номер провадження справи 22/104/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2017 Справа № 908/2252/17

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., при секретарі Лінчук А.В.

представник позивача ОСОБА_1, довіреність № 22/18 від 13.01.2017 р.;

представник відповідача ОСОБА_2, рішення № 12 від 22.01.2004 р.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/2252/17

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 50)

до відповідача: Комунального підприємства Імпульс Пологівської районної ради (70600, Запорізька область, Пологівський район, м. Пологи, вул. Привокзальна, буд. 13)

про зобовязання виконати умови договору

СУТЬ СПОРУ:

13.11.2017 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області до Комунального підприємства Імпульс Пологівської районної ради про зобовязання виконати умови договору.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.11.2017 р. позовна заява прийнята до розгляду суддею Ярешко О.В., порушено провадження у справі № 908/2252/17, якій присвоєно номер провадження 22/104/17, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 28.11.2017 р.

На підставі ст. 77 ГПК України в судовому засіданні оголошено перерву до 21.12.2017 р.

Ухвалою суду від 14.12.2017 р., у звязку з перебуванням судді Ярешко О.В. у відрядженні в період: 20.12.2017 р. 21.12.2017 р., судове засідання призначено на іншу дату - 26.12.2017 р.

У судовому засіданні 26.12.2017 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судове засідання зявилися представники сторін.

Розгляд справи у судовому засіданні 26.12.2017 р. здійснювався в порядку Господарського процесуального кодексу України, у редакції Закону України від 03.10.2017 р. 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», про що судом розяснено сторонам у судовому засіданні.

За приписами п. 9 ч. 1 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 р.) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, які мотивовані невиконанням відповідачем умов договору на виконання робіт з технічної інвентаризації обєктів нерухомості № 185 від 26.11.2013 р. Зазначив, що відповідачем не передано позивачу, згідно підписаних сторонами актів приймання-передачі виконаних робіт від 03.12.2013 р., технічні паспорти на обєкти нерухомості. Просив позов задовольнити, зобовязати відповідача виконати умови договору на виконання робіт з технічної інвентаризації обєктів нерухомості від 26.11.2013 р. № 185 і передати позивачу технічні паспорти на обєкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою: вул. Миру, 64, с. Владівка, вул. Миру, 64а, с. Владівка, вул. Тельмана, 2, с. Камянка, Чернігівський район, Запорізька область. Позов обґрунтований ст.ст. 11, 526, 530, 629, 901 ЦК України, ст. 193 ГК України, умовами договору від 26.11.2013 р. № 185.

Відповідач позов не визнав, у письмовому запереченні, яке надійшло до суду 24.11.2017 р., зазначив, що умовами договору № 185 від 26.11.2013 р. передбачено виконання підготовчих робіт (вихід, обстеження, заміри, складання абрисів), згідно яких у подальшому можливе виготовлення технічних паспортів. У договорі не визначено, за яких умов, час та за яких підстав позивач повинен отримати технічний паспорт. Відповідач на виконання договору № 185 виконав роботи, повязані з підготовкою документів на обєкти нерухомого майна. Запропонував позивачу укласти договір № 8 від 01.04.2016 р. на виготовлення технічних паспортів, направив акти виконаних робіт для підпису та сплати за фактично виконані роботи з технічної інвентаризації обєктів. У задоволенні позову просив відмовити.

18.12.2017 р. від відповідача до суду надійшло письмове розяснення, в якому зазначив, що за умовами договору № 185 відповідач зобовязався виконати підготовчі роботи, згідно яких у подальшому можливе виготовлення технічних паспортів. Розмір оплати за роботи з технічної інвентаризації визначається згідно Збірника норм часу на роботи, що виконуються бюро технічної інвентаризації України № 198 від 21.11.2003 р. Відповідно до складених відповідачем розрахунків роботи за договором № 185 виконані в повному обсязі. Згідно нормативних документів підприємство не надає розрахунки виконаних робіт замовнику. За умови, якщо замовнику потрібні такі розрахунки, підприємство надає їх копії, оригінали яких зберігаються в інвентаризаційній справі.

19.12.2017 р. від позивача надійшло письмове пояснення на заперечення відповідача. Зазначив, що в рахунках, наданих виконавцем, та актах виконаних робіт відсутні жодні посилання на проведення так званих попередніх робіт, на яких наголошує відповідач. Результатом робіт за договором є отримання замовником технічних паспортів на обєкти нерухомості, що також зазначено в актах виконаних робіт. Інші правочини на виготовлення технічної документації між сторонами не укладались. Надані відповідачем розрахунки виконаних робіт по інвентаризації та розрахунки визначення вартості робіт по обєктам нерухомості не можуть бути належними доказами, оскільки вони не підписані, відсутня дата їх складання та посилання на договір № 185. Розрахунки, наведені відповідачем, не відповідають Збірнику норм часу на роботи, що виконуються субєктами господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію обєктів нерухомого майна, як по змісту робіт так і по їх вартості. Наполягав на задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

26.11.2013 р. між Комунальним підприємством «Імпульс» Пологівської районної ради (виконавець за договором, відповідач у справі) та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області (замовник за договором, позивач у справі) укладено договір на виконання робіт з технічної інвентаризації обєктів нерухомості № 185.

Згідно п. 1.1 договору замовник замовляє, а виконавець приймає на себе обовязки по виконанню робіт, повязаних з підготовкою документів на обєкти нерухомого майна, які знаходяться за адресою: вул. ОСОБА_2, 64 с. Владівка, вул. Миру, 64а с. Владівка, вул. Тельмана, 2 с. Камянка Чернігівського району Запорізької області.

За умовами п. 3.1.1 договору виконавець зобовязався якісно та своєчасно виконувати роботу та повідомити замовника про виготовлення замовлення.

Замовник, згідно п. 3.3.1 зобовязався сплачувати за роботу виконавця відповідно до розділу 4 договору.

Відповідно до п. 4.1 вартість послуг з урахуванням ПДВ становить 11700,00 грн.

Замовник перераховує на рахунок виконавця кошти згідно рахунку, наданого виконавцем, та акту виконаних робіт, при наявності фінансування (п. 4.4.1).

Згідно п. 7.1.1 даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту його остаточного виконання, але не пізніше 31.12.2013 р.

Відповідач виставив позивачу рахунки: № 01/ч від 03.12.2013 р. на суму 3300,00 грн. за інвентаризацію нерухомого майна по вул. Тельмана, 2 с. Камянка; № 02/ч від 03.12.2013 р. на суму 3800,00 грн. за інвентаризацію нерухомого майна по вул. Миру, 64 с. Владівка; № 03/ч від 03.12.2013 р. на суму 4600,00 грн. за інвентаризацію нерухомого майна по вул. Миру, 64а с. Владівка.

03.12.2013 р. між сторонами в справі були підписані акти приймання-передачі виконаних робіт: № 01/ч, № 02/ч, № 03/ч, в яких зазначено, що дані акти складені згідно договору № 185 від 26.11.2013 р. та виконавцем виконані інвентаризаційні роботи: по вул. Тельмана, 2 с. Камянка вартістю 3300,00 грн. (акт № 01/ч), по вул. Миру, 64 с. Владівка вартістю 3800,00 грн. (акт № 02/ч), по вул. Миру,64а с. Владівка вартістю 4600,00 грн. (акт № 03/ч).

Оплата за договором була здійснена позивачем 22.12.2015 р. згідно платіжного доручення № 225 на суму 3300,00 грн. (за актом № 01/ч), згідно платіжного доручення № 226 на суму 3800,00 грн. (за актом № 02/ч), згідно платіжного доручення № 227 на суму 4600,00 грн. (за актом № 03/ч).

Вказані акти підписані сторонами без зауважень та заперечень, підписи представників сторін на актах скріплені круглими печатками.

В актах №№ 01/ч, 02/ч, 03/ч зазначено, що згідно даних актів повинні бути отримані технічні паспорти.

Як зазначає позивач, внаслідок невиконання відповідачем зобовязань за договором № 185 від 26.11.2013 р., а саме ненадання технічних паспортів на обєкти нерухомості, він звернувся з позовом до суду за захистом порушених прав та законних інтересів.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази в їх сукупності, вислухавши представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

За приписами ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів визначено, згідно частини 2 цієї статті, виконання обовязку в натурі.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 20 Господарського кодексу України, якою визначено способи захисту прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів.

Приписами ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічні приписи містять ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Предметом договору № 185 від 26.11.2013 р. сторони визначили виконання робіт, повязаних з підготовкою документів на обєкти нерухомого майна.

Оплата за договором у загальному розмірі 11700,00 грн. була здійснена позивачем у повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи.

Позивач звернувся до відповідача з листами від 16.09.2016, від 26.09.2016 р., від 03.11.2016 р. згідно з якими просив надати технічні паспорти на обєкти нерухомості, що розташовані за адресами: вул. Миру, 64, вул. ОСОБА_2, 64а с. Владівка, вул. Тельмана, 2 с. Камянка Чернігівського району Запорізької області.

У листах від 26.09.2016 р., від 03.11.2016 р., від 18.12.2016 р. відповідач зазначив, що для отримання технічних паспортів позивачу необхідно провести оплату в розмірі 7954,81 грн. та підписати договір № 8 від 01.04.2016 р.

У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що за умовами договору № 185 технічні паспорти позивачу не передавалися, суму 11700,00 грн., визначену договором № 185, відповідач вважає авансовим платежем. Для отримання технічних паспортів позивачу слід укласти ще один договір та провести оплату в сумі 7954,81 грн.

Відповідно до Інструкції про проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 р. № 127, ця Інструкція розроблена відповідно до чинного законодавства з метою нормативно-методичного забезпечення діяльності суб'єктів господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об'єктів нерухомого майна (далі - суб'єкти господарювання). Інструкція визначає порядок та методику проведення технічної інвентаризації збудованих (реконструйованих) будинків, допоміжних будівель та споруд. Розмір та порядок оплати робіт із технічної інвентаризації визначаються у договорі за домовленістю сторін. На підставі матеріалів технічної інвентаризації складаються інвентаризаційні справи (додаток 1) та технічні паспорти (додатки 2 - 8, 18), які скріплюються підписом керівника та печаткою суб'єкта господарювання, а також підписом виконавця робіт із зазначенням серії та номера кваліфікаційного сертифіката та його печаткою.

З матеріалів справи вбачається, що позивач повністю виконав свої зобовязання в частині здійснення оплати за договором № 185 від 26.11.2013 р., що підтверджується платіжними дорученнями. Сума 11700,00 грн., яку сплатив позивач, визначена договором як вартість послуг, сплата авансового платежу умовами договору не передбачена. Листування з боку відповідача щодо неповної сплати суми за договором № 185 від 26.11.2013 р. матеріали справи не містять.

У пункті 7.1.2 договору № 185 сторони визначили, що під час дії цього договору сторони мають право на зміни та доповнення, котрі будуть мати юридичну силу, якщо вони не суперечать інтересам обох сторін, оформлені в письмовому вигляді і підписані обома сторонами.

Доказів внесення змін у договір № 185 від 26.11.2013 р., зокрема, в частині суми договору (вартості послуг), порядку розрахунків матеріали справи не містять.

Як зазначає позивач, результат виконаних робіт за договором № 185, а саме технічних паспортів, відповідач йому не передав. У актах приймання-передачі виконаних робіт №№ 01/ч, 02/ч, 03/ч, які покладені в підставу позову, сторонами визначено, що виконавцем виконані інвентаризаційні роботи, згідно даних актів замовник (позивач) повинен отримати технічні паспорти на обєкти нерухомості. Акти складалися відповідачем та передавалися на підпис позивачу, підписані сторонами без зауважень та заперечень, будь-яких виправлень, змін акти не містять.

Умовами договору не врегульовано питання, яким чином повинна була передаватися документація, та яким документом оформлятися її передача. Враховуючи звичаї ділового обороту та сталу практику, яка склалася у договірних відносинах, такими документами могли були акти приймання-передачі, листи з переліком додатків тощо.

Проте, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів передачі замовнику (позивачу) технічних паспортів на обєкти нерухомості, що розташовані за адресами: вул. Миру, 64, вул. ОСОБА_2, 64а с. Владівка, вул. Тельмана, 2 с. Камянка Чернігівського району Запорізької області.

Факт виконання відповідачем робіт, на підтвердження чого суду надано акти приймання-передачі виконаних робіт від 03.12.2013 р. №№ 01/ч, 02/ч, 03/ч, не свідчить про передачу відповідачем позивачу технічних паспортів на обєкти нерухомості. Крім того, у даних актах, складених за умовами договору № 185 від 26.11.2013 р., визначено, що замовник повинен отримати технічні паспорти.

Заперечення відповідача судом до уваги не приймаються з огляду на викладені вище норми законодавства. Надані відповідачем розрахунки виконаних робіт по інвентаризації обєктів нерухомості судом до уваги не приймаються, оскільки зазначена в них сума вартості робіт не відповідає вартості робіт, визначеної сторонами у договорі № 185 від 26.11.2013 р. Відповідно до ст. 632 ЦК України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

На підставі викладеного, позов задовольняється повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати - судовий збір у сумі 1600,00 грн. покладається на відповідача.

Клопотання позивача, викладене в позовній заяві, стосовно винесення окремої ухвали щодо діяльності відповідача судом відхиляється, оскільки відповідно до ст. 246 ГПК України винесення окремої є правом, а не обовязком суду, суд не вбачає підстав для застосування даної норми.

Керуючись ст.ст. 42, 129, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області до Комунального підприємства Імпульс Пологівської районної ради про зобовязання виконати умови договору задовольнити повністю.

Зобовязати Комунальне підприємство Імпульс Пологівської районної ради (70600, Запорізька область, м. Пологи, вул. Привокзальна, буд. 13, ) виконати умови договору на виконання робіт з технічної інвентаризації обєктів нерухомості від 26.11.2013 р. № 185 і передати Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 50, ) технічні паспорти на обєкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою: вул. Миру, 64, с. Владівка, вул. Миру, 64а, с. Владівка, вул. Тельмана, 2, с. Камянка, Чернігівський район, Запорізька область.

Стягнути з Комунального підприємства Імпульс Пологівської районної ради (70600, Запорізька область, м. Пологи, вул. Привокзальна, буд. 13, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 50, ) суму 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Повне рішення складено 04 січня 2018 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ярешко