КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2017 р. Справа№ 910/2526/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Верховця А.А.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Карпюк О.С.,

представників:

від ПАТ "Енергобанк" - Потапенко С.Ю.,

від ПАТ "ВіЕйБі Банк" - Оснач О.П.,

від ліквідатора арбітражного керуючого Степаненка М.М. - Бельмаса А.О.

розглянувши апеляційні скарги

Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк", Публічного акціонерного товариства "Енергобанк"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2017

у справі №910/2526/14 (суддя Пасько М.В.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк"

до Публічного акціонерного товариства "Інвікта-Маяк" (код 31175895)

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2017 залишено без задоволення клопотання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" Славкіної М.А. про заміну ліквідатора боржника на арбітражного керуючого Волянську О.Ю. та заяву арбітражного керуючого Волянської О.Ю. про участь у справі; задоволено клопотання ліквідатора боржника та затверджено звіт ліквідатора боржника арбітражного керуючого Степаненка М.М. про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат на загальну суму 442371,89 грн. під час виконання ним повноважень ліквідатора Приватного акціонерного товариства "Інвікта-Маяк" в період з 24.06.2015 по 27.07.2017; затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс станом на 19.10.2017; ліквідовано банкрута Приватне акціонерне товариство "Інвікта-Маяк" як юридичну особу у зв'язку з банкрутством; припинено провадження у справі № 910/2526/14.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, заявник звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2017, справу направити до суду першої інстанції для розгляду на стадії ліквідаційної процедури.

Також, не погодившись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2017, ПАТ "Енергобанк" звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати, прийняти нове рішення, яким направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 08.11.2017 прийнято до провадження апеляційні скарги.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що місцевий господарський суд затверджуючи звіт ліквідатора не прийняв до уваги рішення комітету кредиторів, яким було визнано передчасним ліквідувати банкрута, оскільки до звіту ліквідатор включив результати аукціону, що стали предметом оскарження до господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2017 розгляд справи №910/2526/14 за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк", Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2017 відкладено на 26.12.2017.

26.12.2017 Київський апеляційний господарський суд ухвалив здійснювати апеляційний розгляд справи № 910/2526/14 за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у главі 1 "Апеляційне провадження" розділу IV ГПК України.

В судовому засіданні 26.12.2017 було оголошено перерву до 28.12.2017.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційних скарг, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження, вважає, що скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року № 2343-XII (далі - Закон про банкрутство), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2014 порушено провадження у справі № 910/2526/14 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Інвікта-Маяк".

За результатами попереднього засідання від 19.12.2014 затверджено реєстр вимог кредиторів Приватного акціонерного товариства "Інвікта-Маяк", визнано конкурсними кредиторами банкрута:

ПАТ "ВіЕйБі Банк" на суму 29423910,68 грн. (7 308,00 грн. - перша черга, 27 085 445,35 грн. - четверта черга, 2 331157,33 грн. - шоста черга);

ПАТ "Енергобанк" на суму 14086,00 грн. (1 218,00 грн. - перша черга, 12868,00 грн. - четверта черга);

визнано ПАТ "Енергобанк" забезпеченим кредитором банкрута на суму 19388719,47 грн.

Постановою Господарського суду міста Києва від 24.06.2015 визнано боржника банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Степаненка М.М.

18.10.2017 ліквідатор банкрута подав на затвердження господарського суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута.

За наслідками розгляду звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав затвердити звіт, ліквідаційний баланс та ліквідувати Публічне акціонерне товариство "Інвікта-Маяк" у зв'язку з банкрутством, оскільки ліквідатором не виявлено достатньо майнових активів, що підлягають включенню до ліквідаційної маси для погашення кредиторських вимог, ліквідатор вжив всіх необхідних заходів щодо розшуку та виявлення майна банкрута.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 41 Закону про банкрутство, ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Частинами 1-4 статті 42 Закону про банкрутство передбачено, що усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси. Майно, визначене родовими ознаками, що належить банкруту на праві володіння або користування, включається до складу ліквідаційної маси. Індивідуально визначене майно, що належить банкруту на підставі речових прав, крім права власності і господарського відання, не може бути включене до складу ліквідаційної маси. Майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

Відповідно до ч. 1 ст.46 Закону про банкрутство, після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються:

відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси;

відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу;

копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна;

реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів;

документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів;

довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню.

Звіт ліквідатора має бути схвалений комітетом кредиторів, власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) боржника (для державних підприємств або підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків).

Про час і місце судового засідання, у якому має розглядатися звіт і ліквідаційний баланс, господарський суд повідомляє ліквідатора та членів комітету кредиторів.

Заслухавши звіт ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів, господарський суд першої інстанції виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Отже, законодавцем передбачено певну сукупність дій, яку необхідно вчинити в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків до звіту ліквідатора, які подаються суду разом із зазначеним звітом та є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, яке проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури.

Відтак, затверджуючи звіт ліквідатора, господарський суд повинен дати оцінку належності проведення ліквідатором всієї ліквідаційної процедури, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству про банкрутство всіх обов'язкових додатків до звіту ліквідатора, оцінити повноту реалізації ліквідатором активів боржника.

Зі звіту ліквідатора вбачається, що в період ліквідаційної процедури ліквідатором боржника були надіслані запити до державних органів та установ з метою виявлення та з'ясування наявності майна та майнових активів, що належать банкруту, для підтвердження відомостей про розрахункові рахунки, в т.ч. рахунки в цінних паперах, відомостей про наявних кредиторів та дебіторів банкрута. Крім того, ліквідатором вживались інші заходи із розшуку майна рухомого та нерухомого майна банкрута.

За результати вжитих заходів, ліквідатор виявив майно банкрута, що складалось з нежитлової будівлі, обладнання для виробництва пакувальних виробів для харчової промисловості та права вимоги дебіторської заборгованості до ТОВ «Елко пак» в сумі 99439,65 грн.

Інше майно, яке підлягає включенню до ліквідаційної маси не виявлено, в тому числі дебіторську заборгованість.

Майно банкрута було реалізовано у складі цілісного майнового комплексу на другому повторному аукціоні за ціною 708791,22 грн.

Отримані від продажу майна банкрута грошові кошти були розподілені між кредиторами на підставі реєстру вимог кредиторів та частково погашені вимоги ПАТ "Енергобанк" в розмірі 522997,07 грн., ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в розмірі 2690,74 грн.

Частинами 2, 3 статті 46 Закону про банкрутство передбачено, якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута. Якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до ліквідаційної маси, він зобов'язаний подати господарському суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність майна у банкрута.

Згідно ліквідаційного балансу у банкрута відсутні активи.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону про банкрутство вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

Господарський суд припиняє провадження у справі про банкрутство, як це передбачено п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону про банкрутство, якщо затверджено звіт ліквідатора в порядку, передбаченому цим Законом.

Звіт ліквідатора та поданий ним ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх заходів ліквідаційної процедури, повне вчинення ним дій по виявленню кредиторів та активів боржника.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для припинення провадження у справі про банкрутство, оскільки майна банкрута для задоволення всіх заявлених вимог кредиторів не вистачило, проте виконані всі необхідні дії на стадії ліквідації, в тому числі реалізовано майна банкрута, на затвердження суду надано звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута.

Щодо доводів скаржників про передчасність затвердження судом звіту ліквідатора з огляду на відсутність рішення комітету кредиторів про його погодження та оскарження результатів аукціону з продажу майна колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 46 Закону про банкрутство Звіт ліквідатора має бути схвалений комітетом кредиторів.

Як вбачається з матеріалів справи, ліквідатором боржника 27.07.2017, 31.07.2017, 10.08.2017 та 10.08.2017 відбувались засідання комітету кредиторів, на розгляд яких був поданий звіт ліквідатора.

На засіданні комітету кредиторів, яке відбулося 10.08.2017, було прийнято рішення не затверджувати звіт та ліквідаційний баланс боржника, а також звіт про нарахування та виплати грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого Степаненка М.М. за період виконання ним повноважень ліквідатора боржника до розгляду скарг в межах справи № 910/2526/14, в тому числі і щодо результатів аукціону з продажу майна банкрута.

Тобто, ліквідатор подав звіт ліквідатора на розгляд комітету кредиторів, який не був розглянутий та відповідно схвалений останнім з підстав оскарження дій ліквідатора та результатів аукціону з продажу майна банкрута.

Колегія суддів зазначає, що господарський суд не зв'язаний рішенням комітету кредиторів щодо схвалення звіту ліквідатора при його розгляді в підсумковому судовому засіданні та може прийняти рішення про його затвердження за відсутності такого погодження.

В той же час, оскарження як дій ліквідатора так і результатів аукціону з продажу майна боржника не є підставою для відкладення вирішення питання про розгляд та затвердження звіту ліквідатора ані комітетом кредиторів, ані господарським судом.

Місцевий господарський суд, затверджуючи звіт ліквідатора, взяв до уваги обставини оскарження кредиторами дій та результатів аукціону, зазначивши про завершення розгляду судом по суті скарг та заяв Банків. При цьому, судові рішення у справі про банкрутство набирають законної сили з моменту їх прийняття, а отже незгода будь-якої особи та подання відповідних апеляційних скарг не зупиняє їх дію та відповідно, не може бути підставою для продовження строку ліквідаційної процедури.

Статтею 269 ГПК України встановлено, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали Господарського суду міста Києва від 19.10.2017 в частині затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційний балансу, ліквідації Приватного акціонерного товариства "Інвікта-Маяк" як юридичної особи у зв'язку з банкрутством та припинення провадження у даній справі.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" залишити без задоволення.

3. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2017 у справі № 910/2526/14 залишити без змін в частині затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційний балансу, ліквідації Приватного акціонерного товариства "Інвікта-Маяк" як юридичної особи у зв'язку з банкрутством та припинення провадження у справі.

4. Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на Публічне акціонерне товариство "Енергобанк" та Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк".

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 28.12.2017.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді А.А. Верховець

В.О. Пантелієнко