РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2017Справа № 910/17822/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВОЯ ЛОГІСТИКА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОПЛАСТ ГРУП"

про стягнення 273 055,18 грн.

Суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники:

Від позивача Бурдакова О.А., договір № 35/1 від 19.09.2017

Від відповідача не з?явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТВОЯ ЛОГІСТИКА" (далі-позивач) подало на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОПЛАСТ ГРУП" про стягнення 273 055,18 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2017 порушено провадження у справі № 910/17822/17 та призначено розгляд на 10.11.2017.

08.11.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримано додаткові матеріали по справі.

10.11.2017 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано клопотання про перенесення судового засідання.

В судове засідання 10.11.2017 представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги та надав клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився.

Суд вирішив відкласти судовий розгляд справи у зв'язку з відсутністю представника відповідача.

Ухвалою суду від 10.11.2017 відкладено розгляд справи на 27.11.2017.

27.11.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримано додаткові документи у справі.

В судовому засіданні 27.11.2017 оголошено перерву до 15.12.2017.

14.12.2017 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 15.12.2017 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення у справі, заперечив проти задоволення клопотання про відкладення розгляду справи.

Заслухавши представника позивача суд відхиляє клопотання про відкладення розгляду справи.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 15.12.2017 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з'ясовано наступне.

23.02.2017 між позивачем, як виконавцем та відповідачем, як замовником було укладено Договір про надання послуг №45028, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання за плату і за рахунок замовника організувати міжнародні транспортно-експедиційні послуги (авіаційним, морським та автомобільним транспортом) та митне оформлення, відповідно до узгоджених сторонами заявок.

Відповідно до п. 1.4 Договору за домовленістю сторін виконавець може виконувати для замовника додаткові послуги, такі як: доставка вантажу в місцезнаходження вантажоодержувача, завантаження, розвантаження вантажу, оформлення документів та організацію роботи відповідно до митних, карантинних та санітарних вимог, брокерські послуги та інші допоміжні та супутні перевезенням транспортно-експедиторських послуг.

Згідно п. 3.3 Розділу 3 Договору сума, що підлягає сплаті виконавцю, погоджується сторонами в заявках.

Позивач зазначив, що на виконання зазначеного пункту Договору сторонами були узгоджені 2 Заявки від 02.03.2017. Пунктом 15 зазначених заявок встановлена сума фрахту (за винятком додаткових витрат), а п. 13 - штраф за наднормативний простій.

Гарантійним листом №27.02.2017 від 27.02.2017 ТОВ «ЕКОПЛАСТ ГРУП» надано гарантію оплати за транспортні послуги, а саме: доставку товару в Італію у строк 10 календарних днів від здачі товару на місці призначення.

Відповідно до умов Договору та заявок позивачем були надані транспортно-експедиційні послуги ТОВ «ЕКОПЛАСТ ГРУП», проте відповідач не виконав в повному обсязі свого обов'язку щодо оплати наданих послуг.

Пунктом 3.1 Розділу 3 Договору передбачено, що замовник сплачує винагороду виконавцю на підставі рахунку, виставленого виконавцем. Сторони підписують Акт виконаних робіт після надання виконавцем послуг замовнику відповідно до умов Договору.

Відповідно до п. 3.2 Розділу 3 Договору рахунки виконавця підлягають оплаті протягом 3 календарних днів з дати виставлення рахунку.

Позивач зазначив, що на виконання даної вимоги Договору м були надіслані відповідачу рахунки на оплату № 17816 від 14 березня 2017 р. на суму 75 236 грн., № 18209 від 14 березня 2017 р. на суму 79 494,70 грн. та № 17844 від 17 березня 2017 р. на суму 90 096 грн. Загальна сума за всіма рахунками складає 244 826,7 грн.

По кожному із рахунків замовник здійснив часткову оплату, що підтверджується платіжними дорученнями № 70 від 13 червня 2017 р., № 71 від 13 червня 2017 р. та № 72 від 13 червня 2017 р.

Крім того, акти наданих послуг № 69 від 14 березня 2017 р. на суму 79 494, 7 грн., № 77 від 14 березня 2017 р. на суму 75 236 грн. та № 110 від 17 березня 2017 р. на суму 90 096 грн., підписані виконавцем, надсилались не раз для підписання замовнику, останній раз 08.09.2017 проте замовник відмовляється іх підписувати.

Згідно п.п. 2.2.6 Розділу 2 Договору у разі відсутності у замовника зауважень до Акту виконаних робіт, замовник повинен підписати та повернути виконавцю акт виконаних робіт у одному примірнику. Якщо виконавець протягом 7 календарних днів з моменту отримання відповідного акту не отримає підписані замовником примірники Актів виконаних робіт або мотивованих письмових зауважень від їх підписання, то вважається, що такі Акти виконаних робіт замовником підписані без зауважень. Позивач зазначив , що не отримував від Відповідача жодних зауважень до актів наданих послуг.

З метою проведення звірки розрахунків виконавцем було надіслано 09.09.2017 р. на адресу замовника Акт звірки розрахунків, який на сьогоднішній день відповідачем не підписаний.

Позивач зазначив, що виконав взяті на себе за Договором зобов'язання в повному обсязі тоді як відповідачем порушено виконання умов Договору в зв'язку із чим в останнього утворилась заборгованість в розмірі 229157,25 грн.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд зазначає наступне

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Статтею . 316 ГК України передбачено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за надані послуги в розмірі 229157,25 грн.. обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю

З огляду на прострочення відповідачем оплати за надані послуги, позивачем заявлено також позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 30749,35 грн., інфляційних втрат в розмірі 9555 грн., річних в розмірі 3593,58 грн.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частинами 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Підпунктом 3.2.1 п. З Розділу 3 Договору передбачена пеня за прострочення оплати послуг замовником у розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день прострочення.

Згідно розрахунку позивача сума пені складає 30749,35 грн. Розрахунок пені відповідає матеріалам справи та умовам договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що дії відповідача є порушенням грошового зобов'язання, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Перевіривши розрахунок позивача 3% річних з простроченої суми та інфляційних, суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 3593,58 грн. - 3% річних та 9555 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Позивач також просить суд стягнути із відповідача витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 7000 грн.

Відповідно до приписів ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать зокрема і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно до приписів ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Враховуючи що позовні вимоги задоволено в повному обсязі суд приходить до висновку про задоволення вимоги позивача щодо стягнення із відповідача витрат на послуг адвоката в розмірі 7000 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОПЛАСТ ГРУП» (02660, м. Київ, вул. Магнітогорська, 1, ідентифікаційний номер 38735493) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВОЯ ЛОГІСТИКА» (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 49 а, ідентифікаційний номер 40215283) основну заборгованість в розмірі 229157 (двісті двадцять дев'ять тисяч сто п'ятдесят сім) грн. 18 коп., пеню в розмірі 30749 ( тридцять тисяч сімсот сорок дев'ять) грн. 35 коп., проценти в розмірі 3593 (три тисячі п'ятсот дев'яносто три) грн. 58 коп., інфляційні втрати в розмірі 9555 (дев'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 7000 (сім тисяч) грн., судовий збір у розмірі 4096 (чотири тисячі дев'яносто шість) грн.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 26.12.2017.

Суддя В.І. Мельник