КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2017 р. Справа№ 910/13536/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

за участю секретаря судового засідання Вага В.В.

за участю представників

від позивача: Корчинський Б.І.,

від відповідача: Ярош-Сейн І.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Трансбуд Впровадження" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2017р. у справі №910/13536/17 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Васильківської міської ради Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Трансбуд Впровадження"

про визнання укладеним договору,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про визнання укладеним між Позивачем та Відповідачем договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Васильківа в редакції Позивача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.10.2017р. у справі №910/13536/17 позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що Відповідач не виконав обов'язку визначеного ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" щодо укладення з Позивачем договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Василькова.

Не погоджуючись із рішенням Господарського суду міста Києва від 26.10.2017р. у справі №910/13536/17, Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" не може бути застосований у даному випадку, оскільки правовідносини між сторонами виникли ще до прийняття вказаного закону. Так, Відповідач зазначає, що дозвіл на виконання будівельних робіт був отриманий ще у 2010 році, а договір оренди був укладений ще у 2007р., коли діяв Закон України «Про планування та забудову територій», у якому були відсутні положення про пайову участь.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.11.2017р. апеляційну скаргу Відповідача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 07.12.2017р.

06.12.2017р. Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2017р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 14.12.2017р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив.

04.04.2012р. рішенням Васильківської міської ради №08.01.-23-ІV "Про затвердження Порядку пайової участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Васильків", визначено, що розмір пайової участі у розвитку інфраструктури м. Васильків, з урахуванням інших передбачених законом відрахувань, становить: 4% загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта (спорудження нового об'єкта будівництва, а також реконструкція, розширення, добудова, реставрація і капітальний ремонт об'єктів будівництва) - для житлових будинків.

У 2016 році на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 10.03.2016р. у справі №810/2062/15, а також під час проведення аналізу регуляторного впливу регуляторного акту "Про затвердження Порядку пайової участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Васильків", Позивачем на офіційному веб-сайті Державної архітектурно-будівельної інспекції України в розділі реєстр дозвільних документів було виявлено інформацію про сертифікат про відповідність закінченого будівництвом об'єкту від 13.10.2015р., зареєстрованого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, відповідно до якої Відповідачем було введено в експлуатацію об'єкт будівництва-будівництво багатоповерхових житлових будинків, офісно-житлового, торгівельного комплексу на вулиці Декабристів (військове містечко №11) в м. Васильків Київської області.

02.10.2015р. складено акт готовності об'єкта до експлуатації, відповідно до якого кошторисна вартість об'єкту - 2 черга будівництва, житловий будинок №2, Будівництво зовнішніх мереж каналізації багатоповерхових житлових будинків, офісно-житлового, торгівельного комплексу на вулиці Декабристів (військове містечко №11) в м. Васильків Київської області 315 до колодця №72, становить 52572000,00 грн, з них пайова участь, яка підлягає платі до м. Василькова становить - 2102880,00 грн. Згідно акту початок робіт - грудень 2013р., закінчення робіт - жовтень 2015р.

13.10.2015р. Державною архітектурно-будівельною інспекцію України видано Відповідачу сертифікату про відповідність закінченого будівництвом об'єкту - будівництво багатоповерхових житлових будинків, офісно-житлового, торгівельного комплексу на вулиці Декабристів (військове містечко №11) в м. Васильків Київської області, відповідно до якого введено в експлуатацію 2 чергу будівництва, житловий будинок №2. Будівництво зовнішніх мереж каналізації багатоповерхових житлових будинків, офісно-житлового, торгівельного комплексу на вулиці Декабристів (військове містечко №11) в м. Васильків Київської області 315 до колодця №72, кошторисна вартість будівництва - 52572000,00 грн., пайова участь становить - 2102880,00 грн.

28.09.2016р. Позивач надіслав Відповідача лист №713/01.01-20 з пропозицією виконати вимоги чинного законодавства щодо оплати коштів пайової участі в сумі 2102880,00 грн, шляхом підписання, засвідчення печаткою надісланих екземплярів договорів та сплати на розрахунковий рахунок №0006 у Васильківському управлінні ДКС в Київській області, 2102880,00 гривень. До вказаного листа Позивач додав два примірники договору пайової участі, а також розрахунок величини пайової участі у розвитку транспортно-інженерної інфраструктури міста Василькова по 2-черзі будівництва.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст.641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Згідно з ч.3 ст.179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо, зокрема, існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п.9 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін. Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Суд зазначає, що аналіз норм ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" дає підстави для висновку, що на замовника забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті покладено зобов'язання взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту шляхом перерахування замовником до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури на підставі договору про пайову участь між замовником та органом місцевого самоврядування, укладення якого є обов'язковим.

Судом встановлено, що Відповідач виступив замовником будівництва багатоповерхових житлових будинків, офісно-житлового, торговельного комплексу по вул. Декабристів (військове містечко №11) в м. Васильків Київської області. 2 черга будівництва, житловий будинок №2, Будівництво зовнішніх мереж каналізації багатоповерхових житлових будинків, офісно-житлового, торгівельного комплексу на вулиці Декабристів (військове містечко №11) в м. Васильків Київської області 315 до колодця №72, а відповідно до акту готовності об'єкта до експлуатації від 02.10.2015р. та сертифікату серія ІV №46, виданого Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції України, закінчений будівництвом об'єкт, є готовим до експлуатації.

Як вбачається із матеріалів справи, договір про пайову участь між Позивачем та Відповідачем відповідно до ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Положення про порядок залучення та встановлення розміру пайової участі (внеску) фізичних та юридичних осіб у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Моршина не укладався.

Листом №713/01.01-20 від 28.09.2016р. Позивач звертався до Відповідача з пропозицією про укладення договору пайової участі, на який Відповідач не надав відповіді.

За вказаних обставин, апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду, що збудований Відповідачем об'єкт було введено в експлуатацію 13.10.2015р., Відповідач зобов'язаний був укласти договір про пайову участь до вказаного терміну, проте Відповідач договір про пайову участь не уклав та, як вбачається з матеріалів справи, продовжував ухилятися від виконання обов'язку з укладання договору та участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Апеляційний суд не приймає доводи Відповідача, що Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" не може бути застосований у даному випадку, оскільки правовідносини між сторонами виникли ще до прийняття вказаного закону з посиланням на те, що дозвіл на виконання будівельних робіт був отриманий ще у 2010 році, а договір оренди був укладений ще у 2007р., коли діяв Закон України «Про планування та забудову територій», у якому були відсутні положення про пайову участь.

Згідно з п.9 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін. Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Як вбачається із матеріалів справи, об'єкт введено в експлуатацію 13.10.2015р., коли діяли норми Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». При цьому, п.9 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

За вказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухилення замовника будівництва від укладення договору про пайову участь до прийняття об'єкта нерухомого майна до експлуатації є порушенням зобов'язання, яке прямо передбачено чинним законодавством.

Невиконання такого зобов'язання не звільняє замовника будівництва від обов'язку укласти договір про пайову участь, у тому числі й після прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Дана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016р. у справі №3-1323гс16, від 01.02.2017р. у справі №922/753/16.

За вказаних обставин апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду, що вимоги Позивача про укладення між Позивачем та Відповідачем договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Василькова є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки Відповідачем порушено його зобов'язання щодо укладення договорів, укладення яких є обов'язковим для сторін на підставі закону відповідно ч.3 ст.179 Господарського кодексу України та ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Трансбуд Впровадження" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2017р. у справі №910/13536/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2017р. у справі №910/13536/17 залишити без змін.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов