ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2017 р. Справа № 925/1130/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Потапенко В.В., з секретарем судового засідання Швидкою О.В., за участю представників сторін :

від позивача ОСОБА_1 - за довіреністю,

від відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест"

до Комунального підприємства "СМІЛА-ЛІФТ"

про стягнення 53 488 грн. 52 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача 53488 грн. 52 коп., з яких: 26744 грн. 52 коп. основного боргу за спожиту та неоплачену теплову енергію, 4255 грн. 33 коп. інфляційних, 1016 грн. 42 коп. трьох процентів річних та 21472 грн. 26 коп. пені.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступні обставини:

-16.09.2013 року між сторонами було укладено договір поставки теплової енергії №КТ-10, відповідно до пункту 2.1. якого позивач прийняв на себе зобов»язання поставити (передати у власність) відповідачу теплову енергію шляхом подачі теплоносія до опалювальної системи об»єкта теплопостачання, а відповідач прийняв на себе зобов»язання у порядку та строки, встановлені цим договором, оплатити поставлену постачальником теплову енергію;

-позивач виконав умови договору, здійснивши протягом 2015-2016 років для потреб відповідача поставку теплової енергії, що підтверджується актами про подачу теплоносія;

-постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг України №507 від 28.11.2014 року, встановлено тарифи на теплову енергію ТОВ «Сміла Енергоінвест». Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг України №2690 від 29.10.2015 року, №54 від 28.01.2016 року, №1757 від 29.09.2016 року, №2126 від 02.12.2016 року внесено зміни на тарифи на теплову енергію ТОВ «Сміла Енергоінвест»;

-у результаті невиконання відповідачем своїх зобов»язань по договору №КТ-10 від 16.09.2013 року утворилася заборгованість у розмірі 86 000 грн. Позивач нарахував відповідачу 26744 грн. 52 коп. боргу за поставлену теплову енергію в 2015-2016 роках, 1016 грн. 42 коп. трьох процентів річних, 4255 грн. 33 коп. інфляційних та 21472 грн. 26 коп. пені.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, пояснила, що нарахування основного боргу проведено відповідно до умов договору поставки теплової енергії №КТ-10 від 16 вересня 2013 року і згідно чинного законодавства.

Відповідач письмового відзиву суду не направив, представник відповідача у судове засідання не з'явився, відповідач не повідомив про причини неявки його представника. Ухвала, що надсилалася відповідачу за вказаною у позові адресою, повернулася до суду з відміткою працівника поштового звязку на довідці ф. 20 «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 3 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

В разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання.

У судовому засіданні 16 листопада 2017 року оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду на підставі статті 85 ГПК України.

Заслухавши доводи та пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі матеріали, суд виходить з наступного.

16.09.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» (Постачальник за договором, позивач у справі), в особі директора ОСОБА_2, що діяв на підставі Статуту товариства, з однієї сторони та Комунальним підприємством «СМІЛА-ЛІФТ» в особі директора ОСОБА_3, що діяв на підставі Статуту, з другої сторони (Споживачем за договором, відповідач у справі), було укладено Договір поставки теплової енергії №КТ-10 (далі «Договір»).

У пункті 2.1. Договору сторонами визначено, що Постачальник в порядку та на умовах, встановлених цим Договором, приймає на себе зобовязання поставити (передати у власність) Споживачу теплову енергію шляхом подачі теплоносія до опалювальної системи обєкта теплопостачання, а Споживач приймає на себе зобовязання у порядку та строки, встановлені цим Договором оплатити поставлену Постачальником теплову енергію.

Згідно п. 4.1. Договору ціна цього договору складається із загальної вартості теплової енергії, поставленої Постачальником Споживачу протягом всього строку дії цього Договору.

Пунктом 4.2. Договору встановлено, що розрахунки за теплову енергію здійснюються Сторонами виключно у грошовій формі за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Оплата вартості спожитої протягом розрахункового періоду теплової енергії здійснюється споживачем шляхом оплати 100% такої вартості у безготівковому порядку або готівкою до каси постачальника у строк до 10 числа місяця, який слідує за розрахунковим (пункт 4.10. Договору).

Згідно пункту 4.3. Договору на момент укладення цього Договору тарифи на теплову енергію становили 988 грн. 45 коп. з ПДВ за 1 Гкал.

У підпункті 6.4.7. пункту 6.4. Договору сторони обумовили, що у разі зміни тарифів на підставі рішення відповідного органу влади, нові (змінені) тарифи застосовуються до сторін цього Договору з моменту введення в дію нових тарифів відповідно до такого рішення органу влади.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг України №507 від 28.11.2014 року, встановлено тарифи на теплову енергію ТОВ «Сміла Енергоінвест». Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг України №2690 від 29.10.2015 року, №54 від 28.01.2016 року, №1757 від 29.09.2016 року, №2126 від 02.12.2016 року внесено зміни на тарифи на теплову енергію ТОВ «Сміла Енергоінвест».

Позивач виконав умови Договору, здійснивши протягом опалювальних періодів 2015-2016 років для потреб відповідача поставку теплової енергії, що підтверджується актами про подачу теплоносія, рахунками, актами прийому-передач теплової енергії. Поставка зазначеної в актах кількості теплової енергії відповідачем не оспорюється.

У ч. 1 ст. 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно частини 1 статті 173 ГК України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, є господарським зобовязанням.

Згідно з частиною 1 статті 174 ГК України, господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як встановлено судом, господарські зобовязання між сторонами виникли на підставі Договору поставки теплової енергії №КТ-10 від 16.09.2013 року, відповідно до умов якого позивач відпускає теплову енергію на потреби відповідачу, а останній оплачує спожиту теплову енергію в обсягах і терміни, передбачені Договором.

Відповідно до ст. 193 ГПК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Свої зобовязання по Договору щодо оплати послуг на постачання теплової енергії відповідач належним чином не виконував, вартість поставленої теплової енергії згідно розрахунку заборгованості оплачував несвоєчасно.

Згідно частини першої статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки відповідачем не надано суду доказів належного виконання його зобовязань перед позивачем щодо оплати отриманої теплової енергії по Договору за період 2015-2016 років, або ж безпідставності заявлених до нього вимог, позовна вимога про стягнення 26744 грн. 52 коп. боргу підлягає до задоволення.

Згідно статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з ч. 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Ст. 1 Закону Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань №543-96/ВР передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Ст. 3 цього Закону визначає, що розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань врегульовано Законом №543-96/ВР Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, а тому за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, розмір якої не перевищує того розміру, який обчислений на підставі подвійної облікової ставки НБУ.

Підпунктом 7.2.3. Договору передбачено, що за порушення строків виконання грошового зобов»язання Споживач сплачує на користь Постачальника пеню в розмірі 1% від загальної суми заборгованості за кожен день такого невиконання грошового зобов»язання, включаючи день оплати.

Позивач нарахував відповідачу 21472 грн. 26 коп. пені за період з 01.06.2017 року по 25.08.2017 року. Суд, перевіривши розрахунок пені, прийшов до висновку, що розрахунок зроблений не вірно. За розрахунком суду, обчисленого на підставі подвійної облікової ставки НБУ, розмір пені становить 1575 грн. 33 коп. У зв»язку з цим позов в частині вимоги про стягнення пені підлягає частковому задоволенню.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача, згідно положень ст. 625 ЦК України 1016 грн. 42 коп. трьох процентів річних, 4255 грн. 33 коп. інфляційних за прострочення виконання грошового зобовязання.

Згідно положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, трьох процентів річних, зроблений позивачем, суд вважає, що він зроблений вірно і відповідно вимоги позивача про їх стягнення підлягають задоволенню.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1600 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Комунального підприємства «СМІЛА-ЛІФТ» (20700, вул. Паторжинського, 3, м. Сміла, Черкаська область, ідентифікаційний код 30323656) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» (20700, вул. Свердлова, 94, м. Сміла, Черкаська область, ідентифікаційний код 36779078) 26744 грн. 52 коп. основного боргу, 1575 грн. 33 коп. пені, 4255 грн. 33 коп. інфляційних, 1016 грн. 42 коп. трьох процентів річних та 1600 грн. судового збору.

3.У решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

СУДДЯ В.В. Потапенко

Повне судове рішення складено 05 січня 2018 року.

Суддя В.В. Потапенко