КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"26" грудня 2017 р. Справа№ 910/13786/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Пантелієнка В.О.

Дідиченко М.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду міста Києва від 16.08.2016 року

у справі № 910/13786/16 (суддя Пасько М.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Продзернопром"

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Гросер"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.08.2016 року у справі № 910/13786/16 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ „Гросер", визнано ТОВ „Продзернопром" кредитором боржника на суму 990 668,20 грн., введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Гулу Я.О.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду ОСОБА_2 звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 16.08.2016 року про порушення справи про банкрутство ТОВ „Гросер".

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів вказану апеляційну скаргу у справі № 910/13786/16 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Дідиченко М.А., Пантелієнка В.О.

Розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, апеляційний суд дійшов висновку, що у відкритті апеляційного провадження має бути відмовлено з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З 15 грудня 2017 року набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до пп. 9 п. 1 розділу XI „Перехідні положення" ГПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Як було зазначено вище, ухвалою господарського суду міста Києва від 16.08.2016 року у справі № 910/13786/16 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ „Гросер".

Відповідне оголошення оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 17.08.2016 року за № 34547.

16.09.2016 року від ОСОБА_2 надійшла заява з грошовими вимогами до боржника на суму 1 061 870,00 грн., що свідчить про обізнаність скаржника про прийняття оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Згодом, 24.10.2017 року ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу б/н від 19.10.2016 року на вищевказану ухвалу місцевого господарського суду міста Києва від 16.09.2016 року, яку ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2016 року повернуто скаржнику без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України у зв'язку з несплатою судового збору у встановленому законом розмірі.

В подальшому, апелянтом неодноразово вчинялись дії щодо оскарження ухвали Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2016 року про повернення його апеляційної скарги шляхом подання касаційних скарг, які Вищим господарським судом України до касаційного провадження не приймались та відповідно були повернуті без розгляду ухвалами суду від 30.11.2016 року, від 02.01.2017 року, від 27.02.2017 року, від 14.04.2017 року, від 27.04.2017 року, від 15.06.2017 року та від 06.10.2017 року.

20.12.2017 року апеляційна скарга ОСОБА_2 б/н від 12.12.2017 року на ухвалу господарського суду міста Києва від 16.09.2016 року надійшла до Київського апеляційного господарського суду повторно.

У клопотанні про поновлення строку на оскарження даної ухвали суду першої інстанції апелянт зазначає, що представник ОСОБА_2 ознайомився з матеріалами справи 10.10.2016 року та дізнався про порушення норм матеріального та процесуального права при порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ „Гросер", в той час як з'ясування всіх обставин справи, за його твердженням, зайняло значний проміжок часу, що призвело до пропуску строку на звернення з даною апеляційною скаргою.

При цьому, в матеріалах справи також міститься клопотання представника апелянта ОСОБА_4, яким підписано дану апеляційну скаргу, про ознайомлення з матеріалами справи.

За вказаних вище обставин, судом апеляційної інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджується, а скаржником в свою чергу не заперечується, що останній був обізнаний про прийняття 16.08.2016 року судом першої інстанції оскаржуваної ухвали ще принаймні у вересні 2016 року, подавши заяву з кредиторськими вимогами, та прямо вказується останнім, що про зміст ухвали, а саме про порушення норм матеріального та процесуального права при її прийнятті представник скаржника дізнався 10.10.2016 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов'язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Таким чином, обізнаний про прийняття 16.08.2016 року судом першої інстанції оскаржуваної ухвали ще принаймні у вересні 2016 року, а про її зміст зокрема - 10.10.2016 року, повторно звертаючись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою лише 20.12.2017 року, скаржником пропущено річний строк з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення.

При цьому, апелянтом не наведено, а судом в свою чергу не встановлено випадків, передбачених абз. 2 та абз. 3 ч. 2 ст. 261 ГПК України, зокрема, обставин непереборної сили, а також факту ухвалення судом першої інстанції рішення про права, інтереси та (або) обов'язки скаржника, що унеможливило б апелянта звернутись з апеляційною скаргою невідкладно одразу після одержання ухвали суду апеляційної інстанції від 03.11.2016 року про повернення первісно поданої апеляційної скарги, тобто відповідна можливість залежала виключно від волевиявлення скаржника (мала суб'єктивний характер).

За викладених вище обставин, у зв'язку зі спливом одного року з дня прийняття оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та складення повного її тексту, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.08.2016 року у справі № 910/13786/16.

Керуючись статтями 234, 261 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.08.2016 року у справі № 910/13786/16.

2. Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

3. Копію ухвали надіслати учасникам провадження у справі.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді В.О. Пантелієнко

М.А. Дідиченко