донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

13.12.2017 року справа №913/579/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
За участю представників сторін: від позивача (апелянта) від відповідача ОСОБА_4 за довіреністю б/н від 21.11.2017р.; ОСОБА_5 за довіреністю №95/02 від 04.04.2017р.;
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський бізнес-центр "Олександрівський", м. Миколаїв
на рішення Господарського суду Луганської області
від18.08.2017 року
у справі№913/579/17 (суддя Косенко Т.В.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський бізнес-центр "Олександрівський", м. Миколаїв
до відповідачаПублічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія", м. Сєвєродонецьк Луганської області
провизнання недійсними рішень позачергових загальних зборів акціонерів

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року до Господарського суду Луганської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївський бізнес-центр "Олександрівський" (далі за текстом ТОВ "Миколаївський бізнес-центр "Олександрівський") до Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" (далі за текстом ПАТ "Укрінком") в якому просило визнати недійсним рішення, прийняте позачерговими загальними зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" (далі за текстом - ПАТ "Укрінкомбанк") 13.07.2016 року.

Рішенням господарського суду Луганської області від 18.08.2017 року у справі №913/579/17 у задоволенні позовних вимог ТОВ "Миколаївський бізнес-центр "Олександрівський" до ПАТ "Укрінком" було відмовлено повністю.

Рішення господарського суду першої інстанції мотивоване необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось ТОВ "Миколаївський бізнес-центр "Олександрівський", яке просить скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 18.08.2017 року у справі №913/579/17 та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування підстав звернення з апеляційною скаргою скаржник посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що позивачем було правильно обрано спосіб захисту порушеного права, з огляду на позбавлення права позивача:

- користуватись своїм банківським рахунком в ПАТ "Укрінкомбанк";

- скористатись правами кредитора банку, які гарантовані при ліквідації банків Фондом гарантування вкладів фізичних осіб;

- неможливості повернення кредитних коштів, які було отримано ТОВ "Миколаївський бізнес-центр "Олександрівський" перед ПАТ "Укрінкомбанк", та які є активами банку.

Апелянт наполягає на тому, що наявність чи відсутність у відповідача банківської ліцензії не впливає на законність оскаржуваних рішень загальних зборів акціонерів, яким у будь-якому випадку повинна була надаватись оцінка судом першої інстанції незважаючи на вказані обставини. Позивач вважає, що має право, як клієнт банка, та бажає його реалізувати відповідно до вимог Закону України "Про банки і банківську діяльність" (для чого не потрібна наявність банківської ліцензії), а необхідною умовою для цього є визнання протиправними рішень загальних зборів акціонерів. Скаржник посилається на те, що судом першої інстанції було неправильно встановлено обставини відсутності у відповідача банківської ліцензії, оскільки постанова Правління НБУ №180 від 22.03.2016 року "Про відкликання банківської ліцензії ПАТ "Український інноваційний банк" була визнана протиправною та скасована постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.04.2017 року у справі №826/5325/15, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 року. Тобто, після скасування рішення НБУ про введення ліквідаційної процедури відповідача банківська діяльність ПАТ "Укрінкомбанк" була фактично відновлена.

За твердженням заявника апеляційної скарги, загальні збори відповідача були проведені за відсутності переліку акціонерів, які мають право приймати участь у загальних зборах, що є підставою для їх визнання незаконними у судовому порядку.

Обставини, встановлені у рішенні Господарського суду Луганської області від 16.05.2017 року у справі №913/278/17, а саме правомірність скликання позачергових зборів акціонерів ПАТ "Укрінкомбанк", які судом першої інстанції визнано приюдиційними у даній справі, апелянт вважає правовою оцінкою обставин, а не їх встановленням. Також вважає, що вони взагалі не мали братись до уваги судом першої інстанції зважаючи на скасування постанови Правління НБУ №180 від 22.03.2016 року "Про відкликання банківської ліцензії ПАТ "Український інноваційний банк" судами адміністративної юрисдикції у справі №826/5325/16, в якій було зроблено висновок про те, що всі повноваження органів управління банку було припинено, а отже наглядова рада не мала права на скликання позачергових зборів.

При цьому, апелянт вважає можливим оскарження рішень загальних зборів акціонерів особою, яка не є акціонером, зважаючи на відсутність прямої заборони в ч. 1 ст. 50 Закону України "Про акціонерні товариства".

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2017 року для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів, яку визначено у наступному складі: ОСОБА_6 головуючий, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 11.09.2017 року апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 18.10.2017 року об 11 год. 40 хв.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 18.10.2017 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 15.11.2017 року об 11 год. 00 хв.

На підставі розпорядження керівника апарату суду №1910 від 17.10.2017 року у звязку із звільненням у відставку головуючого судді у справі ОСОБА_6 на підставі рішення Вищої ради правосуддя України, призначено повторний автоматизований розподіл справи №913/579/17.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2017 року для розгляду апеляційної скарги сформовано нову колегію суддів, яку визначено у наступному складі: ОСОБА_1 головуючий, ОСОБА_2, ОСОБА_3

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов через канцелярію суду 18.11.2017 року від ПАТ "Укрінком", відповідач вказав про безпідставність доводів апеляційної скарги, просив суд залишити рішення Господарського суду Луганської області від 18.08.2017 року у справі №913/579/17 без змін.

Ухвалами Донецького апеляційного господарського суду від 18.10.2017 року та від 15.11.2017 року розгляд апеляційної скарги відкладався.

13.12.2017 року у судовому засіданні апеляційної інстанції, яке проводилось в режимі відеоконференції з Апеляційним судом Миколаївської області, була присутня представник ТОВ "Миколаївський бізнес-центр "Олександрівський", яка наполягала на доводах викладених в апеляційній скарзі, просила суд скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 18.08.2017 року у справі №913/579/17 та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Присутній в судовому засіданні апеляційної інстанції 13.12.2017 року представник ПАТ "Укрінком", який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив суд залишити рішення Господарського суду Луганської області від 18.08.2017 року у справі №913/579/17 без змін.

Особливості меж перегляду справи в апеляційній інстанції, передбачені нормами ст. 101 ГПК України, які полягають у тому, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Нормами ч. 2 цієї ст. передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи та залухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Миколаївський бізнес-центр "Олександрівський" було власником банківського рахунку в ПАТ "Укрінкомбанк" відповідно до договору №0331 банківського рахунку від 08.09.2014 року, за умовами якого Банк відкриває Клієнту рахунок та зобовязується приймати та зараховувати на вказаний рахунок, в національній валюті України/іноземній валюті, а також на інші поточні рахунки, відкриті згідно з заявою Клієнта встановленої Національним банком України форми, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження Клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій з рахунком.

Залишок коштів на рахунку №0331 складає 23578,21 грн., що підтверджено Довідкою №13 від 13.07.2017 року.

В результаті зясування причин втрати грошових коштів позивачу стало відомо, що ПАТ "Український інноваційний банк" фактично припинило свою діяльність і було перейменовано спочатку на ПАТ "Укрінком", а потім в ПАТ "Укр/ін/ком", які не обслуговували і не обслуговують банківські рахунки, відкриті клієнтами у ПАТ "Укрінбанк" і не повертають грошові кошти, які знаходяться на вказаних банківських рахунках, оскільки 13.07.2016 року відбулися позачергові загальні збори акціонерів ПАТ "Укрінбанк", на яких були прийняті наступні рішення:

1) Затверджено Статут ПАТ "Укрінбанк" у новій редакції, згідно з якою змінюються:

- найменування юридичної особи з "Публічне акціонерне товариство "Укрінбанк" на "Публічне акціонерне товариство "Укрінком";

- види діяльності, а саме виключається вид діяльності "діяльність комерційних банків" код КВЕД 64.19 "інші види грошового посередництва" та включається: 64.99 Надання інших фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення, н.в.і.у.; 66.19 Інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності та керування; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель;

- місцезнаходження юридичної особи з вул. Смирнова - Ласточкіна, 10 А, м. Київ, 04053 на вул.Сметаніна, 3 А, м. Сєвєродонецьк, 93404.

2) Сформовано наступні органи управління ПАТ "Укрінком": загальні збори акціонерів, правління, наглядова рада, ревізійна комісія Товариства.

3) Уповноважено ОСОБА_9 підписати від імені Товариства Статут ПАТ "Укрінком" та здійснити всі необхідні дії щодо реєстрації Статуту ПАТ "Укрінком" у державних органах.

4) Сформовано колегіальний виконавчий орган Товариства (правління) у складі: голова правління - ОСОБА_9, заступник голови правління ОСОБА_10, заступник голови правління ОСОБА_11. Позивач зазначає, що фактичне припинення банківської діяльності відбулося шляхом державної реєстрації приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 змін до статуту ПАТ "Укрінбанк".

Зважаючи на те, що обслуговування банківського рахунку позивача було припинено відповідачем, внаслідок чого ТОВ "Миколаївський бізнес-центр "Олександрівський" не має можливості ними розпоряджатися, вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду першої інстанції.

Як вже зазначалось, у задоволені позову було відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення місцевий господарський суд виходив з того, що обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не відновить останніх, оскільки здійснення ТОВ "Укрінкомбанк" банківської діяльності відбувається лише за наявності відповідної ліцензії, яка була відкликана на підставі постанови НБУ. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що прийняті позачерговими загальними зборами акціонерів рішення не порушують прав та інтересів позивача, а тому відсутні підстави для їх захисту. Правомірність рішень загальних зборів акціонерів ПАТ "Укрінбанк" від 13.07.2016 року, за висновком місцевого суду встановлена у іншій господарській справі №913/278/17.

При розгляді вищевказаних позовних вимог, повторно переглядаючи справу з урахуванням повноважень передбачених ст. 101 ГПК України, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає порушень матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, а відтак не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги враховуючи наступне.

Частиною 1 ст. 152 ЦК України та ч. 1 ст. 3 Закону України "Про акціонерні товариства" встановлено, що акціонерне товариство господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про акціонерні товариства", акціонерами товариства визнаються фізичні і юридичні особи, а також держава в особі органу, уповноваженого управляти державним майном, або територіальна громада в особі органу, уповноваженого управляти комунальним майном, які є власниками акцій товариства.

За змістом ст. 175 ГК України, відносини, пов'язані з управлінням корпоративними правами держави, регулюються Законом України "Про управління об'єктами державної власності", іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Частинами 1 - 3 ст. 9 Закону України "Про акціонерні товариства" регламентовано, що засновниками акціонерного товариства визнаються держава в особі органу, уповноваженого управляти державним майном, територіальна громада в особі органу, уповноваженого управляти комунальним майном, а також фізичні та/або юридичні особи, що прийняли рішення про його заснування. Засновниками акціонерного товариства можуть бути одна, дві чи більше осіб. Засновниками може укладатися засновницький договір, у якому визначаються порядок провадження спільної діяльності щодо створення акціонерного товариства, кількість, тип і клас акцій, що підлягають придбанню кожним засновником, номінальна вартість і вартість придбання цих акцій, строк і форма оплати вартості акцій, строк дії договору.

Загальні збори є вищим органом акціонерного товариства (ч. 1 ст. 32 Закону України "Про акціонерні товариства").

Відповідно до приписів ст. 33 Закону України "Про акціонерні товариства" загальні збори можуть вирішувати будь-які питання діяльності акціонерного товариства. Вирішення питань відбувається шляхом прийняття відповідних рішень.

Частиною 4 ст. 145 ЦК України передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить: 1) визначення основних напрямів діяльності товариства, затвердження його планів і звітів про їх виконання; 2) внесення змін до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу; 3) створення та відкликання виконавчого органу товариства; 4) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів; 5) затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку та збитків товариства; 6) вирішення питання про придбання товариством частки учасника; 7) виключення учасника із товариства; 8) прийняття рішення про ліквідацію товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу.

Підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів (ч. 1 ст. 1 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 11, 15 Цивільного кодексу України, цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у ст. 16 ЦК та ст.20 ГК України.

В абз. 2 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008 року "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" розяснено, що судам необхідно враховувати, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обовязковий характер для субєктів цих відносин.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 20 ГК України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів.

За змістом позовної заяви ТОВ "Миколаївський бізнес-центр "Олександрівський" слідує, що рішення, прийняті позачерговими загальними зборами акціонерів ПАТ "Укрінбанк" 13.07.2016 року, грубо порушують права і охоронювані законом інтереси кредиторів та вкладників банку, одним з яких є позивач на підставі договору №0331 банківського рахунку від 08.09.2014 року.

Позивач стверджує, що відповідач припинив здійснення банківської діяльності без дотримання порядку, встановленого чинним законодавством України, яким встановлено гарантії вкладників та кредиторів банків при ліквідації банківських установ.

При цьому, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 Цивільного кодексу України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 12.06.2013 року у справі №6-32цс13).

Із системного аналізу положень ст.ст. 88, 143 ЦК, ст.ст. 88, 167 ГК, ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" вбачається, що корпоративні права учасників господарського товариства визначаються законом і статутними (установчими) документами. Корпоративні відносини за своїм субєктним складом є такими, що виникають між господарським товариством та його учасником (засновником), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками) господарських товариств, що пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства (крім трудових) (п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК).

Поняття корпоративних прав, наведено у ч. 1 ст. 167 ГК України корпоративними є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Законодавство визнає статус учасника товариства лише за особою, яка є власником частки у його статутному капіталі.

Пункт 4 ч. 1 ст. 12 ГПК не підлягає розширеному тлумаченню щодо справ, пов'язаних зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності господарського товариства, якщо однією зі сторін у справі не є учасник (засновник, акціонер) господарського товариства, у тому числі такий, що вибув.

Таким чином, недотримання вимог закону та установчих документів юридичної особи під час скликання і проведення загальних зборів не може визнаватися порушенням прав тих позивачів, які не є учасниками (акціонерами, членами) цієї особи.

Банки в Україні створюються відповідно до Законів України "Про банки і банківську діяльність", "Про господарські товариства" та нормативно-правових актів Національного банку.

Статтею 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що банківська ліцензія це документ, який видається Національним банком України в порядку і на умовах, визначених у цьому Законі, на підставі якого банки та філії іноземних банків мають право здійснювати банківську діяльність.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України "Про банки і банківську діяльність", слово "банк" та похідні від нього дозволяється використовувати у назві лише тим юридичним особам, які зареєстровані Національним банком України як банк і мають банківську ліцензію.

Частиною 2 ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг.

Постановою Правління Національного банку України №934 від 24.12.2015 року "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" до категорії неплатоспроможних" та №180 від 22.03.2016 року "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк", а також рішень виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №239 від 24.12.2015 року "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Український інноваційний банк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку" та №385 від 22.03.2016 року "Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" та делегування повноважень ліквідатора банку" було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Укрінбанк" і повноваження ліквідатора передані уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно інформаційної довідки з офіційного веб-сайту Національного банку України (а.с. 82-84), яка була сформована судом першої інстанції на момент винесення оскаржуваного рішення 18.08.2017 року, ліцензія у ПАТ "Укрінбанк" була відкликана 22.03.2016 року на підставі прийняття відповідного рішення про ліквідацію. Жодних інших відомостей щодо відновлення банківської діяльності ПАТ "Укрінкомбанк" в офіційному загальнодоступному джерелі не міститься.

Твердження заявника апеляційної скарги про скасування постанови Правління Національного банку України №180 від 22.03.2016 року "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" колегією суддів не приймається до уваги, оскільки по-перше: на момент прийняття оскаржуваних рішень загальних зборів акціонерів Банк знаходився в ліквідації та визнання протиправною постанови НБУ в порядку адміністративного судочинства не свідчить про автоматичне відновлення платоспроможності Банку, по-друге: як вже зазначалось, на момент винесення оскаржуваного рішення згідно офіційних відомостей НБУ ліцензія була відкликана.

Безпосередньо уповноважені органи, які здійснюють контроль за порядком проведення ліквідації та реорганізації Банку, рішення загальних зборів акціонерів у встановленому законом порядку не оскаржували.

Доказів відновлення та повернення банківської ліцензії ПАТ "Укрінкомбанк" в матеріалах справи не міститься та апеляційним судом не встановлено.

Крім того, прямої заборони на заміну видів діяльності юридичної особи законом не встановлено.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне погодитись з висновком суду першої інстанції, що вказаний спосіб захисту порушеного права позивача, яке полягає у неможливості повернення банківського вкладу, обєктивно не призведе до відновлення порушених його прав.

В даному випадку визнання недійсними оскаржуваних рішень позачергових зборів ПАТ "Укрінбанк" не відновить прав ТОВ "Миколаївський бізнес-центр "Олександрівський" як вкладника Банку, оскільки здійснення банківської діяльності передбачає наявність банківської ліцензії, яка була відкликана у ПАТ "Укрінбанк" 22.03.2016 року на підставі прийняття рішення Правління Національного банку України про ліквідацію.

Гарантії Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" спрямовані на захист прав і законних інтересів вкладника банку, яким у даній справі являється позивач - ТОВ "Миколаївський бізнес-центр "Олександрівський".

Положення Закону України "Про банки та банківську діяльність" та Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не визначають будь-якого обовязку Банку чи його органів управління узгоджувати зміни у своєму Статуті на підставі проведених загальних зборів акціонерів з будь-яким із кредиторів вкладником Банку.

Як вбачається з матеріалів справи позивач - ТОВ "Миколаївський бізнес-центр "Олександрівський", як вкладник Банку на суму 23578,21 грн., фактично оскаржує рішення власників (акціонерів) господарського товариства про зміну найменування юридичної особи та вирішення організаційно-економічних питань про виключення із виду господарської діяльності надання банківських послуг, тошо.

На думку апелянта, фактичне припинення відповідачем банківської діяльності позбавляє його можливості повернути грошові кошти, які містяться на його рахунку.

При цьому у справі, яка розглядається, позивачем не доведено, що на момент розгляду справи в суді першої інстанції у ПАТ "Укрінбанк" була наявна банківська ліцензія та те, що відповідачем фактично здійснювалась банківська діяльність.

Вимоги позивача направлені не на відновлення своїх порушених та охоронюваних законних інтересів, а лише зводяться до того, що через наявність коштів на рахунку в розмірі 23578,21 грн. ТОВ "Миколаївський бізнес-центр "Олександрівський" намагається оспорювати рішення загальних зборів акціонерів, підміняючи під собою функції інших уповноважених державних органів, які зобовязані здійснювати контроль при вирішенні питання статусу Банків, їх порядку ліквідації або реорганізації.

Також позивачем не доведено жодними належними та допустимими доказами вжиття будь-яких заходів з повернення залишку коштів на його банківському рахунку №0331, відкритому в ПАТ "Укрінбанк", та неможливість повернути залишок коштів в інший більш ефективний спосіб, який би напряму, а не через скасування рішень загальних зборів акціонерів, відновив порушені права.

Як пояснив представник відповідача у судовому засіданні апеляційної інстанції, будь-яких звернень чи вимог про повернення грошових коштів з банківського вкладу до ПАТ "Укрінбанк", в тому числі включення до реєстру акцептованих вимог під час проведення процедури ліквідації від позивача не надходило, що спростовує посилання апелянта про порушення його права на повернення грошових коштів.

Що стосується доводів скаржника щодо порушення вимог Закону України "Про акціонерні товариства" під час скликання загальних зборів та повідомлення акціонерів про проведення загальних зборів при скликанні позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ "Укрінбанк" 13.07.2016 року, колегія суддів виходить з наступного.

Питання повідомлення про проведення загальних зборів регулюється ст. 35 Закону України "Про акціонерні товариства", а ст. 40 цього Закону визначає порядок проведення загальних зборів акціонерного товариства.

Стаття 47 Закону України "Про акціонерні товариства" визначає проведення позачергових загальних зборів.

Предметом даного позову є матеріально-правова вимога позивача визнати недійсними рішення, які прийняті позачерговими загальними зборами акціонерів ПАТ "Укрінбанк" 13.07.2016 року, в обґрунтування якої, серед іншого, зазначено про порушення ст. 35 Закону України "Про акціонерні товариства", яка стосується загальних зборів акціонерів.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Господарського суду Луганської області від 16.05.2017 року у справі №913/278/17 за позовом ОСОБА_13 до ПАТ "Укрінком" про визнання недійсними рішень, прийнятих позачерговими загальними зборами акціонерів ПАТ "Укрінбанк" 13.07.2016 року:

1.Про затвердження Статуту ПАТ "Укрінбанк" в новій редакції, згідно з якою змінюються:

- найменування юридичної особи з Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" на Публічне акціонерне товариство "Укрінком";

- види діяльності, а саме: виключається вид діяльності діяльність комерційних банків, код КВЕД 64.19 інші види грошового посередництва та включається:

1)64.99 Надання інших фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення н.в.і.у.;

2)66.19 Інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення;

3)68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна;

4)70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування;

5)41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель;

- місцезнаходження юридичної особи з 04053, м.Київ, вул.Смирнова-Ласточкіна, буд. 10-А на 93404, м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, буд. 3-А.

2.Про формування наступних органів управління ПАТ Укрінком: загальні збори акціонерів, правління, наглядова рада, ревізійна комісія Товариства.

3.Про уповноваження ОСОБА_9 підписати від імені Товариства Статут ПАТ "Укрінком" та здійснити всі необхідні дії щодо реєстрації Статуту ПАТ "Укрінком" у державних органах.

4.Про формування колегіального виконавчого органу Товариства (правління) у складі: голова правління - ОСОБА_9, заступник голови правління - ОСОБА_10, заступник голови правління - ОСОБА_11, у задоволені позову було відмовлено.

Рішення господарського суду у вказаній справі №913/278/17 набуло законної сили та обставини дотримання порядку скликання наглядовою радою 27.06.2016 року позачергових зборів акціонерів ПАТ "Укрінбанк", які відбулися 13.07.2016 року, з дотриманням вимог п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про акціонерні товариства" та у строк визначений ч.ч. 4, 5 ст. 47 Закону України "Про акціонерні товариства", які у ньому встановлені, не доказуються при розгляді даного спору з огляду на приписи ч. 3 ст. 35 ГПК України.

Твердження скаржника стосовно того, що у справі №913/278/17 не встановлювались обставини правомірності проведення позачергових загальних зборів акціонерів не впливають на вирішення спору.

На підставі викладеного, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Судом першої інстанції було обґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Національного банку України та Державної організації (установи, закладу) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зважаючи на те, що позивачем не доведено на які саме права та обовязки впливає прийняття у справі рішення по суті розглянутого спору.

Також безпідставним є клопотання ПАТ "Укрінком" про припинення провадження у справі з тих підстав, що позивач не є акціонером відповідача та не має права на звернення до суду з даним позовом, з огляду на наступне.

Як розяснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008 року "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", вирішуючи питання про те, чи є корпоративним спір, повязаний із визнанням недійсними рішень загальних зборів товариства, судам необхідно враховувати субєктний склад учасників спору та підстави, якими обґрунтовується відповідна вимога. Справи у спорах про визнання недійсними рішень органів управління господарського товариства за позовом особи, яка не є акціонером або учасником товариства, у тому числі таким, що вибув, не належить до спорів, що виникають з корпоративних відносин. Судам необхідно враховувати, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обовязковий характер для субєктів цих відносин. У звязку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: - порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; - позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; - порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Відповідно до п.п. 1.7 п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" до корпоративних спорів не належать та вирішуються загальними або господарськими судами залежно від субєктного складу сторін спори про визнання недійсними рішень органів управління юридичної особи за позовом особи, яка не є учасником (акціонером, членом, засновником), у тому числі таким, що вибув, у разі оспорювання рішень органів управління юридичної особи, прийнятих після його вибуття.

Отже, право на звернення до суду з позовом про визнання недійсними рішень органів управління юридичної особи існує у особи, яка не є учасником (акціонером, членом, засновником), у тому числі таким, що вибув, у разі оспорювання рішень органів управління юридичної особи, прийнятих після його вибуття.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що ТОВ "Миколаївський бізнес-центр "Олександрівський" хоч і не є учасником (акціонером, членом, засновником) ПАТ "Український інноваційний банк", але має право на зверення до господарського суду з заявленими вимогами. То хоч і даний спір не є корпоративним, суд у будь-якому випадку повинен перевірити обґрунтованість наведених в позові доводів за загальними правилами ст.ст. 32 - 34, 36, 43 ГПК України.

Доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оспорюваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у звязку з чим апеляційна скарга ТОВ "Миколаївський бізнес-центр "Олександрівський" задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Луганської області від 18.08.2017 року у справі №913/579/17 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївський бізнес-центр "Олександрівський", м. Миколаїв на рішення Господарського суду Луганської області від 18.08.2017 року у справі №913/579/17 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Луганської області від 18.08.2017 року у справі №913/579/17 залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом 20 днів.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Судді: Т.Д. Геза

ОСОБА_3