КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"26" грудня 2017 р. Справа№ 911/2987/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Пантелієнка В.О.

Сотнікова С.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДФС у Київській області на ухвалу господарського суду Київської області від 17.10.2017 року

у справі № 911/2987/13 (суддя Наріжний С.Ю.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Тенак"

до Приватного акціонерного товариства „Авіакомпанія „Аеросвіт"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.10.2017 року у справі № 911/2987/13, серед іншого, задоволено частково заяву ГУ ДФС у Київській області з кредиторськими вимогами до ПрАТ „Авіакомпанія „Аеросвіт" на суму 2 726 478,00 грн. та визнано кредитором на суму 1 966 209,02 грн., з яких 3 200, грн. - першої черги, 76 582,65 грн. - другої черги, 1 866 426,37 грн. - шостої черги.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду ГУ ДФС у Київській області звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 17.10.2017 року в частині невизнаних кредиторських вимог у розмірі 763 468,98 грн. та включити їх до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів вказану апеляційну скаргу у справі № 911/2987/13 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Сотнікова С.В., Пантелієнка В.О.

Розглянувши апеляційну скаргу ГУ ДФС у Київській області, апеляційний суд дійшов висновку, що вона має бути залишена без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З 15 грудня 2017 року набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до пп. 9 п. 1 розділу XI „Перехідні положення" ГПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України України в редакції, що діяла до 15.12.2017 року (станом на дату звернення скаржника з апеляційною скаргою), встановлено, що до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Судом встановлено, що скаржником до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Так, підпунктами 8-10 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України „Про судовий збір" в редакції, що діяла до 15.12.2017 року (станом на дату звернення скаржника з апеляційною скаргою) визначено перелік заяв у справі про банкрутство, за подання яких справляється судовий збір, а саме: заяви про затвердження плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство; заяви про порушення провадження у справі про банкрутство; заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство або визнання її недійсною.

Ставки судового збору з апеляційних і касаційних скарг, що подаються на судове рішення, винесених у справі про банкрутство за наслідками розгляду вказаних заяв і скарг, встановлено підпунктами 4 і 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону, а саме: за подання апеляційних скарг - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви і скарги; за подання касаційної скарги - 120 відсотків, що підлягала сплаті при поданні заяви і скарги. (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 18.10.2017 року № 01-06/2093/15 „Про деякі питання практики застосування Закону України „Про судовий збір" (зі змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 року № 484-VIII).

Відповідно до ст. 4 Закону України „Про судовий збір", за подання до господарського суду заяви з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство судовий збір становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України № 1801-VIII від 21.12.2016 року „Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року - 1 600,00 грн.

Скаржником в апеляційному порядку оскаржується ухвала господарського суду Київської області від 17.10.2017 року, прийняту в тому числі за наслідками розгляду заяви ГУ ДФС у Київській області з кредиторськими вимогами, за яку податковим органом було сплачено 3 200,00 грн. судового збору згідно платіжного доручення від 18.08.2017 року, а відтак за подання даної апеляційної скарги апелянтом мало бути сплачено судовий збір у розмірі 3 520,00 грн. (110% від 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Проте, з додатків до апеляційної скарги, а саме платіжного доручення № 1632 від 27.11.2017 року вбачається, що скаржником за подання даної апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 1 600,00 грн., тобто у меншому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством України.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 258 ГПК України у чинній редакції, до апеляційної скарги додаються:

1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень;

2) докази сплати судового збору;

3) докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі;

4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Частиною 2 статті 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

У свою чергу, частина 1 ст. 174 ГПК України містить положення, відповідно до якого суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За викладених вище обставин, апеляційна скарга ГУ ДФС у Київській області на ухвалу Господарського суду Київської області від 17.10.2017 року підлягає залишенню без руху у зв'язку з несплатою судового збору у встановленому законом порядку, з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги

При цьому колегія суддів зазначає, що при усуненні вищезазначених недоліків, апелянту слід дотримуватись вимог ст. 258 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 256, 258, 260, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на ухвалу господарського суду Київської області від 17.10.2017 року у справі № 911/2987/13 - залишити без руху.

2. Надати Головному управлінню ДФС у Київській області строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині.

3. Попередити скаржника, що у разі невиконання вимог зазначеної ухвали суду у встановлений пунктом 2 строк, апеляційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

4. Копію ухвали надіслати учасникам провадження у справі.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді В.О. Пантелієнко

С.В. Сотніков