УХВАЛА

26.12.2017Справа № 27/367

за скаргою Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва
на за позовом до про бездіяльність державного виконавця Публічного акціонерного товариства "Київенерго" Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва стягнення заборгованості у розмірі 408 039,10 грн.

Суддя Чинчин О.В.

Представники: без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Київенерго" до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва про стягнення 408 039, 10 грн. (що складається з 343 986, 24 грн. основної заборгованості, 46 828, 80 грн. збитків від інфляції та 17 224, 06 грн. трьох процентів річних) у зв'язку із порушенням відповідачем умов договору № 820103 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.05.2009 року, щодо своєчасної оплати наданих за цим договором послуг.

Рішенням Господарського суду міста Києва (суддя Дідиченко М.А.) від 06.12.2011 у справі №27/367 позов Публічного акціонерного товариства "Київенерго" задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" основну заборгованість у розмірі 343 986,24 грн, збитки від інфляції у розмірі 32 475,62 грн, три проценти річних у розмірі 17 224,06 грн., державне мито в сумі 3 936,76 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 227,69 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

23.01.2012 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва було видано наказ.

22.12.2017 через загальний відділ діловодства господарського суду (канцелярію) від Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 22.12.2017 призначено повторний автоматизований розподіл справи №27/367 у зв'язку із звільненням судді Дідиченко М.А.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ Господарського суду міста Києва справу №27/67 передано до розгляду судді Чинчин О.В.

Розглянувши матеріали скарги Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва на бездіяльність державного виконавця по справі №27/367, Суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За приписами ст. 340 Господарського процесуального кодексу України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Як встановлено у ст. 341 Господарського процесуального кодексу України, скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається з поданої скарги, скаржник просить Суд визнати дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чижика А.П. неправомірними в частині накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва, які необхідні та призначені для оплати праці та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників підприємства та зняти арешт, накладений на підставі постанови про арешт коштів боржника від 03.02.2017, винесену в межах виконавчого провадження №52518311 старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чижиком А.П.

Зі змісту поданої скарги слідує, що 03.02.2017 старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чижиком А.П. винесено постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 52518311 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 23.01.2012 № 27/367, яку скаржник вважає необґрунтованою та такою, що винесена з грубим порушенням норм чинного законодавства України.

15.08.2017 Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва звернулося до начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про скасування постанови від 03.02.2017 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 52518311.

Тобто, з наведеного вбачається, що станом на серпень 2017 року скаржник був обізнаний про винесення постанови від 03.02.2017 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 52518311 та відповідно про вчинення старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чижиком А.П. оскаржуваних дій.

Проте, зазначена скарга подана Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва до Господарського суду міста Києва лише 22.12.2017, що підтверджується відбитком штампу канцелярії Господарського суду міста Києва, тобто з пропуском строку, встановленого у п. а) ч. 1 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За приписами частин 7, 8 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні в справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13) Європейський суд з прав людини вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими непереборними обставинами.

Приймаючи до уваги, що Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, оцінивши доводи та обставини, що наведені в обґрунтування вимоги про поновлення строку, Суд дійшов висновку щодо неповажності причин його пропуску у зв'язку із наступним.

У поданій скарзі Скаржник просить поновити пропущений строк на звернення до Господарського суду міста Києва з даною скаргою, посилаючись на практично повне скорочення штату працівників, відсутність в штаті юриста та відсутність фінансової можливості залучати до захисту інтересів фахівців на платній основі, у зв'язку з чим боржник намагався вирішити питання самостійно у досудовому порядку шляхом особистих неодноразових звернень до державного виконавця, а також написання заяв та клопотань.

Натомість, вказані підстави Суд не визнає достатніми для визнання поважними причинами пропуску строку на оскарження дій державного виконавця в частині накладення арешту на кошти божника ще у лютому 2017 року.

При цьому, Суд зазначає, що пропуск боржником встановленого ст. 341 ГПК України строку відбувся з суб'єктивних причин, які повністю залежали від його волі.

Відтак, оскільки скаржником не наведено причин, які об'єктивно перешкоджали б йому звернутися до суду із скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця, правові підстави для поновлення пропущеного строку на оскарження дій державного виконавця відсутні, тому Суд відмовляє Комунальному підприємству по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва у поновленні процесуального строку на для подання скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119, 339-341 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. У поновленні Комунальному підприємству по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя О.В. Чинчин