КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2017 р. Справа№ 927/753/17
Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Іоннікової І.А.

За участі представників:

від прокуратури: Музика В.В. посв. № 046593 від 13.04.2017

від позивача-1: не з`явився

від позивача-2: Антоненко Н.В. представник

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військового прокурора Чернігівського гарнізону на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 18.10.2017 року у справі № 927/753/17 (суддя: Шморгун В.В.)

за позовом Військового прокурора Чернігівського гарнізону в інтересах держави в особі:

1. Міністерства оборони України,

2. Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігів

до Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна»

про зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Чернігівського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та в собі Квартирно-експлуатаційного відділу звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до ПрАт «ВФ Україна» про зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області 18.10.2017 року у справі № 927/753/17 позов Військового прокурора Чернігівського гарнізону залишено без розгляду.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду першої інстанції, Військовий прокурор Чернігівського гарнізону звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 18.10.2017 року у справі № 927/753/17.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 28.11.2017.

Представники позивача-1 та відповідача у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши думку представників прокуратури та позивача-2, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та без участі представників позивача-1 та відповідача.

Представники прокуратури та позивача-2 у судовому засіданні надали пояснення по суті спору.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників прокуратури та позивача-2, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Військовий прокурор Чернігівського гарнізону в інтересах держави в особі позивача - Міністерства оборони України в особі - Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігів (далі КЕВ м. Чернігів) звернувся з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна», у якому просить суд зобов`язати відповідача звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки постійного землекористувача Квартирно експлуатаційного відділу м. Чернігів за адресою: м. Чернігів, вул. Г. Полуботка, 40.

Позов обґрунтовано тим, що на земельній ділянці площею 0,0026 га за адресою: м. Чернігів вул. Г. Полуботка, 40, постійним землекористувачем якої є КЕВ м. Чернігів, відповідачем без жодних правових підстав встановлено обладнання стільникового зв`язку, чим вчинено самовільне захоплення частини земельної ділянки з категорії земель оборони. Хоча відповідач зобов`язувався самостійно демонтувати споруду, проте демонтаж так і не був виконаний.

У судовому засіданні представником позивача надано копію Положення про Квартирно експлуатаційний відділ міста Чернігів, затвердженого наказом начальника Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління від 20.04.2016 №30, яку долучено судом до матеріалів справи.

Згідно з положеннями статті 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

За приписами ст. 2 та 29 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи, зокрема, за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, передбачених частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Як зазначає Конституційний суд України у своєму рішенні від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 (далі Рішення від 08.04.1999 № 3-рп/99), прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява, за статтею 2 Арбітражного процесуального кодексу України, є підставою для порушення справи в арбітражному суді.

Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 встановлено, що прокурори та їх заступники подають до господарського суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», зокрема, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурором подано позов в інтересах держави в особі Міністерства оборони України в особі Квартирно експлуатаційного відділу м. Чернігів, але спірні відносини виникли між КЕВ м. Чернігів, як постійним користувачем земельної ділянки, та ПАТ «ВФ Україна», яка неправомірно використовує частину цієї землі, тобто позивачем у даній справі є саме КЕВ м. Чернігів.

Суд першої інстанції, дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні докази безпосередньої участі Міністерства оборони України як органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції.

Однак судом першої інстанції не враховано, що земельна ділянка, звільнення якої вимагає прокурор належить військовій частині НОМЕР_1 (А-3120).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про використання земель оборони» землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України (далі - військові частини).

З наведеного визначення вбачається, що предметом спору є звільнення земель оборони.

Відповідно до ст. 77 Земельного кодексу України землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України.

Землі оборони можуть перебувати лише в державній власності.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що вказаний спір стосується інтересів держави, а саме Міністерства оборони України та його структурного підрозділу який здійснює безпосереднє управління спірною ділянкою в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігів.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи, що матеріалами справи спростовується висновок суд першої інстанції про наявність підстав для залишення позову без розгляду, колегія судді дійшла висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду Чернігівської області від 18.10.2017 року у справі № 927/753/17 підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи, апеляційна скарга Військового прокурора Чернігівського гарнізону підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Військового прокурора Чернігівського гарнізону задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 18.10.2017 по справі № 927/753/17 скасувати.

3. Матеріали справи № 927/753/17 повернути до Господарського суду Чернігівської області для розгляду по суті.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді А.Г. Майданевич

І.А. Іоннікова