ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2017 р. Справа № 925/1277/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Потапенко В.В., з секретарем судового засідання Швидкою О.В., за участю представників сторін :

від позивача ОСОБА_1 - за довіреністю,

від відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Черкаської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком"

до Управління праці та соціального захисту населення Золотоніської районної державної адміністрації

про стягнення 63 082 грн. 94 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача суму боргу по компенсації витрат на надання послуг звязку на пільговій основі в розмірі 63 082 грн. 94 коп. за період з січня по листопад 2015 року.

Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не подав, у судові засідання 13 та 28 листопада 2017 року його представник не з'явився, відповідач не повідомив про причини неявки, хоча був належним чином повідомлений про день та час судового засідання, ухвали суду від 10.10.2017 та від 13.11.2017 про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи направлені на адресу відповідача, зазначену позивачем у позові та згідно ОСОБА_2 з ЄДР. 23.11.2017 від відповідача до суду надійшов лист від 21.11.2017 № 01-10/2838 за підписом начальника управління ОСОБА_2, в якому він просить розглянути справу без участі його представника та врахувати при вирішенні питання про стягнення боргу та судового збору, що у 2015 році фінансування проводилося за рахунок субвенцій з Державного бюджету, який забезпечує виконання державних програм соціального захисту населення.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і вважає можливим розглядати справу за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами на підставі ст.75 ГПК України.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позов з підстав, викладених у ньому, просила повністю задовольнити його.

Заслухавши доводи та пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі матеріали, суд виходить з наступного:

01 січня 2015 року публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі директора Черкаської філії ПАТ "Укртелеком" (Укртелеком) та Управління праці та соціального захисту населення Золотоніської районної державної адміністрації (Управління) уклали договір № 71і200-06-32 про відшкодування витрат за встановлення телефонів і користування телефоном пільговій категорії громадян (далі «Договір»), згідно пункту 1 якого Укртелеком на пільгових умовах надає послуги електрозв'язку (встановлення телефону, абонплата за користування телефоном) громадянам Золотоніського району, які мають пільги згідно чинного законодавства України (Додаток №1 до Договору). Управління, згідно вимог діючого законодавства з питань надання пільг по встановленню телефонів та оплати за користування ним, зокрема, згідно ст.102 Бюджетного кодексу України, Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", фінансує, на протязі терміну його дії, поточні витрати Укртелекому по наданню послуг громадянам.

Згідно пункту 2.1. Договору фінансування витрат по наданню послуг громадянам, які відповідно до чинного законодавства мають пільги по оплаті за встановлення телефону та користування ним, буде проводитись Управлінням за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, згідно затвердженого кошторису, шляхом безпосереднього перерахування коштів на розрахунковий рахунок №4 Черкаської філії ПАТ "Укртелеком", на підставі виставлених рахунків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг.

Відповідно до пункту 3.2.1. Договору Управління зобовязується оплату послуг по пільговому встановленню тарифів проводити на підставі наданих ПАТ "Укртелеком" документів.

На виконання умов Договору позивач надав відповідачу телекомунікаційні послуги на пільгових умовах за період з січня 2015 року по листопад 2015 року на суму 63 082 грн. 94 коп. та надіслав на адресу відповідача відповідні розрахунки (а. с. 18-38).

Відповідач свої зобовязання за Договором перед позивачем не виконав, оплату за телекомунікаційні послуги на пільгових умовах за період з січня 2015 року по листопад 2015 року на суму 63 082 грн. 94 коп. не здійснив. Тому, за відповідачем позивач рахує заборгованість за період з січня 2015 року по листопад 2015 року на суму 63 082 грн. 94 коп. за надані телекомунікаційні послуги на пільгових умовах.

Як встановлено в судовому засіданні, підставою для виникнення правовідносин між позивачем та відповідачем є Договір від 01 січня 2015 року № 71і200-06-32 про відшкодування витрат за встановлення телефонів і користування телефоном пільговій категорії громадян.

Вказаний Договір за своєю правовою природою є договором надання послуг та відповідає вимогам статті 903 ЦК України, якою встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Цей Договір підписаний керівниками обох підприємств, які є юридичними особами за законодавством України.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобовязань, які згідно зі статтями 193, 202 ГК України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 ГК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону України Про телекомунікації та пункту 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11 квітня 2012 року, споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Згідно з частиною 5 статті 102 Бюджетного кодексу України надання пільг з послуг зв»язку здійснюється з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України.

Відповідно до п. 10. Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року № 117, підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою 2-пільга.

Як вбачається з матеріалів справи (а. с. 18-38) позивач надав відповідачу відповідні розрахунки у порядку та спосіб, передбачений вищевкзаним Положенням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2002 року №256, далі Постанова №256, затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету, яким встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Пунктом 2 Постанови №256 визначено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Відповідно до пункту 3 Порядку №256 головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів).

Таким чином, розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг є управління праці та соціального захисту населення Золотоніської районної державної адміністрації, а отже, на підставі вищезазначених норм законодавства та положень Постанови і Порядку №256, відшкодування витрат понесених позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян здійснюється відповідачем за рахунок державних субвенцій.

Відповідно до частини 1 пункту 8 Порядку №256 отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства, для здійснення відповідних видатків. При цьому головні розпорядники коштів у п'ятиденний термін здійснюють розрахунки із постачальниками відповідних послуг (частина 2 пункт 8 Порядку № 256).

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що позивач надав відповідачу телекомунікаційні послуги на пільгових умовах за період з січня 2015 року по листопад 2015 року на суму 63 082 грн. 94 коп. та надіслав на адресу відповідача відповідні розрахунки (а. с. 18-38). Відповідач в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розмір позовних вимог не оспорив та не довів суду належними і допустимими доказами належного виконання ним своїх зобовязань по Договору.

У листі від 21.11.2017 № 01-10/2838 відповідач просить врахувати при вирішенні питання про стягнення боргу та судового збору, що у 2015 році фінансування проводилося за рахунок субвенцій з Державного бюджету, який забезпечує виконання державних програм соціального захисту населення.

Частина 2 статті 218 ГК України та стаття 617 ЦК України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

Згідно з пунктом 5 оглядового листа Вищого господарського суду України №01-06/374/2013 від 18 лютого 2013 року, відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Також, Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі ОСОБА_1 ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18 жовтня 2005 року та у справі Бакалов проти України від 30 листопада 2004 року зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15 травня 2012 року у справі № 3-28гс12.

Згідно частини 6 статті 48 Бюджетного кодексу України бюджетні зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень частин 1-4 статті 48 Бюджетного кодексу України.

Таким чином, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку, компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання по оплаті наданих позивачем телекомунікаційних послуг на пільгових умовах.

Отже, позовна вимога про стягнення з відповідача 63 082 грн. 94 коп. за надані телекомунікаційні послуги на пільгових умовах за період з січня 2015 року по листопад 2015 року є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 600 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Золотоніської районної державної адміністрації (19700, Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Благовіщенська, буд. 2, ідентифікаційний код 03195843) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Черкаської філії ПАТ "Укртелеком" ( 18000, м. Черкаси, вул. Байди Вишневецького, буд. 34, ідентифікаційний код 21560766) - 63082 грн. 94 коп. (шістдесят три тисячі вісімдесят дві гривні 94 копійки) боргу по компенсації витрат на надання послуг звязку на пільговій основі та 1600 грн. (одну тисячу шістсот гривень) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

СУДДЯ В.В. Потапенко

Повне судове рішення складено 02 січня 2018 року.

Суддя В.В. Потапенко