАТ "ВТБ ОСОБА_1" м. Київ, МФО 321767) основний борг у сумі 704815 (сімсот чотири тисячі вісімсот пятнадцять)грн.01коп., пеню у сумі 17361 (сімнадцять тисяч триста шістдесят одна)грн. 63коп., штраф за порушення термінів оплати у сумі 454689(чотириста пятдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят девять)грн.01коп., штраф за порушення строків передачі оформленого екземпляру договору застави у сумі 37890(тридцять сім тисяч вісімсот девяносто)грн.75коп., проценти за користування чужими грошовими коштами у сумі 204419(двісті чотири тисячі чотириста девятнадцять)грн.18коп., витрати по сплаті державного мита у сумі 14191(чотирнадцять тисяч сто девяносто одна)грн.75коп. та витрати на ІТЗ судового процесу на суму 236(двісті тридцять шість)грн., в решті позову було відмовлено.

На виконання зазначеного рішення, господарським судом Одеської області, 26.12.2011р., було видано відповідний наказ.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.04.2013р. здійснено заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні при примусовому виконанні наказу господарського суду Одеської області по справі №34-16/17-3683-2011 від 26.12.2011р. - Товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" (; адреса: 69035, м.Запоріжжя, просп. Маяковського, 3) правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (; адреса: 03187, м.Київ, вул.Академіка Заболотного, 38, офіс 23).

09.04.2013р. товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" звернулося до господарського суду Одеської області із заявою вих№05-5/04 від 05.04.2013р. (вх.№11500/2013) про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні, згідно якої просило при примусовому виконанні наказу господарського суду Одеської області по справі №34-16/17-3683-2011 від 26.12.2011р. замінити товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" правонаступником - товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС".

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.04.2013р. заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (вх.№11500/2013) про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні - Задоволено, здійснено заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні при примусовому виконанні наказу господарського суду Одеської області по справі №34-16/17-3683-2011 від 26.12.2011р. - товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" (; адреса: 69035, м.Запоріжжя, просп. Маяковського, 3) правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (; адреса: 03187, м.Київ, вул.Академіка Заболотного, 38, офіс 23).

08.11.2016р. на адресу господарського суду Одеської області надійшла скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (вх.2-5883/16) на дії Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у виконавчому провадженні №51153845 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області по справі №34-16/17-3683-2011 від 26.12.2011р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.12.2016р. припинено провадження по скарзі товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" в частині вимоги про визнання недійсною та скасування постанови Татарбунарського РВДВС ГТУЮ у Одеській області від 04.10.2016 у ВП № 51153845 про повернення наказу господарського суду Одеської області від 26.12.2011 у справі № 34-16/17-3683-2011 стягувачеві, у задоволенні решти вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 31.01.2017р. апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" на рішення господарського суду Одеської області від 19.12.2016 по справі 34-16/17-3683-2011 задоволено, ухвала господарського суду Одеської області від 19.12.2016 по справі 34-16/17-3683-2011 частково скасовано в пункті 3, з винесенням нового рішення.

17.07.2017р. на адресу господарського суду Одеської області надійшов запит Одеського апеляційного господарського суду про направлення справи №34-16/17-3683-2011 на адресу останнього для подальшого її скерування на адресу Вищого господарського суду України, з підстав надходження касаційної скарги Татарбунарський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 31.01.2017р.

З врахуванням наведеного, справа №34-16/17-3683-2011 була скерована на адресу Одеського апеляційного господарського суду для подальшого її скерування на адресу Вищого господарського суду України для розгляду касаційної скарги Татарбунарський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 31.01.2017р.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" звернулось до господарського суду Одеської області із скаргою (вх.№2-3986/17) на дії та бездіяльність Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в порядку ст.121-2 ГПК України.

В обґрунтування поданої скарги, скаржник зазначає, що ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" були подані до Татарбунарського РВДВС ГТУЮ у Одеській області клопотання про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №51153845 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області по справі №34-16/17-3683-2011 від 26 грудня 2011 року, котре залишено без задоволення та нехтуванням вимог (пропозицій) щодо вжиття належних та допустимих виконавчих дій.

ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" зазначає, що Татарбунарським РВДВС ГТУЮ у Одеській області належних, повних та об'єктивних виконавчих дій щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області по справі №34-16/17-3683-2011 від 26 грудня 2011 року не вчинив, що є зухвалим порушенням норм виконавчо-процесуального законодавства.

ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" також зазначає, що Татарбунарським РВДВС ГТУЮ у Одеській області і в подальшому не були виконані вимоги, передбачені Законом, щодо порядку та строків примусового виконання виконавчих документів - наказу Господарського суду Одеської області по справі №34-16/17-3683-2011 від 26 грудня 2011 року:

не направлено запиту до органу доходів і зборів з метою отримання інформації про дебіторську заборгованість боржника

не направлено запиту до фіскальних органів щодо встановлення та підтвердження факту перебування Боржника серед платників земельного податку та/або інших зборів, котрі справляються за користування землею, у відповідності до норм чинного законодавства України;

не направлено письмового запиту до відповідних структурних органів Міністерства внутрішніх справ України та Державної сільськогосподарської інспекції України щодо наявність у власності Боржника належного йому майна: транспортних засобів (автомобілів, самохідних машин, мотоциклів, тощо), тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та (зареєстровані) за Боржником як до, так і після 01 січня 2012 року, та при його виявленні накласти арешти на виявлене майно;

не зроблено запитів до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (01010, м. Київ, вул. Московська, 8 корп. 30), їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність та/або відсутність Боржника серед власників, які володіють 10% і більше пакетів акцій емітентів, та звісно при його виявлені не вчинено відповідних та належних виконавчих дій;

не вжито заходів щодо звернення до районного (та/або обласного) відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційних служб Головного управління юстиції Міністерства юстиції України та до територіального (районного та/або обласного) управління Державної міграційної служби України з метою встановлення факту перебування Боржника у ЄДРПОУ серед власників (засновників) суб'єктів господарювання;

не витребувано від Центру державного земельного кадастру, районного управління земельних ресурсів, сільського (селищної) ради інформації щодо наявності у власності чи у оренді Боржника земельних ділянок, із зазначенням їх місцезнаходження, розміру та цільового призначення, із метою встановлення факту вирощування сільськогосподарських культур, їх опису та арешту.

На думку скаржника, вищенаведені обставини та бездіяльність державного виконавця, під час виконання судового рішення порушують права та охоронювані законом інтереси товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС", що і стало підставою для останнього звернутись до господарського суду Одеської області із даною скаргою.

Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних правових підстав:

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами прав і законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Підставами для визнання права на звільнення майна з-під арешту можуть бути: право власності на описане майно або право володіння ним.

При цьому, для отримання судового захисту необхідно довести законність цих прав, тобто вони мають бути відповідним чином доведені в суді.

Відповідно до ч.ч1, 2 ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Зі змісту ст.10 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ст.13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на пятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Як встановлено ст.26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про:

- стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин;

- обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат,

- соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

- відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи;

- стягнення аліментів;

- відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

У разі виконання рішення Європейського суду з прав людини авансовий внесок не сплачується.

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Під час предявлення виконавчого документа до виконання подаються:

1) у разі виконання рішення про конфіскацію майна у кримінальному провадженні - копії опису майна і відповідного судового рішення. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опис майна не проводився;

2) у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

У разі якщо при відкритті виконавчого провадження виконавцем накладено арешт на майно боржника, боржник за погодженням із стягувачем має право передати йому таке майно або реалізувати його та передати кошти від його реалізації стягувачу в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Після передачі майна стягувачу або внесення покупцем коштів на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця арешт з проданого майна боржника знімається за постановою виконавця.

Статтею 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо:

1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа;

2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення;

4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа;

5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, зясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника);

6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі;

7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася;

9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення;

10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів";

11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

У разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

За приписами ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити:

1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається;

2) повне найменування (прізвище, імя та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, імя та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником;

3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);

4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;

5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі у справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника.

Згідно ст.343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Так, виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Прийняття судового рішення на користь особи це лише початок відновлення порушеного права, оскільки сам факт задоволення судом позовних вимог майнового характеру не має наслідком автоматичне поновлення прав особи, яке відбувається лише після виконання такого судового рішення.

Судове рішення може бути виконане боржником добровільно чи у примусовому порядку, який передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

В той же час, згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., ратифікованої Законом України №475/97 від 17.07.1997 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Агрокомплекс проти України" від 06.10.2011р. міститься висновок, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов'язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа "ОСОБА_2 проти України", рішення від 15.10.2009р.).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід'ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу ("Бурдов проти Росії", "Горнсбі проти Греції").

У своєму рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Тобто, практика Європейського суду з прав людини переконливо свідчить про те, що невід'ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення.

Так, суд розглянувши матеріали скарги ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на те, що матеріали справи не містять доказів, що підтверджують викладені в скарзі обставини.

Крім того, матеріали скарги не містять доказів, що скаржник звертався до Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області із клопотаннями щодо вчиненні виконавчих дій, які державним виконавцем Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області не були виконані.

При цьому, зі змісту постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.06.2017р. судом встановлено, що державним виконавцем було отримано отриманих в ході проведення виконавчих лій а саме ПАТ "Банк Південний", AT "Ощадбанк", ПАТ КБ "Приват Банк", ФООУ AT " Ощадбанк ", AT "ОСОБА_1 банк Аваль", ПАТ "Укрсоцбанк", AT "Укрсиббанк", ПАТ "Сбербанк", відкриті розрахункові рахунки в банківських установах відсутні.

Надійшди відповіді від реєструючих органів а саме: ДП "Держреєстри України", Відділу статистики у Татарбунарському районі, ДП "Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин", Державної авіаційної служби України, Державної служби інтелектуальної власності України, Міністерство доходів і зборів України, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Відділу статистики у Саратському районі, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, Українського центру інноватики та патентно-інформаційних послуг, Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України; Філіалу "Центр транспортного сервісу "Лиски" публічного акціонерного товариства"Українська залізнична дорога", Філії Головного інформаційно-обчислювального центру ПАТ "Укрзалізниця", Фонду соціального страхування України рухомого чи нерухомого майна належного боржнику, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу не виявлено.

Виходом державного виконавця за адресою вказаною в виконавчому документі м.Татарбунари вул. Сонячна, 20 при перевірці майнового положення на присадибній ділянці неї виявлено сільгосптехніки, самохідних машин, відсутні склади для зберігання зерна, відсутні будь які гаражі для зберігання сільгосптехніки, про що складений акт державного виконавця.

Згідно відповіді від Згурівського РВ ДВС ГТУЮ в Київській області встановлено що по вул. Парковій 14, с. Безуглівка знаходиться не житлове приміщення(їдальня). Згідно з витягом ДРРПНМ та пояснень директора ТОВ "Кіс Арго" ОСОБА_3 вище вказане нерухоме майно знаходиться у власності ТОВ "Кіс-Агро".

Згідно відповідь від Бобровицького РВ ДВС ГТУЮ на території Пертівської сільської ради Бобровицького району не здійснює діяльність, не знаходиться та не має майна ПП "Анастасі-Г". Дане підприємство сільської раді не відоме.

Згідно відповіді від Подільського МРВ ДВС ГТУЮ на території Новоселівської сільської ради Подільсьгого району не здійснює діяльність, не знаходиться та не має майна ПП "Анастасі-Г". Дане підприємство сільської раді не відоме.

Згідно ухвали № 515/242/17 від 2102.2017 Татарбунарського районного суду про тимчасове обмеження керівника ПП "Анастасія-Н" ОСОБА_4 та направлення до Державної міграційної служби України м. Київ, вул. Березянівська, 4-А.

Направлені матеріали до Татарбунарського ВП АВП ГУНП в Одеській області щодо порушення кримінальної справи за ознаками злочину передбаченого ст.. 382 КК України за умисне невиконання рішення суду. До відділу надійшла постанова від Татарбунарського ВП АВП ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження від 26.03.2017. у зв'язку з встановленням відсутності ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Приймаючи до уваги те, що доводи, викладені у скарзі ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" належним чином не обґрунтовані та безпідставні, суд дійшов висновку, що скаргу слід відхилити.

Керуючись ст.ст.234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (вх.№2-3986/17) на дії та бездіяльність Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області відхилити.

Ухвала набрала чинності 26.12.17 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області.

Суддя О.В. Цісельський

Учасники справи мають можливість отримувати процесуальні документи в електронному вигляді паралельно з документами у паперовому вигляді.

Для отримання процесуальних документів в електронному вигляді потрібно:

1.Зареєструватися в системі обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу (завести поштову скриньку електронного суду), розміщеній на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: mail.gov.ua.

2.Подати до суду заяву про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, яку необхідно роздрукувати на офіційному веб-порталі судової влади України у вищевказаному розділі.

Процесуальні документи у відповідній справі, що видані після дати подання вказаної заяви до суду, будуть надходити в електронному вигляді на зареєстровану електронну адресу учасника судового процесу в домені mail.gov.ua, зазначену в заяві.