ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2017 Справа № 904/8514/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Паруснікова Ю.Б. доповідач;

суддів: Білецької Л.М., Верхогляд Т.А.

при секретарі судового засідання Саланжій Т.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю від 25.12.2015 № 585-4016;

від відповідача: ОСОБА_2, представник за довіреністю від 20.10.2017 № 58;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпропетровського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2017 по справі № 904/8514/17 (суддя Мельниченко І.Ф.), повне рішення підписано 13.11.2017

за позовом Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів», м. Нікополь, Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод», м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області

про стягнення 771606,52 грн.,

ВСТАНОВИВ:

19.09.2017 Публічне акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів» звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» з вимогою про стягнення з відповідача на користь позивача 771606,52 грн., з яких: 691760,14 грн. пені, 79846,38 грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2017 (з урахуванням ухвали та додаткового рішення від 19.12.2017) по даній справі позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» на користь Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» 79846,38 грн. річних, 484232,10 грн. пені, 11574,10 грн. судового збору.

В частині стягнення 207528,04 грн. пені відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване неналежним виконанням відповідачем умов договору в частині своєчасних та повних розрахунків за поставлений позивачем товар, що стало підставою для нарахування відповідачу суми річних та пені.

Задовольняючи частково клопотання відповідача про зменшення суми пені на 80 % місцевим господарським судом враховано відсутність у відповідача основного боргу перед позивачем, а також звернуто увагу на те, що прострочення в оплаті мало місце за незначний проміжок часу, не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, а тому зменшив суму пені на 30 %.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить суд змінити рішення в частині стягнення пені та судового збору, прийняти в цій частині нове рішення про стягнення з ТОВ «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» на користь ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» пені у розмірі 138352,04 грн. та 11574,10 грн. судового збору. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на невідповідність обставинам справи висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, а також на допущені останнім порушення і неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що позивачем не доведено виникнення в нього збитків, будь-яких інших негативних наслідків у звязку з простроченням виконання відповідачем своїх зобовязань за договором № 171504/1605660 від 19.12.2016. Крім того, важкий матеріальний стан боржника значно ускладнює виконання позовних вимог, що на думку апелянта також є підставою для зменшення суми штрафних санкцій.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.11.2017 апеляційну скаргу призначено до розгляду у судовому засіданні на 20.12.2017.

18.12.2017 на адресу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від позивача по справі надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого останній просив залишити оскаржуване рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні 20.12.2017 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права.

Судова колегія, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення зміні або скасуванню, з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, 19.12.2016 між ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» (Постачальник) та ТОВ «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» (Покупець) укладено договір поставки № 171504/1605660 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, постачальник зобовязується поставити та передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити згідно з умовами п. 3.4. Договору феросплави протягом строку з 01.01.2017 по 31.12.2017 на умовах, в кількості та строки, зазначені в специфікаціях до Договору, які є його невідємною частиною.

Згідно п. 3.1. Договору, поставка товару здійснюється за цінами, які визначені у відповідності з умовами поставки, зазначені в специфікаціях та включають в себе всі збори та інші обовязкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати.

Сторонами були підписані наступні Специфікації до договору:

- Специфікація № 1, відповідно до якої позивач у період з 20.02.2017 по 28.02.2017 поставляє на адресу відповідача феросілікомарганець МНС 17 в кількості 70 метричних тон сплавів за ціною на умовах поставки СРТ-станцією Кривий Ріг Придніпровської залізниці 34377,25 грн. за одну метричну тону без врахування ПДВ; та/або на умовах поставки FCA, склад вантажовідправника: 34025,91 грн. за одну метричну тону без врахування ПДВ;

- Специфікація № 2, відповідно до якої позивач у період з 20.02.2017 по 28.02.2017 поставляє на адресу відповідача феромарганець ФМн88 в кількості 40 метричних тон сплавів за ціною на умовах поставки СРТ-станцією Кривий Ріг Придніпровської залізниці 56376,52 грн. за одну метричну тону без врахування ПДВ; та/або на умовах поставки FCA, склад вантажовідправника: 56025,18 грн. за одну метричну тону без врахування ПДВ;

- Специфікація № 3, відповідно до якої позивач у період з 03.03.2017 по 31.03.2017 поставляє на адресу відповідача феромарганець ФМн88 в кількості 40 метричних тон сплавів за ціною на умовах поставки СРТ-станцією Кривий Ріг Придніпровської залізниці 57677,41 грн. за одну метричну тону без врахування ПДВ; та/або на умовах поставки FCA, склад вантажовідправника: 57325,22 грн. за одну метричну тону без врахування ПДВ;

- Специфікація № 4, відповідно до якої позивач у період з 04.04.2017 по 30.04.2017 поставляє на адресу відповідача феромарганець ФМн88 в кількості 60 метричних тон сплавів за ціною на умовах поставки СРТ-станцією Кривий Ріг Придніпровської залізниці 56508,34 грн. за одну метричну тону без врахування ПДВ; та/або на умовах поставки FCA, склад вантажовідправника: 58157,02 грн. за одну метричну тону без врахування ПДВ;

- Специфікація № 5, відповідно до якої позивач у період з 04.04.2017 по 30.04.2017 поставляє на адресу відповідача феросілікомарганець МНС 17 в кількості 60 метричних тон сплавів за ціною на умовах поставки СРТ-станцією Кривий Ріг Придніпровської залізниці 28754,22 грн. за одну метричну тону без врахування ПДВ; та/або на умовах поставки FCA, склад вантажовідправника: 28402,90 грн. за одну метричну тону без врахування ПДВ;

- Специфікація № 6, відповідно до якої позивач у період з 03.05.2017 по 31.05.2017 поставляє на адресу відповідача феросілікомарганець МНС 17 в кількості 20 метричних тон сплавів за ціною на умовах поставки автомобільним транспортом на умовах поставки FCA, склад вантажовідправника: 28606,12 грн. за одну метричну тону без врахування ПДВ.

Поставка товару здійснюється за цінами, які зазначені у специфікаціях і включають в себе всі збори та інші обовязкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати. Основою формування ціни є ціна в доларах США на світових ринках феросплавів за місяць, що передує відвантаженню (п. 3.1. Договору), а оплата товару, відповідно до п. 3.4. та Специфікацій, здійснюється в національній валюті України, з урахуванням курсу долара США, встановленого НБУ на дату зарахування коштів на рахунок Постачальника протягом тридцяти банківських днів з дати поставки товару.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання умов Договору позивач у період з 26.02.2017 по 30.05.2017 здійснив залізничним та автомобільним транспортом поставку товару на адресу відповідача на загальну суму 16340595,50 грн., про що свідчать залізничні та видаткові накладні, копії яких залучено до матеріалів справи (а. с. 35, 36, 41, 48-51, 55-56, 61-62, 69-70, 73-74).

Відповідач за отриманий товар розрахувався, але з простроченням строків, передбачених умовами договору, у звязку з чим позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення пені та річних за прострочення виконання зобовязання.

Згідно зі ст. 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ця норма кореспондується з приписами ч. 1 ст. 193 ГК.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляді обовязку сплатити неустойку (ст. ст. 610, 611 ЦК).

Неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до положень ст. 549 ЦК є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Пунктом 7.6. Договору сторони погодили відповідальність у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у відповідний період за кожен день прострочення оплати товару.

За неналежне виконання зобовязань щодо своєчасної оплати вартості отриманого товару, позивачем у відповідності до умов Договору, нарахована пеня за період з 11.04.2017 по 15.08.2017 в сумі 691796,14 грн.

Крім того, на підставі ст. 625 ЦК позивачем нарахована сума 3% річних за період з 11.04.2017 по 14.08.2017 у сумі 79846,38 грн.

Розглянувши клопотання відповідача про зменшення заявленої до стягнення суми пені на 80% суд першої інстанції, у звязку з повною оплатою основного боргу та відсутністю збитків в учасників господарських відносин, частково його задовольнив і зменшив суму пені на 30%.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про стягнення з відповідача 484232,10 грн. пені та 3% річних у сумі 79846,38 грн., оскільки відповідачем не надано доказів своєчасності оплати вартості отриманого за Договором товару.

Доводи апелянта про неправомірне відхилення місцевим господарським судом клопотання про зменшення штрафних санкцій, колегією суддів відхиляються, оскільки таким правом господарські суди наділені лише у виняткових випадках, з урахуванням інтересів обох сторін, їх майнового стану та ряду інших обставин, які впливають на можливість зменшення розміру штрафних санкцій.

Так, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій (ст. 233 ГК).

Частиною 3 ст. 551 ЦК передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам.

Місцевий господарський суд відмовив відповідачу в зменшенні розміру пені на 80%, оскільки не встановив наявності тих виняткових обставин, з якими законодавство повязує можливість зменшення розміру неустойки саме на 80%.

Той факт, що відповідач повністю сплатив суму основного боргу і знаходиться на даний час у важкому економічному стані, а позивач не надав суду доказів, які б свідчили про настання у останнього будь-яких негативних наслідків через прострочення виконання зобовязання, не є на думку колегії суддів виключною обставиною для зменшення розміру пені на 80%.

При цьому, колегія суддів зауважує, що зменшення розміру неустойки є прерогативою виключно судді, який розглядає справу, з урахуванням всіх обставин справи та доказів, наданих стороною в обґрунтування зменшення розміру неустойки.

Інші доводи апелянта, викладені під час судового засідання, але не вказані в апеляційній скарзі, колегія суддів не оцінює, оскільки згідно ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції прийнято рішення у повній відповідності до норм діючого законодавства, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК за перегляд справи в апеляційному порядку покладається на скаржника.

Керуючись статтями 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2017 по справі № 904/8514/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 26.12.2017.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді Л.М. Білецька

ОСОБА_3