ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2017 р. Справа № 911/2877/17

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Петренко А. А.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 10.05.2017 р.);

від відповідача: не з'явились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Сільськогосподасрського товариства з обмеженою відповідальністю "Мощенське", с. Мощенка, Городнянський район, Чернігівська область

до Приватного підприємства „Преміум-2010, м. Васильків

про стягнення 1 499 707, 51 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Мощенське" звернулось в господарський суд Київської області із позовом до Приватного підприємства "Преміум - 2010" про стягнення 1 198 250,00 грн основної заборгованості, 278 562,00 грн пені та 22 895,51 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем невиконанням відповідачем свого обовязку щодо оплати у повному обсязі за товар згідно з договором купівлі - продажу № 036/16 від 27.09.2016 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.09.2017 р. порушено провадження у справі № 911/2877/17 за позовом Сільськогосподасрського товариства з обмеженою відповідальністю „Мощенське до Приватного підприємства „Преміум-2010 про стягнення 1 499 707,51 грн і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 18.10.2017 р.

18.10.2017 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 01.11.2017 р.

01.11.2017 р. у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву, письмові пояснення, заяви, клопотання та інші документи, витребувані судом, не надав.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за відсутності відзиву на позовну заяву за наявними у ній матеріалами.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

27.09.2016 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі - продажу № 036/16, згідно з умовами п. 1.1. якого Продацеь зобов'язується поставити, а Покупець прийняти і оплатити належну Продавцю гречку насипом урожаю 2016 року, країна походження - Україна, що по тексту іменується "Товар".

Згідно з п. 2.1. договору кількість та найменування Товару становить: 150 (сто п'ятдесят) т гречки.

Товар поставляється автотранспортом на умовах EXW, згідно з правилами ІНКОТЕРМС 2010. Адреса за якою передається товар: 15125, Чернігівська обл., Городнянський р-н, с. Мощенка (п. 3.1. Договору).

Пунктами 4.1., 4.2., 4.3., 4.4. Договору встановлено ціну Товару і загальну вартість Договору, а саме: Найменування товару - гречка; Ціна товару за 1 т з ПДВ, грн - 15 000; Загальна вартість товару з ПДВ по Договору, грн - 2 250 000; Сума ПДВ 20%, грн - 375 000. Валютою Договору і платежу є гривня, а загальну вартість Договору складає загальна сума цін Товару, поставленого за Договором протягом його дії.

Відповідно до п. 5.1. Договору оплата Товару здійснюється Покупцем за повну партію продукції, отриману від Продавця у кількості зазначеній у цьому договорі, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Продавця на протязі 3 - 5 (три - п'ять) банківських днів з моменту його отримання у повному обсязі зазначеному у договорі, після отримання документів зазначених у п. 8.1., 8.2. даного договору.

Оплата отриманого Товару здійснюється виходячи з остаточної ціни на Товар визначеної відповідно до п. 4.1. даного Договору (п. 5.2. Договору).

Згідно з п. 6.1. Договору, передача і приймання Товару за вагою виконується в Пункті поставки Товару (пункт 3.2.) згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 11.6. Договір вступає в силу з дня підписання і діє до 31 грудня 2016 року, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами його умов, а пункт 7.5. Договору - протягом 5 років змоменту підписання. У випадку, якщо зобов'язання Сторін виникли під час дії Договору, але на момент припинення його дії залишилися не виконаними, такі зобов'язання не припиняються і підлягають виконанню в порядку і на умовах даного Договору.

На виконання умов договору позивачем 01.10.2016 р. було передано у власність (продано) відповідачу товар на загальну суму 1 878 750,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 1 від 01.10.2016 р. на суму 1 878 750,00 грн (останній день оплати - 07.10.2016 р.), товарно - транспортною накладною № 24 від 01.10.2016 р., товарно - транспортною накладною № 23 від 01.10.2016 р., товарно - транспортною накладною № 22 від 01.10.2016 р., товарно - транспортною накладною № 21 від 01.10.2016 р., товарно - транспортною накладною № 20 від 01.10.2016 р., товарно - транспортною накладною № 19 від 01.10.2016 р., довіреністю № 55 від 01.10.2016 р. відповідача, виданою на свого представника фізичну особу ОСОБА_2 на отримання товару, наявними у матеріалах справи.

За період дії договору та на його виконання відповідачем було лише частково виконано свій обовязок по оплаті товару та перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 550 000,00 грн, що підтверджується відповідною випискою з банківського рахунку позивача за період з 11.10.2016 р. по 17.11.2016 р., наявними у матеріалах справи.

Крім того, за період дії договору та на його виконання у листопаді 2016 р. відповідачем було повернуто позивачу товар на суму 130 500,00 грн, що підтверджується накладною на повернення постачальнику № 002/16 від 10.11.2016 р., наявною у матеріалах справи.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із купівлею-продажем товару здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 цього ж кодексу передбачено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У встановлений договором строк і станом на час розгляду справи відповідач обовязок щодо оплати товару у повному обсязі не виконав і його основна заборгованість перед позивачем складає 1 198 250,00 грн, що підтверджується договором поставки № 036/16 від 27.09.2016 р., видатковою налкданою № 1 від 01.10.2016 р. на суму 1 878 750,00 грн (останній день оплати - 07.10.2016 р.), товарно - транспортною накладною № 24 від 01.10.2016 р., товарно - транспортною накладною № 23 від 01.10.2016 р., товарно - транспортною накладною № 22 від 01.10.2016 р., товарно - транспортною накладною № 21 від 01.10.2016 р., товарно - транспортною накладною № 20 від 01.10.2016 р., товарно - транспортною накладною № 19 від 01.10.2016 р., довіреністю № 55 від 01.10.2016 р. відповідача, виданою на свого представника фізичну особу ОСОБА_2 на отримання товару, випискою з банківського рахунку позивача за період з 11.10.2016 р. по 17.11.2016 р., накладною на повернення постачальнику № 002/16 від 10.11.2016 р. на суму 130 500,00 грн, наявними у матеріалах справи.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У процесі розгляду справи відповідачем у відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували належне виконання ним свого обовязку щодо оплати у повному обсязі товару за договором поставки № 036/16 від 27.09.2016 р.

Отже, вимоги позивача про стягнення із відповідача основної заборгованості у розмірі 1 198 250,00 грн за договором поставки № 036/16 від 27.09.2016 р. є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача пеню, передбачену договором поставки № 036/16 від 27.09.2016 р., за періоди прострочення відповідачем виконання обовязку по оплаті товару з 01.10.2016 р. по 10.05.2017 р. всього на загальну суму 278 562,00 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 цього ж кодексу платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.3. Договору передбачено, що у разі порушення строків оплати поставленого Товару Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі 0,1 % суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Розрахунок пені від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним та не відповідає вимогам ч. 6 ст. 232 та ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України.

Правильний розрахунок пені від суми основної заборгованості за договором наступний (з урахуванням заявленого позивачем періоду):

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
1878750.0008.10.2016 - 10.10.2016315.0000 %0.082 %*4619.88

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
1478750.0012.10.2016 - 27.10.20161615.0000 %0.082 %*19393.44
1478750.0028.10.2016 - 09.11.20161314.0000 %0.077 %*14706.69

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
1348250.0011.11.2016 - 16.11.2016614.0000 %0.077 %*6188.69

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
1198250.0018.11.2016 - 08.12.20162114.0000 %0.077 %*19250.57
1198250.0009.12.2016 - 26.01.20174914.0000 %0.077 %*44918.01
1198250.0027.01.2017 - 01.03.20173414.0000 %0.077 %*31252.99
1198250.0002.03.2017 - 08.04.20173814.0000 %0.077 %*34929.81

Отже, загальний розмір пені від суми основної заборгованості за договором поставки № 036/16 від 27.09.2016 р. у вищевказані періоди становить 157 806,08 грн.

Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача пені від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 157 806,08 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача 3% річних від суми основної заборгованості за періоди прострочення відповідачем виконання обовязку по оплаті товару з 01.10.2016 р. по 10.05.2017 р. на загальну суму 22 895,51 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок 3% річних від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним.

Правильний розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості за договором наступний:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
1878750.0008.10.2016 - 10.10.201633 %461.99
Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
1478750.0012.10.2016 - 09.11.2016293 %3515.06
Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
1348250.0011.11.2016 - 16.11.201663 %663.07
Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
1198250.0018.11.2016 - 10.05.20171743 %17124.78

Отже загальний розмір 3% річних від суми основної заборгованості за договром поставки № 036/16 від 27.09.2016 р. у вищевказані періоди становить 21 764,90 грн.

Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача 3% річних від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 21 764, 90 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задовленню частково.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задовлених вимог.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Преміум - 2010" (ідентифікаційний код 36653990) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мощенське" (ідентифікаційний код 03798607) 1 198 250 (один мільйон сто дев'яносто вісім тисяч двісті п'ятдесят) грн 00 (нуль) коп. основної заборгованості, 157 806 (сто п'ятдесят сім тисяч вісімсот шість) грн 08 (вісім) коп. пені, 21 764 (двадцять одна тисяча сімсот шістдесят чотири) грн 90 (дев'яносто) коп. 3% річних та 20 667 (двадцять тисяч шістсот шістдесят сім) грн 31 (тридцять одна) коп. судового збору.

3. Відмовити в задоволенні інших позовних вимог.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення підписаний

12 лютого 2018 р