ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" грудня 2017 р. м. Ужгород Справа № 5008/109/2011

За скаргою публічного акціонерного товариства „БРОКБІЗНЕСБАНК", м. Київ, Закарпатської філії, м. Ужгород

на дії органу державної виконавчої служби у справі №5008/109/2011

за позовом публічного акціонерного товариства „БРОКБІЗНЕСБАНК", м. Київ, Закарпатської філії, м. Ужгород

до відповідача фізичної особи-підприємця Лазар Мирослава Федоровича, м. Ужгород

про стягнення суми 260216,55 грн. у т.ч. за рахунок заставленого майна

Суддя Васьковський О.В.

Представники:

від скаржника - Прусов В.М. (дов.№993/03 від 31.08.17)

від боржника - не з'явився

орган ДВС- Досяк М.Б. - старший державний виконавець примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Закарпатській області (дов.від 21.11.17)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 25.02.11 у справі №5008/109/2011 позов задоволено частково та стягнуто з фізичної особи-підприємця Лазар Мирослава Федоровича на користь публічного акціонерного товариства „БРОКБІЗНЕСБАНК" м. Київ, Закарпатської філії, м. Ужгород, згідно договору застави №249/2 від 26.10.06 за рахунок предмету застави - обладнання для виготовлення поролону, згідно з Переліком, що є невід'ємною частиною договору застави №249/2 від 26.10.06, яке знаходиться за адресою: Закарпатська область, Перечинський район, с. Сімерки, вул. Будівельників, 10: суму 260216,55 грн., у т.ч. 200000,00 грн. основної заборгованості, 43594,52 грн. відсотків, 14488,47 грн. штрафної санкції за несвоєчасне погашення кредиту та 2133,56 грн. штрафної санкції за несвоєчасне погашення відсотків; суму 2602,17 грн. у відшкодування витрат по сплаті державного мита та суму 236,00 грн. у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання вказаного рішення суду 18.03.2011 року видано наказ суду.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 09.02.15 у справі №5008/109/2011 задоволено заяву публічного акціонерного товариства „БРОКБІЗНЕСБАНК", м. Київ, Закарпатського регіонального відділення, м. Ужгород про видачу дублікату наказу та поновлення строку для пред'явлення наказу до виконання у справі №5008/109/2011.

Публічне акціонерне товариство „БРОКБІЗНЕСБАНК" м. Київ 19.09.17 звернулося в господарський суд Закарпатської області із скаргою на дії начальника Перечинського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області, у якій просить: визнати такими, що суперечать вимогам чинного законодавства дії начальника Перечинського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Рац В.М.; скасувати постанову начальника Перечинського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Рац В.М. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 11.08.17, винесену у виконавчому провадженні №54205852 та зобов'язати начальника Перечинського РВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Рац В.М. винести постанову про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання наказу суду №5008/109/2011 виданого 18.03.11 господарським судом Закарпатської області.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 12.12.17 у справі №5008/109/2011 відкладено розгляд поданої скарги та призначено до розгляду у судовому засіданні за участю представника скаржника (стягувача), боржника та органу ДВС в режимі відеоконференції.

Боржник участь уповноваженого представника у судовому засіданні не забезпечили.

Скаржник на виконання вимог ухвали суду від 12.12.17 оригінали додатків, доданих до скарги - для огляду у судовому засіданні; докази, у підтвердження звернення до органу ДВС щодо вжитих заходів у виконавчому провадженні; всі наявні документи щодо пред'явлення наказу до виконання не подав. Однак, у судовому засіданні представник стягувача надав усні пояснення по суті поданої скарги на навів доводи щодо підтвердження обставин, викладених в скарзі.

Згідно п.п. 11 Розділу 11 Господарського процесуального кодексу України (в редакції що діє з 15.12.2017 року), заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з наведеним, розгляд скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" м. Київ з моменту даного судового засідання проводитиметься за правилами Господарського процесуального кодексу України (в редакції що діє з 15.12.2017 року.

При цьому, суд констатує, що згідно ч.1 ст.222 Господарського процесуального кодексу України (в редакції що діє з 15.12.2017 року) суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Зокрема, подану скаргу скаржник мотивує тим, що 06.09.2017 на адресу АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» від відділу надійшла постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві від 11.08.2017 № 54205852, яка винесена начальником відділу Рац В.М., на підставі п. 6 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 № 1404 - VIII станом на 04.10.2016 (далі - Закон), в зв'язку з тим, що у боржника майно, на яке можливо звернути стягнення відсутнє.

Скаржник не погоджується з вказаною постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 11.08.2017 № 54205852 винесеною начальником Відділу Рац В.М., у зв'язку з тим, що вона винесена з порушенням норм законодавства України та порушує законні права стягувача.

Скаржник вважає, що дії начальника відділу Рац В.М., щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві № 54205852 є неправомірними, та таким що порушують права та законні інтереси АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», а сама постанова є такою що підлягає скасуванню. Зокрема, скаржник вказує, що в постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві № 54205852 зазначено, що і стало підставою для повернення виконавчого документа пункт 6 статті 37 Закону «Про виконавче провадження». Дана норма передбачає повернення виконавчого документа з підстави відсутності у боржника визначеного виконавчим і документом майна, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі.

Проте, скаржник стверджує, що наказом господарського суду Закарпатської області визначено спосіб стягнення, а саме звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості, а не передачу майна, зазначено в п. 6 ст. 37 Закону. Скаржник наводить доводи щодо того, що на його адресу жодних документів щодо проведених виконавчих дій не надходило та не відомо які саме примусові заходи вживав старший державний виконавець відділу, що спрямовані на повне та фактичне виконання рішення суду АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК».

Крім того, стягувач вказує, що начальником відділу не було повідомлено стягувача, щодо проведення виконавчих дій по розшуку заставного майна на яке необхідно звернути стягнення, а саме не відібрано у боржника пояснень щодо місця знаходження даного заставного майна, тому вважає дії начальника Відділу Рац В.М. незаконними; безпідставними, необґрунтованими, та такими, що порушують права та інтереси АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» як стягувача у виконавчому провадженні, більш того є упередженими та зацікавленими, спрямовані на ухилення від виконання судового рішення, що набрало законної сили, є для державного виконавця обов'язковим до негайного виконання. Скаржник посилається на те, що законодавством України про виконавче провадження гарантується всім сторонам виконавчого провадження рівні права та свободи під час виконавчого провадження, та гарантії їх захисту зі сторони держави.

Також, скаржник зазначає, що державний виконавець як гарант забезпечення виконання рішень, повинен керуючись нормами закону використовувати всі надані йому права та обов'язки щодо перевірки майнового стану боржника, а також майна, що перебуває в інших осіб, але належить боржнику, тим самим задовольняючи вимоги стягувача, а не безпідставно повертати без виконання виконавчий документ, порушуючи права та законні інтереси стягувача.

Стягувач, з посиланням на положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», звертає увагу суду на те, що він перебуває в ліквідаційній процедурі, а завданням уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» - ефективне виведення неплатоспроможного Банку з ринку, а не в повному обсязі проведені державними виконавцями виконавчі дії фактично паралізують роботу Держави в особі уповноваженої особи Фонду, з метою подальшого задоволення вимог кредиторів, створюючи незаконні перешкоди, що призвели до унеможливлення подальшого здійснення уповноваженою особою Фонду покладених на нього Законом функцій, у тому числі дотримання процедури ліквідації АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК».

Тому, стягувач вважає, що невжиття державним виконавцем всіх можливих заходів примусового виконання позбавляє АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» можливості вчасно задовольнити свої вимоги як стягувана щодо стягнення заборгованості відповідно до наказу №5008/109/2011 виданого 18.03.2011 господарським судом Закарпатської області, що в подальшому тягне за собою несвоєчасне виконання зобов'язань АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» перед вкладниками.

У зв'язку з чим, просить суд визнати дії начальника Перечинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Рац В.М. такими, що суперечать вимогам чинного законодавства; скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 11.08.2017 №54205852 винесену начальником Перечинського районного відділу державної виконавчої служби територіального управління юстиції у Закарпатській області Рац В.М. та зобов'язати начальника Перечинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Рац В.М. винести постанову про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 5008/109/2011 виданого 18.03.11 господарським судом Закарпатської області.

Представник органу ДВС у судовому засіданні подав письмові пояснення по суті скарги з копіями матеріалів виконавчого провадження по виконанню наказу господарського суду Закарпатської області від 18.03.11 у справі №5008/109/2011, в яких проти скарги заперечує та просить суд відмовити в її задоволенні вимог по скарзі повністю, а саме вказав, що згідно виконавчого документа - наказу суду №5008/109/2011 від 18.03.11 передбачений конкретний спосіб виконання рішення - за рахунок предмети застави, однак в ході вжиття заходів щодо розшуку заставного майна - за визначеною у виконавчому документі адресою таке не виявлено, а заходи, вжиття державним виконавцем щодо пошуку боржника виявились безрезультатними.

Зокрема, державний виконавець вказує, що в ході відкритого виконавчого провадження здійснено виїзд за адресою, вказаною у виконавчому документі з метою опису та арешту майна, за результатами чого зазначеного обладнання не виявлено, що відображено в акті 27.07.2017 р. В подальшому, орган ДВС зазначає, що з метою встановлення місцезнаходження даною майна викликано боржника у виконавчому провадженні - за адресою, зазначеною у документі (копія виклику додається) по вул. Грибоєдова, 146а/3, однак вказаний виклик повернуто з поштової адреси з відміткою «даної адреси взагалі не існує». З метою встановлення інформації про наявність місця роботи, джерел доходів, рахунків в банках, належних боржнику, державним виконавцем було надіслано відповідні запити до установ-володільців даної інформації, однак за результатами вжитих заходів встановити та отримати будь-яку додаткову інформацію про місцезнаходження боржника та його майна не вдалося.

У зв'язку з вищенаведеним орган ДВС вказує, що державним виконавцем повернуто виконавчий документ, у відповідності до положень п. 6 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а прийняте державним виконавцем рішення щодо повернення виконавчого документу стягувану є правомірним та такому, що відповідає визначеним законом підставам - «у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі».

Орган ДВС зазначає, що оскільки інформацію щодо фактичного зберігача згідно договору застави чи відповідальної за зберігання володіє позивач, то вважає що подальші дії щодо розшуку майна та боржника повинні здійснюватися відповідними правоохоронними органами в рамках відповідного кримінального провадження щодо факту кримінального правопорушення, передбаченого ст. 388 КК України «Незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, заставленого майна або майна, яке описано чи підлягає конфіскації».

Відтак, вказує, що органом ДВС вжито всіх вичерпних заходів в межах виконання наказу суду №5008/109/2011 від 18.03.11, у зв'язку з чим виконавчий документ повернуто стягувачу, що вважає вчинено правомірно та на підставі закону.

Дослідивши матеріали скарги, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується дана скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для її розгляду та вирішення по суті, заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні представника стягувача та органу ДВС, суд встановив наступне.

На виконання наказу №5008/109/2011, виданого 18.03.11 господарським судом Закарпатської області стягувачем направлено заяву про відкриття виконавчого провадження разом з для здійснення його примусового виконання.

30.06.17 органом ДВС на адресу Лазар М.Ф. направлено виклик боржнику у виконавчому провадженні №01-24/54205852, однак такий повернуто органом поштового зв'язку із відміткою «адреса не існує».

10.07.17 начальником відділу Перечинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу суду №5008/109/2011 від 18.03.11 ВП№54205852 та встановлено боржнику строк до 17.07.17 для того, щоб з'явитись до органу ДВС.

19.07.17 начальником відділу Перечинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області винесено постанову про арешт майна боржника.

27.07.17 начальником відділу Перечинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області при виконанні виконавчого провадження ВП №54205852 по виконанню наказу №5008/109/2011, виданого 18.03.11 господарським судом Закарпатської області здійснено виїзд на зазначену у виконавчому документі адресу місцезнаходження заставного майна: Закарпатська область, Перечинський район, с. Сімерки, вул. Будівельників, 10 та встановлено його відсутність за вказаною адресою, у підтвердження чого складено акт державного виконавця.

З метою виявлення джерел отримання доходів боржника, рахунків боржника, відкриті рахунки, а також відомостей про осіб -боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами та осіб-боржників, які отримують пенсії органом ДВС подано запити до органів Пенсійного фонду та ДФС України, за результатами яких відомості щодо боржника відсутні.

11.08.2017 року начальником Перечинського районного відділу державної виконавчої служби територіального управління юстиції у Закарпатській області Рац В.М. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від №54205852 на підставі 6 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з тим, що у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території, а статтю 8 передбачено, що Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії.

Згідно з статтею 4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Про наявність вищевказаних обставин, державний виконавець складає акт (ч. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно частиною 6 розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. №512/5, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 8 розділу 1 Інструкції, акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події.

Так, судом встановлено, що державним виконавцем окрім акту державного виконавця від 18.03.2011р. про вихід за адресою боржника з метою виявлення майна за його місцезнаходженням, інших актів щодо встановлення фактів, наведених в оскаржуваній постанові не складалось.

При цьому, частиною третьою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності суб'єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Частиною 5 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Відповідно до частини 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно з частиною другою статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Таким чином, у порушення положень статей 18, 36, 48 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем у межах виконавчого провадження ВП 54205852 до дати винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу у ВП 54205852 від 11.08.17, у строки передбачені законом не здійснювались заходи щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, які мали проводитись не рідше ніж один раз на три місяці, чи щодо виявлення рахунків боржника - не рідше ніж один раз на два тижні та не подано запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах. Відтак, на дату винесення постанови про повернення виконавчого документу у ВП 54205852 обставини зазначені у постанові є непідтвердженими.

З огляду на викладене судом встановлено, що державним виконавцем не вжито всіх, передбачених законом заходів щодо примусового виконання наказу Господарського суду Закарпатської області від 18.03.2011 р. у справі №5008/109/2011, які державний виконавець зобов'язаний був вжити, а вжиті державним виконавцем заходи виявились недостатніми для належного виконання наказу суду та виявлення місцезнаходження (місцеперебування) особи-боржника та його майна.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи державним виконавцем помилково визначено підставу повернення виконавчого документа у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі (п.6 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»), оскільки за виконавчим документом - наказом суду №5008/109/2011 від 18.03.2011 належить не передати стягувачу майно боржника в натурі, а стягнути з боржника на корись стягувача заборгованість, згідно договору застави №249/2 від 26.10.06 за рахунок предмету застави.

Відтак, державним виконавцем при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 11.08.17 необхідно було керуватись п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» - у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що наведені стягувачем доводи щодо визнання недійсною постанови від 11.08.2017 р. про повернення виконавчого документа стягувачеві є правомірними, а вимоги щодо визнання незаконною та недійсною постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 11.08.2017 р. ВП №54205852 є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов'язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити його до виконання (ч. 2 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження»).

З наведених норм випливає, що обов'язок державного виконавця поновити виконавче провадження виникає в силу вимог Закону.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відтак, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, зобов'язати начальника Перечинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Рац В.М. винести постанову про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання наказу №5008/109/2011 виданого 18.03.11 господарським судом Закарпатської області.

Згідно ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частинами 1 та 2 ст.342 Господарського процесуального кодексу України визначено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються, неявка яких, не перешкоджає її розгляду.

Таким чином, скаргу публічного акціонерного товариства „БРОКБІЗНЕСБАНК", м. Київ, Закарпатської філії, м. Ужгород на дії органу державної виконавчої служби у справі №5008/109/2011 належить задоволити повністю.

Керуючись ст. ст. 42, 197, 210, 222, 340- 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

скаргу публічного акціонерного товариства „БРОКБІЗНЕСБАНК", м. Київ, Закарпатської філії, м. Ужгород на дії органу державної виконавчої служби у справі №5008/109/2011 належить задоволити повністю.

Визнати дії начальника Перечинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Рац В.М. незаконними.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 11.08.2017 №54205852 винесену начальником Перечинського районного відділу державної виконавчої служби територіального управління юстиції у Закарпатській області Рац В.М. Зобов'язати начальника Перечинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Рац В.М. винести постанову про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання наказу №5008/109/2011 виданого 18.03.11 господарським судом Закарпатської області.

Ухвалу надіслати скаржнику (стягувачу), боржнику та органу ДВС.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Васьковський О.В.