КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2017 р. Справа№ Б8/078-12

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Тищенко А.І.

Іоннікової І.А.

За участю секретаря судового засідання Берегової Н.М.

та представників сторін:

арбітражний керуючий Патерилов В.В. - свідоцтво № 606 від 02.04.2013;

від ПАТ „Універсал Банк": Софін О.В. - довіреність № 680-ЮД від 23.11.2017.

розглянувши в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.03.2017

у справі № Б8/078-12 (суддя Лопатін А.В.)

за заявою Фізичної особи-підприємця Шевченко Наталії Юріївни

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Трудівник"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.03.2017 у справі № Б8/078-12 задоволено скаргу ПАТ „Універсал Банк" на дії/бездіяльність ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Патерилова В.В. Визнано неправомірними дії/бездіяльність ліквідатора ТОВ „Трудівник" арбітражного керуючого Патерилова В.В. щодо неперерахування коштів за продаж заставного майна боржника на користь ПАТ „Універсал Банк" та зобов'язано ліквідатора ТОВ „Трудівник" перерахувати банку кошти за продаж вказаного майна.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду арбітражний керуючий Патерилов В.В. звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з урахуванням пояснень до неї, просив скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 22.03.2017 та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити ПАТ „Універсал Банк" у задоволенні скарги на дії/бездіяльність ліквідатора Патерилова В.В.

Обґрунтовуючи вимоги викладені в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала прийнята при неповному з'ясуванні обставин справи та за неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, зокрема ст. 572, ч. 1 ст. 575, ст. 589, ч. 2, 3 ст. 590 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про іпотеку».

Так, апелянт відмічає, що ухвалою Господарського суду Київської області від 18.03.2013 відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «Універсал Банк» про визнання кредитором, а отже, ПАТ «Універсал Банк» не є кредитором у справі та не має права на отримання коштів від продажу майна.

Крім того, скаржник стверджує, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2011 по справі № 46/570-б ПАТ «Універсал Банк» визнано кредитором Приватного підприємства «Нептун» на суму 2 981 763,38 грн. у першу чергу. При цьому, судом було досліджено кредитний договір від 01.07.2008 № 168/08, а також і договір іпотеки MG -1/168/08 від 02.07.2008, тобто, за твердженням арбітражного керуючого, майнові інтереси ПАТ «Універсал Банк» вже захищено у справі про банкрутство № 46/570-б.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 (головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Доманська М.Л.) апеляційну скаргу арбітражного керуючого Патерилова В.В. задоволено частково; ухвалу Господарського суду Київської області від 22.03.2017 у справі № Б8/078-12 скасовано в частині визнання неправомірними дій/бездіяльності ліквідатора ТОВ „Трудівник" арбітражного керуючого Патерилова В.В. щодо неперерахування коштів за продаж заставного майна на користь ПАТ "Універсал Банк"; прийнято нове рішення, яким у задоволенні скарги ПАТ „Універсал Банк" у цій частині відмовлено; внесено зміни до реєстру вимог кредиторів ТОВ „Трудівник", затвердженого ухвалою Господарського суду Київської області суду від 20.04.2015 шляхом включення до нього окремо вимог Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" на суму 1 105 322,09 грн., як таких, що забезпечені іпотекою майна ТОВ „Трудівник"; внесено зміни до реєстру вимог кредиторів ТОВ „Трудівник", затвердженого ухвалою Господарського суду Київської області від 20.04.2015, в частині зазначення загальної вартості майна ТОВ „Трудівник", що перебуває в іпотеці у ПАТ "Універсал Банк" у розмірі 2 406 000,00 грн., визначивши її у розмірі 1 105 322,09 грн.; ухвалу Господарського суду Київської області від 22.03.2017 у справі № Б8/078-12 в частині зобов'язання ліквідатора ТОВ „Трудівник" перерахувати кошти за продаж заставного майна ТОВ „Трудівник" на користь ПАТ "Універсал Банк" залишено без змін.

Не погоджуючись частково з цією постановою суду апеляційної інстанції, арбітражний керуючий Патерилов В.В. звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати пункти 4, 5, 6 резолютивної частини постанови Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 у даній справі.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.11.2017 касаційну скаргу арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича задоволено частково; постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 у справі №Б8/078-12 скасовано; справу № Б8/078-12 передано на новий апеляційний розгляд до Київського апеляційного господарського суду в іншому складі суду.

Приймаючи вказану постанову та направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції колегією суддів зазначено, що апеляційний суд, переглядаючи оскаржувану ухвалу вийшов за межі апеляційних вимог та скарги на дії ліквідатора.

11.12.2017 разом з супровідним листом Вищого господарського суду України від 05.12.2017 № 04-22/457 справа № Б8/078-12 надійшла до Київського апеляційного господарського суду.

Відповідно до Протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 11.12.2017 у справі № Б8/078-12 сформовано колегію суддів у складі: Верховець А.А. - головуючий суддя, судді: Тищенко А.І., Іоннікова І.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2017 апеляційну скаргу арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.03.2017 у справі № Б8/078-12 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 27.12.2017.

21.12.2017 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) від арбітражного керуючого Патерилова В.В. надійшли додаткові пояснення у справі, відповідно до яких останній зазначає, що ПАТ "Універсал Банк" не є кредитором у даній справі про банкрутство, а у ліквідатора відсутні правові підстави для погашення його відсутніх вимог.

27.12.2017 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) від ПАТ "Універсал Банк" надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого Банк просить суд залишити ухвалу Господарського суду Київської області від 22.03.2017 без змін, апеляційну скаргу ліквідатора - без задоволення.

Колегія суддів констатує, що з 15 грудня 2017 року набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII (далі - ГПК України).

Відповідно до пп. 9 п. 1 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Частинами 1, 3 статті 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

З огляду на вказані норми процесуального законодавства, розгляд справ судом апеляційної інстанції здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження, тобто без проведення підготовчого засідання.

Враховуючи, що апеляційна скарга Патерилова Віталія Вікторовича на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.03.2017 прийнята до розгляду ухвалою суду від 12.12.2017, а її розгляд призначено на 27.12.2017, колегія суддів вважає за необхідне здійснювати розгляд даної справи в порядку § 3 розділу IV ГПК України.

В судовому засіданні 27.12.2017 арбітражний керуючий Патерилов В.В. підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі, просив суд скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 22.03.2017 та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити ПАТ „Універсал Банк" у задоволенні скарги на дії/бездіяльність ліквідатора Патерилова В.В.

Представник ПАТ „Універсал Банк" заперечував проти вимог апеляційної скарги, просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу залишити без змін.

В судовому засіданні 27.12.2017 згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК) України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 271 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку присутніх представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги Патерилова Віталія Вікторовича не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Київської області від 16.07.2012 за заявою ФОП Шевченко Н.Ю. порушено провадження у справі № Б8/078-12 про банкрутство ТОВ „Трудівник".

Ухвалою підготовчого засідання суду від 16.08.2012 введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Мальцеву А.В.; вирішено інші процедурні питання у справі.

Ухвалою попереднього засідання суду від 18.03.2013 затверджено реєстр вимог кредиторів боржника.

Ухвалою суду від 12.08.2013 відкрито процедуру санації ТОВ „Трудівник"; призначено керуючим санацією боржника арбітражного керуючого Мальцеву А.В.; вирішено інші процедурні питання у справі.

Постановою Господарського суду Київської області від 26.01.2015 року, серед іншого, ТОВ „Трудівник" визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Мальцеву А.В.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.02.2015 звільнено арбітражного керуючого Мальцеву А.В. від виконання обов'язків ліквідатора банкрута та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Патерилова В.В.

Пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 року в редакції від 22.12.2011 року встановлено, що положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Тобто, розгляд справи про банкрутство за новою редакцією Закону здійснюється згідно з постановою про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. При цьому правові підстави прийняття постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури визначаються відповідно до раніше чинної редакції Закону, а правові наслідки введення ліквідаційної процедури - за його новою редакцією.

Таким чином, в даному випадку, застосовуються положення Закону про банкрутство в редакції Закону, чинній з 19.01.2013.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.03.2016 до місцевого господарського суду звернулось ПАТ „Універсал Банк" зі скаргою на дії/бездіяльність ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Патерилова В.В., в якій просило суд визнати неправомірними дії/бездіяльність ліквідатора Патерилова В.В. щодо неперерахування коштів за продаж заставного майна на рахунок ПАТ „Універсал Банк" та зобов'язати ліквідатора Патерилова В.В. перерахувати кошти ПАТ „Універсал Банк" за продаж заставного майна банкрута на зазначені банком рахунки.

В обґрунтування своїх доводів ПАТ „Універсал Банк" зауважило, що майно ТОВ „Трудівник", що перебуває в іпотеці в банку, а саме: цех по коптінню і солінню риби, загальною площею 421,7 м.кв., що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Трипілля, вул. Суворова, буд. 2, 28.09.2015 було реалізовано на аукціоні, переможцем якого визначено ПП „ТДС „Нептун" за ціною 141 540,00 грн.

Враховуючи, що згідно з приписами статті 42 Закону про банкрутство кошти від продажу заставного майна, використовуються виключно на задоволення вимог, які воно забезпечує, банк звернувся до ліквідатора з вимогою від 02.03.2016 № 65-ЮД2 про перерахування коштів, вилучених за продаж заставного майна на рахунок ПАТ „Універсал Банк".

Проте, ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Патерилов В.В. листом від 10.03.2016 року № Б8/078-12/1 відмовив у задоволенні вказаної вимоги ПАТ „Універсал Банк".

Як вбачається з вказаного листа ліквідатора банкрута, адресованого банку, а також відзиву ліквідатора банкрута на скаргу, апеляційної скарги, підставами для відмови у виплаті грошових коштів, отриманих від реалізації заставного майна, на користь ПАТ „Універсал Банк" було те, що банк не є кредитором боржника, оскільки ухвалою Господарського суд Київської області від 18.03.2013 у задоволенні заяви ПАТ „Універсал Банк" про визнання кредиторських вимог до боржника було відмовлено, отже боржник не має грошових зобов'язань перед банком, а майнові інтереси банку за кредитним договором захищені в межах справи № 46/570-б про банкрутство ПП „Нептун", що є позичальником за кредитним договором від 01.07.2008 № 168/08, майновим поручителем за яким є ТОВ „Трудівник" згідно договору іпотеки від 02.07.2008.

Колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом та вважає, що зазначена позиція ліквідатора банкрута є помилковою враховуючи наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи 30.10.2012 до Господарського суду Київської області від ПАТ „Універсал Банк" надійшла заява про визнання кредитором ТОВ „Трудівник" з доданими до неї документами, в якій останній просив визнати банк кредитором боржника на суму 538 263,81 доларів США, що за курсом НБУ станом на 24.10.2012 становило 4 302 342,65 грн. та зобов'язати розпорядника майна включити заявлені вимоги до реєстру вимог кредиторів боржника.

Так, згідно даної заяви, зобов'язання ТОВ „Трудівник" перед ПАТ „Універсал Банк" виникли, виходячи з наступного.

01.07.2008 між ПАТ „Універсал Банк" та ПП „Нептун" було укладено кредитний договір № 168/08, зі змінами, внесеними додатковими угодами № 1, № 2, № 3, відповідно до якого ПП „Нептун" - позичальник за кредитним договором № 168/08 від 01.07.2008 отримав та зобов'язався повернути у встановлені кредитним договором строки грошові кошти.

З метою забезпечення виконання зобов'язань ПП „Нептун" за кредитним договором № 168/08 від 01.07.2008 між ПАТ „Універсал Банк" та ТОВ „Трудівник" укладено договір іпотеки від 02.07.2008 року № MG-1/168/08 із подальшими змінами та доповненнями (посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В., зареєстрований в реєстрі за № 2995), згідно якого боржник передав банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: цех по коптінню і солінню риби, загальною площею 421,7 м.кв., що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Трипілля, вул. Суворова, буд. 2 та належить ТОВ „Трудівник" на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Трипільською сільською радою 13.07.2000 на підставі рішення Трипільської сільської ради від 04.07.2000 № 5, зареєстрованого Обухівським бюро технічної інвентаризації 13.07.2000 у реєстрову книгу № 27 за реєстровим № 2.

Згідно п.п. 2.1.1 іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання Боржником (ПП "Нептун" - відповідно до Іпотечного договору) зобов'язань за будь-яким з вищевказаних Основного договору (кредитний договір № 168/08 від 01.07.2008 р.), що обумовлюють основне зобов'язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок Предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами.

Відповідно до п. 2 договору про внесення змін та доповнень від 30.11.2009 р. до договору іпотеки № MG-1/168/08, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. 02.07.2008 р. за реєстр. № 2995, сторони домовились внести зміни до п. 1.2. та 1.3 договору іпотеки, враховуючи оцінку викладену в звіті з незалежної оцінки нерухомого майна від 14.10.2009 р., складеного суб'єктом оціночної діяльності - ТОВ "Експертінвест" ринкова вартість предмету іпотеки становить 1 105 322,09 грн. Узгоджена сторонами заставна вартість предмета іпотеки становить 1 105 322,09 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.03.2013 у даній справі, серед іншого, відмовлено у задоволенні заяви ПАТ "Універсал Банк" № 2757-юд від 26 жовтня 2012 (вх. № 17336 від 30 жовтня 2012) про визнання кредитором.

Разом з тим, п. 4 резолютивної частини вказаної ухвали включено до реєстру вимог кредиторів боржника майно боржника - ТОВ "ТРУДІВНИК", що перебуває в іпотеці ПАТ "Універсал Банк", а саме: цех по коптінню і солінню риби № РПВН 23429232, загальною площею 421,7 м2 балансовою вартістю 97 035,74 грн., загальною вартістю 2 406 000,00 грн., місцезнаходження: Київська область, Обухівський район, с. Трипілля, вул. Суворова, буд. 2, згідно договору іпотеки MG-1/168/08 від 02 липня 2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2995.

Обґрунтовуючи відмову у визнанні кредитором ТОВ „Трудівник" ПАТ „Універсал Банк" суд зауважив, що у ПАТ "Універсал Банк" відсутні грошові вимоги до боржника, а наявні лише майнові вимоги, а отже до реєстру вимог кредиторів підлягає включенню майно боржника, що перебуває в іпотеці. Разом з тим, місцевий господарський суд зазначив, що майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя (абз. 2 ч. 2 ст. 26 Закону про банкрутство).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукою, заставою.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Положеннями ст. 543 Цивільного кодексу України визначено, що у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом так і від будь-кого з них окремо, а солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Виходячи із вимог ст. 575 ЦК України іпотека є окремим видом застави, а саме, заставою нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Заставодавцем, відповідно до частини першої ст. 583 ЦК України, може бути боржник або третя особа (майновий поручитель).

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про заставу" застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 589 ЦК України та статтею 19 Закону України "Про заставу" передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до вимог частини першої ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з вимогами частини першої ст. 11 Закону України "Про іпотеку", майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, заборгованість позичальника (ПП "Нептун") за кредитним договором № 168/08 від 01.07.2008 р. становить 2 981 763,38 грн., що встановлено ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2011 р. у справі № 46/570-б. Зобов'язання за вказаним кредитним договором забезпечено іпотекою згідно з договором іпотеки від 02.07.2008 р. № MG-1/168/08, відповідно до якого ТОВ „Трудівник" передано в іпотеку банку майно.

За таких обставин, ПАТ „Універсал Банк", як кредитор, має право вимагати виконання основного зобов'язання як від ПП "Нептун" (боржника) і ТОВ „Трудівник" (майнового поручителя) разом, так і від будь-кого з них окремо, а у разі пред'явлення таких вимог до майнового поручителя останній відповідає в межах узятих на себе зобов'язань перед іпотекодержателем. При цьому, норми Закону про банкрутство не обмежують право ПАТ „Універсал Банк" звернутися з грошовими вимогами до майнового поручителя, якщо основний боржник не сплатив борг. Разом з тим, згідно наведених норм права, відповідальність ТОВ „Трудівник", як майнового поручителя, обмежується переданим у іпотеку майном (його вартістю визначеною в договорі іпотеки) та становить 1 105 322,09 грн. (п. 2 договору про внесення змін та доповнень від 30.11.2009 р. до договору іпотеки № MG-1/168/08).

Зазначена правова позиція узгоджується із правовою позицією викладеною Верховним Судом України у справах № 25/5005/6641/2012, № 5024/948/2012, № Б3/122-12. У наведених справах Верховний Суд України дійшов висновку про те, що майновий поручитель та основний боржник, зобов'язання якого перед кредитором забезпечені заставою майна, що належить майновому поручителю на праві власності, відповідають перед кредитором солідарно, тому заставодержатель, як кредитор, вправі вимагати виконання основного зобов'язання як від основного боржника, так і його майнового поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо.

Отже, вимога ПАТ „Універсал Банк" до ліквідатора банкрута про перерахування коштів, вилучених за продаж заставного майна на рахунок ПАТ „Універсал Банк" є законною та узгоджується з нормами законодавства.

В свою чергу, колегія суддів не приймає до уваги, як необґрунтовані твердження скаржника стосовно того, що ПАТ «Універсал Банк» не є кредитором у справі та не має права на отримання коштів від продажу майна.

Так, відповідно до статті 1 Закону встановлено, що учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Відповідно до вимог статті 1 Закону кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Згідно з частиною другою статті 23 Закону забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Отже, нормами Закону не вимагається звернення до суду з кредиторською заявою осіб, вимоги яких повністю забезпечені майном боржника.

Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 23 Закону вимоги конкурсних кредиторів, визнані боржником або господарським судом, вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. Розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Суд апеляційної інстанції констатує, що ухвалою Господарського суду Київської області від 18.03.2013 затверджено реєстр вимог кредиторів та включено до реєстру кредиторів боржника ТОВ „Трудівник", зокрема, майно боржника, що перебуває в іпотеці ПАТ "Універсал Банк", а саме: цех по коптінню і солінню риби № РПВН 23429232, загальною площею 421,7 м2 балансовою вартістю 97 035,74 грн., загальною вартістю 2 406 000,00 грн., місцезнаходження: Київська область, Обухівський район, с. Трипілля, вул. Суворова, буд. 2, згідно договору іпотеки MG-1/168/08 від 02 липня 2008, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2995.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.04.2015 затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю „Трудівник" та включено до реєстру вимог кредиторів боржника відомості про нерухоме майно банкрута - Товариства з обмеженою відповідальністю „Трудівник" (ідентифікаційний код юридичної особи: 20597017, місцезнаходження: 08722, Київська обл., Обухівський район, с. Трипілля, вул. Суворова, буд. 2), що перебуває в іпотеці у Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" (ідентифікаційний код: 21133352, місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19), а саме: цех по коптінню і солінню риби № РПВН 23429232, загальною площею 421,7 мІ балансовою вартістю 97 035,74 грн., загальною вартістю 2 406 000,00 грн., місцезнаходження: Київська область, Обухівський район, с. Трипілля, вул. Суворова, буд. 2, згідно договору іпотеки MG-1/168/08 від 02 липня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2995.

За таких обставин, враховуючи, що до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю „Трудівник" включено нерухоме майно банкрута, що перебуває в іпотеці у ПАТ "Універсал Банк", Банк, в силу закону, є забезпеченим кредитором ТОВ „Трудівник".

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, пов'язаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення, підлягають включенню до складу ліквідаційної маси.

Таким чином, вказана норма передбачає механізм задоволення та захисту майнових інтересів заставодержателя, у разі порушення провадження у справі про банкрутство майнового поручителя, а саме - у випадку реалізації ліквідатором майна, що є предметом застави (іпотеки), отримані від реалізації кошти спрямовуються виключно для задоволення вимог заставодержателя.

Як слідує з матеріалів справи, 28.09.2015 відбувся аукціон з продажу майна ТОВ „Трудівник", а саме: цех по коптінню і солінню риби № РПВН 23429232, місцезнаходження: Київська область, Обухівський район, с. Трипілля, вул. Суворова, буд. 2 та переможцем аукціону визнано Приватне підприємство "ТДС "Нептун" за ціною 141 540, 00 грн. Отже, враховуючи вимоги ст. 42 Закону про банкрутство, ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Патерило В.В. мав спрямувати кошти отримані від реалізації заставного майна виключно на задоволення вимог ПАТ "Універсал Банк", проте, в порушення вимог Закону, ліквідатор боржника відмовився від перерахування отриманих коштів на рахунок ПАТ "Універсал Банк" чим порушив права заставного кредитора.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Частиною третьою статті 98 Закону встановлено, що під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

У відповідності до ч. 11 ст. 41 Закону дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд, з урахуванням обставин справи, дійшов вірного висновку про задоволення скарги ПАТ "Універсал Банк" на дії/бездіяльність ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Патерилова В.В. та зобов'язав останнього перерахувати кошти за продаж заставного майна на рахунок Банку, оскільки відмовляючи ПАТ "Універсал Банк" у задоволенні вимоги про перерахування грошових коштів, отриманих від реалізації заставного майна банкрута, ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Патериловим В.В. було допущено порушення вказаних у постанові приписів Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Цивільного кодексу України та Закону України "Про іпотеку", і як наслідок порушення права ПАТ "Універсал Банк" на отримання грошових коштів від реалізації заставного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повністю з'ясовано всі обставини справи та надано їм правильну юридичну оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування ухвали Господарський суд Київської області від 22.03.2017 судовою колегією не встановлено.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків місцевого господарського суду не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича судом не вбачається.

В зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 73-74, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.03.2017 у справі № Б8/078-12 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 22.03.2017 у справі № Б8/078-12 залишити без змін.

3. Матеріали справи № Б8/078-12 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28.12.2017.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді А.І. Тищенко

І.А. Іоннікова