УХВАЛА

14.12.2017Справа № 7/372

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕРЦ»

про заміну сторони (позивача) його правонаступником

у справі №7/372 за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва

про стягнення 1 787 007,14 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

без виклику

ВСТАНОВИВ:

19.06.2014 року на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2014 року (повний текст виготовлено 04.06.2014 року) у справі №7/372, яке набрало законної сили з 17.06.2014 року, судом видано наказ про стягнення з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва (03179, м. Київ, ВУЛ. ПРИЛУЖНА, будинок 6, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, Печерський район, ПЛОЩА ІВАНА ФРАНКА, будинок 5, ) 287 818 (двісті вісімдесят сім тисяч вісімсот вісімнадцять) грн. 98 коп. - інфляційних втрат, 46 638 (сорок шість тисяч шістсот тридцять вісім) грн. 45 коп. - 3% річних, 17 870 (сімнадцять тисяч вісімсот сімдесят) грн. 07 коп. - витрат із сплати державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Через канцелярію Господарського суду міста Києва Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕРЦ» подало заяву про заміну сторони (позивача) його правонаступником.

01.10.2016 між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІН РУЛ» (фактор) укладено договір факторингу №1676-16, за умовами якого Публічним акціонерним товариством «Київенерго» відступлено фактору права вимоги за основним договором, які підтверджені судовими рішеннями, зазначеними в розрахунку заборгованості (додатку №3 до цього договору) в обсязі та на умовах, що існують на дату, визначену у розрахунку заборгованості, у тому числі, право вимоги до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва, що виникло на підставі рішення Господарського суду міста Києва у справі №7/372 від 03.06.2014 року та наказу від 19.06.2014 року (п. 38 додатку № 3 до Договору факторингу №1676-16 від 01.10.2016 року), а фактор зобов'язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування.

Також 10.02.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІН РУЛ» (заставодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Капіталіст» (заставодержатель) укладено Договір застави, за умовами якого заставодавцем передано заставодержателю в забезпечення виконання основного зобов'язання майнові права, у тому числі, права вимоги до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва, отримані на підставі Договору факторингу №1676-16 від 01.10.2016 року.

Згідно з договором про задоволення вимог заставодержателя (шляхом відступлення права вимоги) від 14.02.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІН РУЛ» (заставодавець) відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Капіталіст» (заставодержатель) предмет застави - майнові права, які визначені у Договорі застави як предмет застави, у тому числі, права вимоги до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва, отримані на підставі Договору факторингу №1676-16 від 01.10.2016 року.

03.04.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Капіталіст» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Герц» (фактор) укладено Договір факторингу №1, за умовами якого клієнт відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Герц» право грошової вимоги за договорами, зазначеними у додатку № 2 до цього договору (розрахунок заборгованості, що відступається за договором факторингу), за якими у клієнта існує право вимоги до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва, у тому числі права вимоги, набуті на підставі договору про задоволення вимог заставодержателя від 14.02.2017 року, на суму 352 445,50 грн. (п.80 додатку № 2 до Договору факторингу №1 від 03.04.2017 року), а фактор зобов'язується передати грошові кошти в сумі 18 002 321,75 грн. в розпорядження клієнта за плату.

Таким чином, новим кредитором у вищевказаному зобов'язанні став заявник - ТОВ «ФК «Герц», до якого перейшло право грошової вимоги до боржника - Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва, що виникло з рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2014 року у справі №7/372.

Частиною 1 статті 121-4 ГПК України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони господарський суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

При цьому, заміна кредитора у зобов'язанні внаслідок відступлення права вимоги передує заміні сторони у виконавчому провадженні і вирішується виключно судом у порядку статті 25 Господарського процесуального кодексу України. (Аналогічний висновок викладено Вищим господарським судом у постанові від 03.10.2017 у справі № 20/550/08).

Відповідно до ст. 25 ГПК України у разі припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

З положень ст. 25 ГПК України по суті випливає, що господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу за наявності підтвердження факту правонаступництва відповідними доказами, обов'язок доказування чого лежить на особі, яка звертається до суду з відповідною заявою, а саме: стороні судового процесу або на заінтересованій в тому стороні.

У п. 1.4. постанови Пленуми Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011р. №18 зазначено, що статтею 25 ГПК України передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України). Процесуальне правонаступництво в розумінні цієї норми ГПК допускається на будь-якій стадії судового процесу і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом тих чи інших обставин.

Отже, враховуючи, що виконавче провадження є завершальною стадією судового процесу, заміна у зобов'язанні кредитора, який є одночасно стягувачем за рішенням суду, не суперечить вимогам чинного процесуального законодавства.

Суд зазначає, що процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов'язків сторони у справі до іншої особи у зв'язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення, яке випливає з юридичних фактів правонаступництва і відображає зв'язок матеріального і процесуального права. Тобто у кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

За змістом ст. 509 ЦКУкраїни, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою.

Згідно ст. ст. 513, 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За положеннями ст. 519 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов'язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Як встановлено судом, Договір №1410275 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.02.2002 року, з приводу невиконання умов якого виник спір у справі №7/372, не містить заборони на відступлення кредитором своїх прав за цим договором іншій особі.

За таких обставин, виходячи з положень ст. ст. 512, 514 ЦК України за матеріалами справи судом встановлено факт заміни в основному зобов'язанні первісного кредитора - Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на нового кредитора - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕРЦ», яке здійснено шляхом укладання в належній формі та з погодженням всіх необхідних умов Договору факторингу №1 від 03 квітня 2017 року.

Враховуючи вищенаведене, та з огляду на відсутність заперечень учасників судового процесу щодо поданої заяви, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості останньої та наявності підстав, передбачених статтею 25 ГПК України, для заміни сторони у справі, в зв'язку з чим вважає за можливе здійснити заміну позивача у справі №7/372, замінивши Публічне акціонерне товариство «Київенерго» на його процесуального правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ГЕРЦ".

Керуючись ст.ст. 25, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕРЦ» задовольнити.

2. Здійснити заміну позивача з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, Печерський район, ПЛОЩА ІВАНА ФРАНКА, будинок 5, ) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Герц" (65014, м. Одеса, вул. Єврейська, будинок 2А; ).

3. Дану ухвалу вважати невід'ємною частиною рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2014 року у справі №7/372 та наказу Господарського суду міста Києва у справі №7/372 від 19.06.2014 року.

Суддя М.М. Якименко