ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.05.2017р. Справа № 905/598/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Паніній Я.М.,

розглянувши справу №905/598/17

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фасаджилбуд»

про стягнення 56 833,80 грн.,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2, за довіреністю №2319-К-О від 11.01.2017р.,

від відповідача: не з'явився,

Суть спору: ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ТОВ «Фасаджилбуд» 56 833,80 грн., з яких 7 289,35 грн. борг за кредитом, 37 152,49 грн. - борг за відсотками, 12 391,96 грн. - пеня (з урахуванням заяви за вх. №13151/17 від 10.05.2017р. про зменшення позовних вимог).

Підставою позовних вимог є неналежне виконання відповідачем умов договору банківського рахунку та додатку до нього - Регламенту надання мінімального бланкового овердрафтового кредиту на картковий рахунок в частині повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 14.03.2017р. для розгляду даної справи визначено суддю Ніколаєву Л.В.

Ухвалою суду від 17.03.2017р. порушено провадження по справі №905/598/17, розгляд справи призначено на 24.04.2017р.

Ухвалою суду від 24.04.2017р. відкладено розгляд справи на 10.05.2017р.

Представник позивача у судовому засіданні 10.05.2017р. підтримав позовні вимоги (з урахуванням заяви за вх. №13151/17 від 10.05.2017р. про зменшення позовних вимог) та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судові засідання не з'явився, відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову до суду не надав. При цьому про дату, час та місце судових засідань відповідач повідомлявся належним чином шляхом розміщення відповідних оголошень на електронній сторінці господарського суду Донецької області, яка міститься на офіційному веб-порталі «Судова влада в Україні», з огляду на призупинення приймання та пересилання відділенням поштового звязку поштових відправлень на адресу відповідача: 84601, Донецька обл., м. Горлівка, вул. Академіка Павлова, 33 що зазначена у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та позивачем у позовній заяві. За таких обставин, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за відсутністю відповідача та в силу вимог ст. 75 ГПК України за наявними у справі матеріалами.

На підставі ст. 85 ГПК України у судовому засіданні 10.05.2017р. за участю представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

20.07.2006р. між ПАТ КБ «Приватбанк» (банк, позивач) та ТОВ «Фасаджилбуд» (клієнт, відповідач) укладено договір банківського рахунку №GOC0GO0IM3, відповідно до умов якого банк відкрив клієнту поточний (поточні) рахунок (рахунки) у національній та іноземній валюті (у тому числі картковий (карткові) та інші рахунки зі спеціальним режимом використання) та здійснює його (їх) розрахункове та касове обслуговування відповідно до чинного законодавства України, нормативних актів Національного банку України та умов цього Договору (п. 1.1 договору).

Додатком № 7 до договору є Регламент надання мінімального бланкового овердрафтового кредиту на картковий рахунок.

Відповідно до умов п.1.1. додатку № 7 до договору, банк за наявності вільних грошових ресурсів зобов'язується здійснювати овердрафтове обслуговування клієнта на підставі анкети-заяви на встановлення овердрафтового кредиту на картковий рахунок (додаток 8 до цього договору), що полягає в проведенні платежів, здійснених довіреними особами клієнта з використанням корпоративних платіжних карток, понад залишок коштів на картковому рахунку клієнта №2803, відкритому в банку (далі картрахунок), за рахунок кредитних коштів у межах ліміту, встановленого відповідно до п.1.3 цього додатка, шляхом дебетування картрахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо. Ліміт овердрафтового кредитування клієнта - сума коштів, у межах якої банк зобов'язується здійснювати оплату платежів довірених осіб клієнта, проведених з використанням корпоративних платіжних карток, понад залишок коштів на його картковому рахунку. Ліміт розраховується відповідно до затвердженої внутрішньобанківської методики на підставі даних про рух коштів за поточним рахунком, балансу підприємства і звіту про фінансові результати на останню звітну дату, показника ліквідності діяльності, співвідношення власних і позикових коштів, платоспроможності, кредитної історії та інших показників відповідно до внутрішньобанківських нормативів і нормативних актів Національного банку України.

За умовами п.1.2. додатку № 7 кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта з повернення кредиту, дебіторської заборгованості, сплати відсотків та винагороди в обговорені цим додатком до договору терміни.

Згідно пункту 1.3. додатку № 7 ліміт, згідно з цим додатком до договору, являє собою суму коштів, у межах якої банк, зобов'язується здійснювати оплату платежів довірених осіб клієнта, проведених із використанням корпоративних платіжних карток, понад залишок коштів на його картковому рахунку. Ліміт установлюється банком залежно від кількості корпоративних карток, оформлених на довірених осіб клієнта, і сумарного розміру бланкових лімітів овердрафтового кредитування, що банк встановлює згідно з анкетою - заявою (додаток 8 до цього договору). На момент підписання цього договору ліміт складає 2 000 грн.

Овердрафтове кредитування клієнта здійснюється банком в межах ліміту і терміну, встановлених згідно п.1.3. цього додатку до договору, з періодом безперервного користування кредитом не більше 30 днів. Періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на картковому рахунку. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на картковому рахунку клієнта після закриття банківського дня. Зменшення чи зростання заборгованості за кредитом у цей період не впливають на зміну дати початку періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, після закінчення якого на картковому рахунку зафіксоване нульове дебетове сальдо (п. 1.4 додатку №7 до договору).

Згідно умов п.1.5. додатку № 7 до договору, клієнт сплачує відсотки за увесь час фактичного користування кредитом згідно з п.п. 3.1, 3.2, 3.3 цього додатка до договору.

У відповідності до п.п. 1.6., 1.7. додатку №7 до договору, клієнт здійснює погашення кредиту, отриманого в межах установленого ліміту, не пізніше терміну закінчення періоду безперервного користування кредитом, установленого п.1.4 цього додатка до договору. Клієнт здійснює погашення різниці між заборгованістю за кредитом та знову встановленим додатковою угодою до цього договору сторін лімітом відповідно до п.1.12.2 цього додатка до договору у випадку перевищення заборгованості за кредитом над сумою знову встановленого ліміту протягом банківського дня, за станом на який виникла різниця. Погашення цієї різниці трактується як погашення частини кредиту. У випадку, якщо діюче дебетове сальдо за картковим рахунком перевищує новий ліміт, банк блокує можливість проведення наступних транзакцій за допомогою корпоративної картки до моменту зниження заборгованості за овердрафтовим кредитом до суми нового розрахованого ліміту, прийнятого клієнтом. Клієнт зобов'язується не перевищувати платіжних лімітів, установлених на КПК клієнта. У разі виникнення перевитрати платіжного ліміту за кожною з карток у межах установленого ліміту на корпорацію сума перевитрати погашається за рахунок невикористаного залишку ліміту шляхом перерозподілу коштів між картками довірених осіб клієнта. У випадку неможливості погашення заборгованості або її частини ця заборгованість у цей же банківський день переходить у розряд простроченої.

Клієнт здійснює повне погашення кредиту, простроченої дебіторської заборгованості, а також нарахованих і прострочених нарахованих відсотків не пізніше терміну згідно з п.1.3. погашення кредиту, простроченої заборгованості, а також нарахованих і прострочених нарахованих відсотків може бути здійснене клієнтом також з інших належних йому рахунків згідно із законодавством у порядку, визначеному п. 4, п. 2.3 договору (п. 1.9. додатку №7 до договору).

Клієнт доручає банку списувати кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту, у тому числі з таких рахунків: №2803, № 2995 у ГФ КБ Приватбанк у межах сум, що підлягають сплаті банку згідно з цим додатком до договору, після настання термінів платежів (здійснювати договірне списання). Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку, у цьому разі оформляється меморіальний ордер, у реквізиті «Призначення платежу» якого вказується номер, дата і посилання на п. 1.11 цього додатку до договору. (п.1.11 додатку №7 до договору).

Згідно п. 3.1. додатку № 7, за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на картковому рахунку клієнта після закриття банківського дня клієнт сплачує відсотки, виходячи з диференційованої процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом і встановлений у розділі 4 додатка до договору.

Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється щодня, починаючи з дати утворення на картковому рахунку дебетового сальдо на момент закриття банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з фактичної кількості календарних днів у році. Нарахування відсотків здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал розрахунку відсотків не включається (п. 3.10 додатку №7 до договору).

Відповідно до п. 4.1. додатку № 7 до договору, для розрахунку відсотків за користування кредитом установлюється диференційована процентна ставка. Процентна ставка до розрахунку залежить від терміну існування непогашеного залишку за кредитом і визначається: термін користування кредитом: протягом 1-3 днів 24% річних; протягом 4-7 днів 26% річних; протягом 8-15 днів 28% річних; протягом 16-30 днів 30% річних.

У п.п. 4.2.1 4.2.6 п. 4.2. додатку №7 до договору встановлений порядок розрахунків відсотків за диференційованою процентною ставкою: за 1-й день користування кредитом розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою інтервалу «1-3 дні»; у випадку непогашення кредиту після закінчення 3-х днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом, починаючи з 4-го дня в силу вступає процентна ставка інтервалу « 4-7 днів»; у випадку непогашення кредиту після закінчення 7 днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом, починаючи з 8-го дня в силу вступає процентна ставка інтервалу « 8-15 днів»; у випадку непогашення кредиту після закінчення 15 днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом, починаючи з 16-го дня в силу вступає процентна ставка інтервалу « 16-30 днів»; у випадку непогашення кредиту після закінчення 30 днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом, починаючи з 31-го дня в силу встановлюється подвоєна процентна ставка, визначена в п. 3.2. цього додатка до договору.

У разі порушення клієнтом будь-якого із зобовязань зі сплати відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 1.5., 1.9, 1.12.1, 3.1, 3.2, 3.3 цього додатка до договору, термінів повернення кредиту й інших витрат, передбачених п.п. 1.3, 1.4, 1.6, 1.7, 1.8, 1.9, 1.12.2, 1.2.14 цього додатка до договору, винагород, передбаченої п.п 1.10, 3.4, 3.5, 3.6, цього додатка до договору клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ,що діяла в період, за який виплачується пеня (п. 5.1 додатку №7 до договору).

Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязання, передбаченої п.п. 5.1, 5.2, здійснюється протягом 3 років із дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконано клієнтом (п. 5.3 додатку №7 до договору).

15.10.2006р. сторонами підписано додаткову угоду № 2, згідно з якою п. 1.3 додатку № 7 викладено у наступній редакції: «Ліміт, згідно з цим додатком до договору, являє собою суму коштів, у межах якої банк, зобов'язується здійснювати оплату платежів довірених осіб клієнта, проведених із використанням корпоративних платіжних карток, понад залишок коштів на його картковому рахунку. Ліміт установлюється банком залежно від кількості корпоративних карток, оформлених на довірених осіб клієнта, і сумарного розміру бланкових лімітів овердрафтового кредитування, що банк встановлює згідно з анкетою - заявою (додаток 8 до цього договору). На момент підписання цього додатку до договору ліміт складає 10 000 грн.».

На виконання вказаного договору банківського рахунку та додатку № 7 до нього на рахунок відповідача встановлено ліміт овердрафтового кредитування у розмірі 10 000 грн. та надано останньому кредитні кошти у відповідному розмірі, що підтверджується випискою з Приват24 по клієнту ТОВ «Фасаджилбуд» від 15.10.2007р. та випискою по рахунку за період з 06.11.2006р. по 17.02.2017р.

В свою чергу, відповідач не виконав своїх зобов'язань та не повернув позивачу кредитні кошти, у зв'язку з чим станом на 17.02.2017р. борг відповідача по кредиту становить 7 289,35 грн.

За користування кредитом відповідачу нараховані відсотки з 28.10.2007р. по 17.02.2017р., загальний розмір яких становить 37 152,49 грн.

За порушення термінів повернення кредиту, зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом відповідачу нараховано пеню з 16.02.2009р. по 14.04.2014р. у розмірі 12 391,96 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного:

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процента ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

За приписами ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Вимогами ч.1 ст.1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

В силу вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладений договір банківського рахунку з додатком №7 до нього регламент надання мінімального бланкового овердрафтового кредиту на картковий рахунок, згідно з якими банк здійснює овердрафтове кредитування клієнта шляхом здійснення оплати платежів довірених осіб клієнта, проведених з використанням корпоративних платіжних карток, понад залишок коштів на його картковому рахунку у межах встановленого ліміту, а відповідач - повертає кредит, сплачує відсотки в обговорені цим додатком до договору терміни.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У ч.1 ст.530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Між тим, вищевстановлені обставини справи свідчать, що відповідач не виконав своїх зобов'язань та не повернув банку кредитні кошти, у зв'язку з чим станом на 17.02.2017р. борг відповідача по кредиту становить 7 289,35 грн.

Поряд з цим, відповідач не належним чином виконував свої зобов'язання і щодо оплати відсотків за користування кредитом, внаслідок чого борг по відсоткам, що нараховані відповідачу з 28.10.2007р. по 17.02.2017р., становить 37 152,49 грн.

При цьому, жодних заперечень щодо наявності боргу по кредиту та відсоткам за користування кредитом, а тим більш доказів, що спростовують його наявність відповідач до суду не надав.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог в частині стягнення боргу за кредитом та відсотками за користування кредитом, а отже і їх задоволення.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені, нарахованої за період з 16.02.2009р. по 14.04.2014р. у розмірі 12 391,96 грн. господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов'язання. Водночас вимогами п.3 ч.1 ст.611 ЦК України також передбачено, що одним із наслідків порушення зобов'язання є сплата неустойки.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язань. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В силу вимог ч.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У разі порушення клієнтом будь-якого із зобовязань зі сплати відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 1.5., 1.9, 1.12.1, 3.1, 3.2, 3.3 цього додатка до договору, термінів повернення кредиту й інших витрат, передбачених п.п. 1.3, 1.4, 1.6, 1.7, 1.8, 1.9, 1.12.2, 1.2.14 цього додатка до договору, винагород, передбаченої п.п 1.10, 3.4, 3.5, 3.6, цього додатка до договору клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який виплачується пеня (п. 5.1 додатку №7 до договору).

Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязання, передбаченої п.п. 5.1, 5.2, здійснюється протягом 3 років із дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконано клієнтом (п. 5.3 додатку №7 до договору).

Отже, строк нарахування пені закінчився 16.02.2012р.

Враховуючи такі обставини, господарським судом самостійно здійснено розрахунок пені за період з 16.02.2009р. по 16.02.2012р. та встановлено, що її розмір становить 9 066,73 грн.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 9 066,73 грн., нарахованої за період з 16.02.2009р. по 16.02.2012р., та про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 3 325,23 грн., нарахованої за період з 17.02.2013р. по 14.04.2014р.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фасаджилбуд» (84601, Донецька обл., м. Горлівка, вул. Академіка Павлова, 33, ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (49094, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ) борг по кредиту у розмірі 7 289 (сім тисяч двісті вісімдесят девять) грн. 35 коп., борг за відсотками у розмірі 37 152 (тридцять сім тисяч сто пятдесят дві) грн. 49 коп., пеню у розмірі 9 066 (девять тисяч шістдесят шість) грн. 73 коп., судовий збір у розмірі 1 506 (одна тисяча пятсот шість) грн. 39 коп.

3. В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 15.05.2017р.

Суддя Л.В. Ніколаєва