УХВАЛА

30.11.2017Справа № 910/15116/17

За позовом Балзен ГмбХ унд Ко. КГ;

до Приватного акціонерного товариства "Харківська бісквітна фабрика";

про захист прав інтелектуальної власності.

Суддя О.В. Мандриченко

Представники:

Від позивача: Квітін Р.В., представник, довіреність № 1750/2017 від 25.07.2017 р.;

Коваль М.П., представник, довіреність № 1750/2017 від 25.07.2017 р.;

Від відповідача: Журавель Р.В., представник, довіреність № б/н від 06.06.2017 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить заборонити ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ "ХАРКІВСЬКА БІСКВІТНА ФАБРИКА" використання знаку для товарів і послуг «ZOO» за міжнародною реєстрацією № 555093 під час виготовлення, пропонування до продажу товарів, віднесених до 30 класу МКТП (шоколад, праліне, шоколадні кондитерські вироби і ласощі для прикрашання новорічних ялинок, марципани, замінники марципанів, цукрові кондитерські вироби, борошняні кондитерські вироби і кондитерські вироби (солодощі), печиво, бісквіти, сухарі), в тому числі на упакуванні таких товарів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2017 року порушено провадження у справі № 910/15116/17, розгляд справи призначено на 03.10.2017 року.

У судових засіданнях 03.10.2017, 19.10.2017 та 07.11.2017 оголошувалась перерва у справі відповідно до ч. 3 ст. 77 ГПК України.

У судовому засіданні 03.10.2017 року від представника відповідача та від представника позивача надійшли клопотання про призначення у справі судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що він, як власник прав на торгівельну марку "ZOO" заперечує проти використання позначень, які тотожні/схожі з його торгівельною марко, оскільки це використання може ввести в оману споживачів. Використання належної позивачу торговельної марки "ZOO" відповідачем може ввести в оману споживачів, оскільки у них може скластися враження, що використання торговельної марки є авторизованим, або таким, що здійснюється за сприяння чи згоди позивача, що насправді не відповідає дійсності. Крім того, зовнішнє оформлення упакування, яке при виробництві і продажу печива використовується відповідачем, є дуже подібною упакуванню печива позивача.

Відповідно до чинного законодавства України суд вирішує спір та встановлює істину на основі всебічного з'ясування всіх суттєвих моментів спірних правовідносин та об'єктивного дослідження фактичних даних, що визначають наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін (ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, Закон України "Про статус суддів"). Засобом встановлення фактичних даних, що потребують спеціальних знань, виходячи з розділу 5 Господарського процесуального кодексу України, є висновок судового експерта. Так, ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті ці дані встановлюються, зокрема, висновками судових експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

З метою правильного і однакового застосування господарськими судами законодавства, яке регулює призначення судової експертизи, Пленум Вищого господарського суду України надав роз'яснення у формі постанови "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" № 4 від 23.03.2012 р. пунктом 2 якої передбачено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши правові позиції сторін, суд дійшов висновку, що для всебічного та об'єктивного з'ясування спірних правовідносин у справі № 910/15116/17, а також юридичної оцінки достеменності посилань позивача та відповідачів, необхідним є призначення у справі судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" вказується від 23.03.2012 р. № 4 йдеться про те, що у процесі підготовки справи до розгляду суддя не позбавлений можливості, викликавши представників сторін, з'ясувати їх думку щодо питань, які слід поставити перед експертом. Вирішуючи питання про призначення судової експертизи, господарський суд витребовує у сторін пропозиції стосовно конкретних державних спеціалізованих експертних установ та/або судових експертів, у тому числі тих, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але має враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення судової експертизи.

Згідно з п. 9 Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" про призначення судової експертизи виноситься ухвала, в якій, крім відомостей, передбачених частиною другою статті 86 Господарського процесуального кодексу України, зазначається, зокрема, сторона, на яку покладено оплату витрат з проведення судової експертизи.

За змістом п. 23 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи.

Наразі, за висновками суду, саме відповідач є заінтересованою особою, яка має нести витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи.

Враховуючи ту обставину, що для з'ясування питань, які виникли в ході судового розгляду справи, потрібні спеціальні знання, господарський суд вважає за необхідне задовольнити клопотання сторін та призначити у даній справі судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручити Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру Міністерства внутрішніх справ України.

Керуючись ст.ст. 43, 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Призначити у справі № 910/15116/17 судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручити Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру Міністерства внутрішніх справ України.

2. На вирішення експертів поставити наступні запитання:

1) Чи є спорідненими та схожими до ступеня змішування товари, які виробляються та пропонуються до продажу позивачем та маркуються торгівельною маркою, яка захищається відповідно до міжнародної реєстрації № 555093, та товари, які виробляються та пропонуються до продажу відповідачем з використанням позначення, яке охороняється за свідоцтвом № 129475?

2) Чи може позначення (товарний знак), що охороняється свідоцтвом за № 129475, та використовується для виробництва товарів та пропонування їх до продажу відповідачем, ввести в оману споживача щодо особи, яка виробляє товари з використанням торгівельної марки, що охороняється відповідно до міжнародної реєстрації № 555093?

3. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судову експертизу" попередити експертів про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

4. Зобов'язати Приватне акціонерне товариство "Харківська бісквітна фабрика" оплатити вартість витрат по проведенню експертизи, докази чого надати суду.

5. Ухвалу суду разом з матеріалами справи № 910/15116/17 направити до Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України.

Суддя О.В. Мандриченко