ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.08.2017р. Справа № 905/1421/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Паніній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод»

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця»

про стягнення 34 643,02 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_1, за довіреністю №ц/з-04/284-16 від 11.10.2016р.

Суть спору: ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» про стягення збитків у вигляді нестачі у розмірі 34 643,02 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19.01.2017р. згідно залізничних накладних на групу вагонів № 53875886, № 53876207 зі станції відправлення Добропілля Донецької залізниці вантажовідправником - ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» відправлено вантаж вугілля камяне (марки Г-газове, Г (Г2) 0-100), зокрема, у напіввагонах №№65724320, 62006770 на адресу вантажоодержувача - ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» (станція призначення Авдіївка Донецької залізниці), та на те, що на стації призначення Авдіївка Донецької залізниці у вказаних напіввагонах виявлена недостача вантажу, про що складені комерційні акти № 482803/26, № 482803/27 від 22.01.2017р.

19.07.2017р. за вх. №19258/17 господарський суд одержав заперечення відповідача на позовну заяву, згідно з якими останній посилається на те, що позивачем не надано оригінали комерційних актів та оригінали залізничних накладних, а також докази, що підтверджують дійсний розмір завданих збитків, а саме документів на підтвердження оплати вантажу.

Відповідно до статті 85 ГПК України у судовому засіданні 23.08.2017р. за участю представника відповідача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін господарський суд встановив:

27.02.2014р. між ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» (покупець, позивач) та ТОВ «ДТЕК ТРЕЙДІНГ» (постачальник) укладено договір №УПр14/36 із протоколом розбіжностей до цього договору, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов'язується передати, а покупець - прийняти та оплатити вугільну продукція (далі «Ресурси») за марочним складом, цінами і в кількості, наданими у відповідних специфікаціях, які є невід'ємною частиною цього договору і на умовах, передбачених цим договором.

Разом з тим, 03.06.2016р. між ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» (покупець, позивач) та ТОВ «ДТЕК ТРЕЙДІНГ» підписано додаткову угоду №5 до вказаного договору, згідно з умовами якої, на підставі рішення Загальних зборів акціонерів про зміну типу та найменування «Покупця», назва «Покупця» змінена з Публічного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (скорочено ПАТ «АКЗ») на Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» (скорочено ПрАТ «АКЗ»), державна реєстрація зазначених змін здійснена 17.05.2016р. У звязку з внесеними змінами, з дати підписання цієї додаткової угоди, в тексті договору та додатків до нього, найменування «Покупця» підлягає викладенню в редакції: Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» (скорочено ПрАТ «АКЗ»). (п.п. 1,2 додаткової угоди №5 від 03.06.2016р.).

Таким чином, найменування ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» () було змінено на ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» (), про що також свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» () станом на 17.05.2016р.

У специфікації від 26.12.2016р. (в редакцій від 11.01.2017р.) до договору поставки №УПр14/36 від 27.02.2014р. ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» та ТОВ «ДТЕК ТРЕЙДІНГ» встановлено, що кількість вугілля, що підлягає поставці, по цій специфікації, складає 1936 тн.(+/-10%); строк поставки з 01.01.2017р. по 31.01.2017р.; поставка ресурсів по цій специфікації здійснюється на умовах «FCA, залізнична станція Добропілля та/або Родинська», згідно Міжнародних правил тлумачення термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року, з врахуванням умов і застережень, що містяться в договрі і в цій специфікації; реквізити вантажовідправника ПАТ «ДТЕК «Добропільська ЦЗФ»: 85000, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Київська, 1, код вантажовідправника 2107, залізнична станція відправлення: Добропілля Донецької залізниці, код залізничної станції: 493102; реквізити вантажоодержувача: ПрАТ «АКЗ», 86065, Донецька обл., м. Авдіївка, пр. Індустріальний,1, код вантажоодержувача 3236, залізнична станція Авдіївка Донецької залізниці «Укрзалізниці», код залізничної станції: 482803.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору №УПр14/36 від 27.02.2014р. ПАТ «ДТЕК «Добропільська ЦЗФ» згідно залізничних накладних на групу вагонів №№ 53875886, 53876207 від 19.01.2017р. зі станції Добропілля Донецької залізниці відправило на адресу ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» на станцію призначення Авдіївка Донецької залізниці вугілля камяне (марки Г-газове, Г (Г2) 0-100), в тому числі, у напіввагонах № 65724320 масою 68 550 кг та № 62006770 масою 66 700 кг відповідно.

У залізничних накладних відправником зазначено, що вантаж - вугілля кам'яне (марки Г-газове, Г (Г2) 0-100) завантажений навалом, зважувався на вагонних 150 тонних вагах, маса вантажу визначена відправником, вантаж маркований однією повздовжньою борозною катка ущільнювача, вантаж розміщено й закріплено згідно з п.3 гл.14 Додатка 3 до СМГС.

При надходженні напіввагону № 65724320 на станцію Авдіївка Донецької залізниці здійснено комісійне переважування вказаного напіввагону, за результатами якого виявлена недостача поставленого вантажу, про що складено комерційній акт № 482803/26 від 22.01.2017р., у якому встановлено, що по документу значиться маса: нетто 68 550 кг, тара 22 300 кг; при переважуванні вантажу на справних 100-т електронних вагах вантажоодержувача, закріплених до залізниці та повірених 17.01.2017р. виявилось: брутто 88 250 кг, нетто 65 950 кг, тара 22 300 кг, що менше маси накладної на 2 600 кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люки та двері щільно закриті на фіксуючі пристрої, протікання вантажу відсутнє. Завантаження у вагоні рівномірне, вище рівня бортів 10-15 см. У вагоні над 6-7 люками заглиблення 3,0м * на ширину вагона * 1,5 м, вантаж маркований однією повздовжньою борозною катка ущільнювача. Переважування вантажу здійснювали: ДСМ Шляхова, І.А., агент комерційний ОСОБА_2, прийомоздавальник ПрАТ «АКЗ» ОСОБА_3, о/у Авдіївського ОП поліції Жосин. При повторному переважуванні у присутності вищевказаних осіб недостача вантажу підтвердилася.

Разом з тим, при надходженні напіввагону № 62006770 на станцію Авдіївка Донецької залізниці здійснено комісійне переважування вказаного напіввагону, за результатами якого виявлена недостача поставленого вантажу, про що складено комерційній акт № 482803/27 від 22.01.2017р., у якому встановлено, що по документу значиться маса: нетто 66 700 кг, тара 23 600 кг; при переважуванні вантажу на справних 100-т електронних вагах вантажоодержувача, закріплених до залізниці та повірених 17.01.2017р. виявилось: брутто 75 300 кг, нетто 51 700 кг, тара 23 600 кг, що менше маси накладної на 15 000 кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люки та двері щільно закриті на фіксуючі пристрої, протікання вантажу відсутнє. Завантаження у вагоні рівномірне, вище рівня бортів 10-15 см. У вагоні над 1-3 люками заглиблення 4,5м* на ширину вагона * 2,0 м, над 6-7 люками заглиблення 3,0 м * на ширину вагона * 2,0 м, вантаж маркований однією повздовжньою борозною катка ущільнювача. Переважування вантажу здійснювали: ДСМ Шляхова, І.А., агент комерційний ОСОБА_2, прийомоздавальник ПрАТ «АКЗ» ОСОБА_3, о/у Авдіївського ОП поліції Жосин. При повторному переважуванні у присутності вищевказаних осіб недостача вантажу підтвердилася.

Після видачі вантажу вантажоодержувачу, останній звернувся до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з перевізника вартості нестачі вугілля на суму 34 643,02 грн.

Розрахунок вартості недостачі вантажу, який здійснений позивачем, свідчить, що маса недостачі вантажу, із врахуванням норми природної втрати у розмірі 2% маси нетто вантажу та її вартість становлять: у напіввагоні №65724320 1,229 кг, 2 953,29 грн. з ПДВ, а у напіввагоні №62006770 13,666 кг, 31 690,63 грн. з ПДВ. При цьому, вартість однієї тони вантажу, який перевозився згідно залізничної накладної № 53875886 становить 2002,50 грн. без ПДВ, згідно залізничної накладної № 53876207 1932,45 грн. без ПДВ, яка визначена на підставі довідки ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (вантажовідправник) від 12.04.2017р. №01/1038.

Проаналізувавши наявні у справі докази, та надавши їм правову оцінку, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 909 ЦК України та 307 ГК України, за договором перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй відправником вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За приписами ч.5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Виходячи з ч.3 ст.909 ЦК України, ч.2 ст.307 ГК України, ст. 6 Статуту залізниць України, наявні в матеріалах справи залізничні накладні на групу вагонів №№ 53875886, 53876207 від 19.01.2017р. свідчать про укладення між ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» вантажовідправник) і залізницею (перевізник) договорів перевезення вантажу на користь вантажоодержувача, яким є ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод».

Відповідні відомості у вказаних залізничних накладних свідчать, що завантаження вантажу у напіввагон здійснювалося відправником, а відповідно до вимог ч.3 ст.308 ГК України, які кореспондуються з вимогами ч.2 ст.917 ЦК України, вантажовідправник зобовязаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення. Аналогічні вимоги щодо обовязку вантажовідправника підготувати вантаж до перевезення містяться і у п.4 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082. При цьому в силу вимог ч.1 ст.918 ЦК України завантаження вантажу здійснюється відправником у порядку, встановленому договором, із додержанням правил, встановлених транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Із залізничних накладних вбачається, що вантаж розміщувався і закріплювався вантажовідправником відповідно п. 3 гл. 14 Додатка 3 до СМГС, та відправником вжиті заходи щодо маркування вантажу.

Отже, встановлені обставини справи свідчать, що при завантаженні вантажу у напіввагони вантажовідправником вжиті заходи щодо забезпечення транспортабельності та схоронності вантажу в процесі його перевезення і вантаж переданий до перевезення відповідачу. Водночас, жодних зауважень щодо неправильностей завантаження і кріплення вантажу позивачем, а тим більш щодо відсутності його маркування, відповідачем не висловлено і вантаж прийнятий до перевезення.

Відповідно до ст. 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу. Разом з тим у ст.111 Статуту залізниць України наведено перелік обставин, наявність яких звільняє залізницю від відповідальності, зокрема, якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо не має ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час його перевезення.

Згідно зі ст.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Як свідчать матеріали справи, при надходженні вантажу у напіввагонах №№ 65724320, 62006770 на станцію Авдіївка Донецької залізниці складено комерційні акти № 482803/26 від 22.01.2017р., № 482803/27 від 22.01.2017р., в яких встановлені обставини недостачі вантажу у спірних напіввагонах, а також щодо наявності ознак втрати вантажу в процесі його перевезення (над 6-7 люками заглиблення 3,0м * на ширину вагона * 1,5 м; над 1-3 люками заглиблення 4,5м* на ширину вагона * 2,0 м, над 6-7 люками заглиблення 3,0 м * на ширину вагона * 2,0 м).

Господарський суд вважає, що такі обставини є підставою для покладення відповідальності за недостачу вантажу на перевізника.

Згідно до п. а) ч. 1 ст.114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу вантажу залізниця відповідає у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Частиною 1 статті 115 Статуту залізниць України передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

У ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України встановлено, що недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

За приписами п.27 Правил видачі вантажів, які затверджені наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для мінерального палива становить 1%.

Як встановлено судом, розрахунок вартості недостачі вантажу здійснений позивачем з урахуванням норми природної втрати 2 % маси нетто вантажу (тобто як для вантажів, зданих до перевезення у вологому стані) та виходячи із вартості 1 тони вугілля камяного в розмірі 2002,50 грн. без ПДВ ( накладна №53875886, вагон № 65724320) та в розмірі 1932,45 грн. без ПДВ (накладна №53876207, вагон №62006770), яка визначена на підставі довідки ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (вантажовідправник) від 12.04.2017р. №01/1038.

Між тим, матеріали справи свідчать, що спірний вантаж не було здано до перевезення у вологому стані, а отже, при визначенні розміру недостачі необхідно застосовувати норму природної втрати 1%.

Згідно комерційного акту № 482803/26 від 22.01.2017р. недостача вантажу у напіввагоні № 65724320 складає 2 600 кг; згідно комерційного акту 482803/27 від 22.01.2017р. недостача вантажу у напіввагоні № 62006770 складає 15 000 кг.

За здійсненим господарським судом розрахунком недостача вантажу та її вартість складають: у вагоні № 65724320 - 1 914,50 кг (2 600 кг - (68 550 кг*1%)), 4600,54 грн. з ПДВ ((2 002,50 грн. * 1914,50 кг) + 20%), у вагоні №62006770 14 333 кг (15 000 кг (66 700 кг*1%), 33 237, 37 грн. з ПДВ ((1932,45 грн. * 14 333 кг) + 20%), а отже, розрахунок позивача є невірним.

За таких обставин, враховуючи ненадання позивачем до суду заяви про збільшення позовних вимог в порядку ст. 22 ГПК України, позовні вимоги задовольняються господарським судом в розмірі, заявленому позивачем до стягнення 34 643,02 грн.

Заперечення відповідача на позовну заяву відхилені господарським судом, з огляду на те, що позивачем надані банківські виписки, які підтверджують оплату вантажу за спірними залізничними накладними.

Відповідно ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Тверська, буд.5, ) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (84400, Донецька обл., м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (86065, Донецька область, м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, буд.1, , п/р №5372 в ПАТ «ПУМБ» м. Київ, МФО 334851) 34 643 (тридцять чотири тисячі шістсот сорок три) грн. 02 коп. вартості недостачі вантажу, 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складене 28 серпня 2017р.

Суддя Л.В. Ніколаєва