ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2017 р. Справа № 911/2941/17

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Петренко А. А.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: Щербаков Р. В. (голова правління - рішення зборів від 16.04.2016 р.), Радецька Т. П. (довіреність б/н від 23.05.2017 р.);

від відповідача: Щвець С. С. (довіреність № 218/1-7 від 19.01.2017 р.);

від третьої особи: не з'явились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку „Центр 1/11", м. Біла Церква

до Білоцерківської міської ради, м. Біла Церква

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Фізичної особи - підприємця Безверхньої Людмили Миколаївни, м. Біла Церква

про скасування державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСББ „Центр 1/11" звернулось в господарський суд Київської області із позовом до Білоцерківської міської ради про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення НОМЕР_1 загальною площею 60, 4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, зареєстроване за територіальною громадою м. Біла Церква Київської області в особі Білоцерківської міської ради (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 103).

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем безпідставною та неправомірною реєстрацією за територіальною громадою м. Біла Церква Київської області в особі Білоцерківської міської ради права власності на нежитлове приміщення НОМЕР_1 загальною площею 60, 4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, що є допоміжними підвальними приміщеннями співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.10.2017 р. порушено провадження у справі № 911/2941/17 за позовом ОСББ „Центр 1/11" до Білоцерківської міської ради про скасування державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 25.10.2017 р.

25.10.2017 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від позивача надійшли письмові пояснення б/н від 25.10.2017 р., що долучені судом до матеріалів справи.

25.10.2017 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання б/н б/д про зупинення провадження у справі, у якому він просив суд зупинити провадження у справі до вирішення пов'язаної з нею справи № 911/2240/17 господарського суду Київської області

25.10.2017 р. у судовому засіданні за наслідками розгляду вищевказаного клопотання відповідача про зупинення провадження у справі судом було відмовлено в його задоволенні за безпідставністю і необґрунтованістю, оскільки справа № 911/2240/17 за позовом ОСББ „Центр 1/11" до Білоцерківської міської ради, ФОП Безверхньої Л. М. про витребування майна з незаконного володіння, що розглядається господарським судом Київської області, хоч і є пов'язаною із даною справою, але її вирішення не унеможливлює розгляд останньої.

25.10.2017 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 15.11.2017 р. Також, даною ухвалою суду залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - ФОП Безверхню Л. М.

15.11.2017 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від позивача надійшли письмові пояснення б/н від 15.11.2017 р., що долучені судом до матеріалів справи.

15.11.2017 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив б/н від 15.11.2017 р., у якому він не визнає позов повністю та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

15.11.2017 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 29.11.2017 р.

29.11.2017 р. у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні надав усні пояснення щодо своїх заперечень проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив, документи, витребувані судом, не надав.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

16.04.2016 р. було проведено установчі збори співвласників багатоквартирного будинку „Торгова площа 1/11", що знаходиться за адресою: Торгова площа, будинок АДРЕСА_1, на яких були присутні власники 29 квартир та нежитлових приміщень та на яких було вирішено, крім інших питань, створити Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку „Центр 1/11", затвердити його статут, тощо, про що за наслідками проведення вказаних установчих зборів членів ОСББ „Центр 1/11" було складено та підписано протокол № 1 від 16.04.2016 р. зборів співвласників багатоквартирного будинку „Торгова площа 1/11" за місцезнаходженням: 09100, АДРЕСА_1

27.04.2016 р. відповідним державним реєстратором суб'єкта державної реєстрації було зареєстровано юридичну особу - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку „Центр 1/11", що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 28.04.2016 р., наявною у матеріалах справи.

01.07.2016 р. комісією у складі повноважних представників Комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційної контори № 6 та Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку „Центр 1/11" було складено та підписано акт приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, згідно з яким проведено обстеження активів житлового комплексу за адресою: Торгова площа, будинок АДРЕСА_1, та передано його з балансу комунального підприємства та прийнято на баланс ОСББ.

27.12.2016 р. комісією Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку „Центр 1/11" було проведено обстеження щодо наявності внутрішньобудинкових мереж в підвальному приміщенні за адресою: Торгова площа, будинок АДРЕСА_1, а саме кладові № 37 площею 22, 3 кв.м. та № 38 площею 34, 7 кв.м., що разом складає 57, 0 кв.м., та встановлено, що у вказаних приміщеннях проходять внутрішньобудинкові мережі, а саме системи холодного водопостачання, водовідведення та каналізації, про що складено та підписано відповідний акт про обстеження щодо наявності внутрішньобудинкових мереж в підвальному приміщенні за адресою: Торгова площа, будинок АДРЕСА_1.

13.01.2017 р. між Управлінням комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради та ФОП Безверхньою Л. М. було укладено договір оренди № 938 нежитлового приміщення, згідно з умовами п. 1.1. якого орендодавець передає в оренду, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення НОМЕР_1 площею 60, 40 кв.м., розташоване в підвалі чотирьохповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1, яке перебуває на балансі Комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційної контори № 6.

Відповідно до п. 10.1. договору оренди цей договір діє з 13.01.2017 р. до 31.10.2019 р.

13.01.2017 р. між Управлінням комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради та ФОП Безверхньою Л. М. було підписано акт, згідно з умовами якого Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради передало, а ФОП Безверхня Л. М. прийняла в строкове платне користування нежитлове приміщення НОМЕР_1 площею 60, 40 кв.м., розташоване в підвалі чотирьохповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

30.03.2017 р. державним реєстратором Білоцерківської міської ради на підставі довідки № 01-31/64 від 29.03.2017 р. про підтвердження факту перебування об'єкта нерухомого майна у комунальній власності, виданій Управлінням комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради, листа № 11-07-1588 від 23.03.2017 р. про підтвердження факту відсутності перебування об'єкта нерухомого майна у державній власності, виданого Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області, за територіальною громадою м. Біла Церква Київської області в особі Білоцерківської міської ради було зареєстровано право власності (комунальна) на нежитлове приміщення загальною площею 60, 4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується витягом № 84300729 від 05.04.2017 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, наявним у матеріалах справи.

Як було зазначено вище, позивач у своїй позовній заяві просить суд скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення НОМЕР_1 загальною площею 60, 4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, зареєстроване за територіальною громадою м. Біла Церква Київської області в особі Білоцерківської міської ради (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 103).

З приводу вказаної позовної вимоги позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Регулювання відносин, що виникають у зв'язку із створенням, функціонуванням і діяльністю об'єднання співвласників багатоквартирного будинку здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України „Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", Законом України „Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", Постановою Кабінету Міністрів України від 11.10.2002 р. № 1521 „Про реалізацію Закону України „Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктами 2), 3), 6) ч. 1 ст. 1 Закону України „Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення);

нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об'єктом нерухомого майна;

спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія;

Відповідно до ст. 4 цього ж закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава.

Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Якщо квартира або нежитлове приміщення належить більш як одному співвласникові, реалізація прав та виконання обов'язків співвласниками квартири або нежитлового приміщення, включаючи участь в управлінні багатоквартирним будинком, здійснюються в порядку, передбаченому законодавством для реалізації права спільної власності.

Частиною 1 ст. 5 цього ж закону передбачено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

У процесі розгляду справи судом встановлено, що спірне нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення НОМЕР_1 загальною площею 60, 4 кв.м., що розташоване за адресою: площа Торгова, будинок АДРЕСА_1, згідно з технічною документацією складається з двох підвальних приміщень, а саме кладової № 37 площею 22, 3 кв.м. (35-1 площею 25, 2 кв.м. - згідно технічного паспорту станом на 26.12.2016 р.) та кладової № 38 площею 34, 7 кв.м. (35-2 площею 35, 2 кв.м. - згідно технічного паспорту станом на 26.12.2016 р.), що разом складає 57, 0 кв.м. (60, 4 кв.м. - згідно технічного паспорту станом на 26.12.2016 р.), в яких проходять внутрішньобудинкові мережі, а саме системи холодного водопостачання, водовідведення та каналізації, що підтверджується актом від 01.07.2016 р. приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, складеним та підписаним повноважними представниками Комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційної контори № 6 та Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку „Центр 1/11", актом від 27.12.2016 р. про обстеження щодо наявності внутрішньобудинкових мереж в підвальному приміщенні за адресою: Торгова площа, будинок АДРЕСА_1, складеним та підписаним повноважними представниками Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку „Центр 1/11", технічним паспортом (дублікат) станом на 12.12.1974 р. на багатоквартирний житловий будинок літ. А-4 по АДРЕСА_1 технічним паспортом станом на 26.12.2016 р. на нежитлове приміщення НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 технічною документацією - (ДК 21:2015-7122000-3) Послуги у сфері архітектури будівель (Виготовлення технічної документації постійного зберігання житлових будинків та прибудинкових територій) по АДРЕСА_1 розробленою ТОВ „Інжиніринг Плюс", а тому суд дійшов висновку, що вказане приміщення призначене для забезпечення експлуатації багатоквартирного будинку за адресою: площа Торгова, будинок АДРЕСА_1, а тому є допоміжним приміщенням і відноситься до спільного майна зазначеного будинку, співвласниками якого є власники квартир та нежитлових приміщень такого будинку.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У процесі розгляду справи відповідачем у відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували переведення у встановленому законодавством порядку підвальних приміщень, а саме кладової № 37 площею 22, 3 кв.м. (35-1 площею 25, 2 кв.м. - згідно технічного паспорту станом на 26.12.2016 р.) та кладової № 38 площею 34, 7 кв.м. (35-2 площею 35, 2 кв.м. - згідно технічного паспорту станом на 26.12.2016 р.), що разом складає 57, 0 кв.м. (60, 4 кв.м. - згідно технічного паспорту станом на 26.12.2016 р.), що розташовані за адресою: площа Торгова, будинок АДРЕСА_1, у нежитловий фонд та об'єднання у встановленому законодавством порядку підвальних приміщень, а саме кладової № 37 площею 22, 3 кв.м. (35-1 площею 25, 2 кв.м. - згідно технічного паспорту станом на 26.12.2016 р.) та кладової № 38 площею 34, 7 кв.м. (35-2 площею 35, 2 кв.м. - згідно технічного паспорту станом на 26.12.2016 р.), що розташовані за адресою: площа Торгова, будинок АДРЕСА_1, у єдине приміщення.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, а саме із листа № 15/142 від 08.02.2017 р. Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради, рішення про переведення в нежитловий фонд підвальних приміщень в будинку на АДРЕСА_1, не готувалось.

Згідно з п. 1) ч. 1 ст. 2 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 2 ст. 18 цього ж закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державні реєстратори зобов'язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 24 цього ж закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав;

12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Державний реєстратор, до якого з метою вчинення правочину щодо відчуження у будь-який спосіб майна звернувся заявник, внесений на день звернення до Єдиного реєстру боржників, зобов'язаний в день звернення заявника повідомити зазначений в Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця про звернення заявника із зазначенням майна щодо відчуження якого звернувся заявник.

Частиною 1 ст. 27 цього ж закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі:

1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;

5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;

6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката;

7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації;

13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 44 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. № 1127 „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", для державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна державної або комунальної власності, будівництво якого завершено та право власності на який не зареєстровано до 1 січня 2013 р., за відсутності документа, що посвідчує набуття права державної або комунальної власності на такий об'єкт, подаються:

1) технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна;

2) витяг з Єдиного реєстру об'єктів державної власності щодо такого об'єкта (у разі державної реєстрації права державної власності);

3) документ, що підтверджує факт перебування об'єкта нерухомого майна у комунальній власності, виданий відповідним органом місцевого самоврядування (у разі державної реєстрації права комунальної власності);

4) документ, що підтверджує факт відсутності перебування об'єкта нерухомого майна у державній власності, виданий Фондом державного майна чи його регіональним відділенням (у разі державної реєстрації права комунальної власності).

Згідно з ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 334 цього ж кодексу право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки.

До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно.

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

У процесі розгляду справи відповідачем у відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували виникнення у нього та набуття ним у встановленому законодавством порядку права власності (комунальної) на кладову № 37 площею 22, 3 кв.м. та кладову № 38 площею 34, 7 кв.м., що разом складає 57, 0 кв.м., чи нежитлове приміщення НОМЕР_1 загальною площею 60, 4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, що розташовані за адресою: площа Торгова, будинок АДРЕСА_1.

Докази, надані відповідачем у процесі розгляду справи і наявні у матеріалах справи, на підтвердження виникнення у нього та набуття ним у встановленому законодавством порядку права власності на нежитлове приміщення НОМЕР_1 загальною площею 60, 4 кв.м., що розташоване за адресою: площа Торгова, будинок АДРЕСА_1, а саме лист № 11-07-1588 від 23.03.2017 р. Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області, довідка № 01-31/64 від 29.03.2017 р. Управління комунальної власності та концесії Білоцерківської міської ради, на підставі яких 30.03.2017 р. державним реєстратором Білоцерківської міської ради було зареєстровано право власності (комунальна) на вказане нежитлове приміщення за територіальною громадою м. Біла Церква Київської області в особі Білоцерківської міської ради не є належними та допустимими доказами, що підтверджують виникнення у відповідача та набуття ним у встановленому законодавством порядку права власності на кладову № 37 площею 22, 3 кв.м. та кладову № 38 площею 34, 7 кв.м., що разом складає 57, 0 кв.м., чи нежитлове приміщення НОМЕР_1 загальною площею 60, 4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, що розташовані за адресою: площа Торгова, будинок АДРЕСА_1, так як такі документи не є правовстановлюючими.

Відповідно до ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно з ст. 393 цього ж кодексу правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Отже, враховуючи вищевикладене та те, що, як було встановлено судом у процесі розгляду справи, спірне нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення НОМЕР_1 загальною площею 60, 4 кв.м., що розташоване за адресою: площа Торгова, будинок АДРЕСА_1, що згідно з технічною документацією складається з двох підвальних приміщень, а саме кладової № 37 площею 22, 3 кв.м. (35-1 площею 25, 2 кв.м. - згідно технічного паспорту станом на 26.12.2016 р.) та кладової № 38 площею 34, 7 кв.м. (35-2 площею 35, 2 кв.м. - згідно технічного паспорту станом на 26.12.2016 р.), що разом складає 57, 0 кв.м. (60, 4 кв.м. - згідно технічного паспорту станом на 26.12.2016 р.), в яких проходять внутрішньобудинкові мережі, а саме системи холодного водопостачання, водовідведення та каналізації, призначене для забезпечення експлуатації багатоквартирного будинку за адресою: площа Торгова, будинок АДРЕСА_1, а тому є допоміжним приміщенням і відноситься до спільного майна зазначеного будинку, співвласниками якого є власники квартир та нежитлових приміщень такого будинку, та те, що у процесі розгляду справи відповідачем у відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували виникнення у нього та набуття ним у встановленому законодавством порядку права власності (комунальної) на спірне нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення НОМЕР_1 загальною площею 60, 4 кв.м., що розташоване за адресою: площа Торгова, будинок АДРЕСА_1, і станом на момент реєстрації права власності (комунальної) за відповідачем на спірне нерухоме майно його співвласниками були і є власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1, а тому суд дійшов висновку, що відсутні були правові підстави для державної реєстрації за відповідачем права власності на спірне нерухоме майно, так як таке нерухоме майно не є комунальною власністю міста Біла Церква Київської області, чим відповідно було порушено речові права співвласників такого нерухомого майна, а саме власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку із чим їх право спільної власності на таке нерухоме майно підлягає захисту у судовому порядку.

Отже, вимога позивача до відповідача про скасування в Державному реєстрі речових прав державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення НОМЕР_1 загальною площею 60, 4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, зареєстроване за територіальною громадою м. Біла Церква Київської області в особі Білоцерківської міської ради (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 103) є законною і обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення НОМЕР_1 загальною площею 60, 4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, зареєстроване за територіальною громадою м. Біла Церква Київської області в особі Білоцерківської міської ради (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 103).

3. Стягнути з Білоцерківської міської ради (ідентифікаційний код 26376300) на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку „Центр 1/11" (ідентифікаційний код 40453956) судові витрати 1 600 (одна тисяча шістсот) грн 00 (нуль) коп. судового збору.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення підписаний

29 грудня 2017 р.