ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2017 р. Справа № 925/1108/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Потапенко В.В., з секретарем судового засідання Швидкою О.В., за участю представників сторін :

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю

від відповідача ОСОБА_2 директор, ОСОБА_3 за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси справу

за позовною заявою Ватутінського комунального виробничого підприємства "Водоканал"

до Комунального підприємства "Водопостачання та водовідведення Звенигородської міської ради»

про стягнення 313 022 грн. 46 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача 313022 грн. 46 коп. заборгованості за надані послуги за травень 2017 року згідно Договору №225 на приймання, перекачку та очистку стічних вод від 01.08.2014 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до договору №225 на приймання, перекачку та очистку стічних вод позивач виконав свої зобовязання в повному обсязі, надавши відповідачу послуги на загальну суму 313022 грн. 46 коп., а відповідач неналежним чином виконав свої зобовязання, не сплативши позивачу заборгованість за надані послуги за травень 2017 року.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, обґрунтовуючи свої доводи викладеними в позові обставинами.

20.09.2017 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву за підписом директора ОСОБА_2, в якому відповідач зазначив перебуває у складному фінансовому становищі і просить розстрочити заявлену суму боргу у розмірі 313022 грн. 46 коп. на 12 місяців згідно графіку заборгованості, запропонованого відповідачем у відзиві на позов.

Представники відповідача у судовому засіданні просили врахувати матеріальні інтереси відповідача, його фінансовий стан, наявність інфляційних процесів у економіці держави, зазначили, що стягнення боргу без розстрочки зумовить неможливість своєчасно виплачувати заробітну плату працівникам підприємства , своєчасно розраховуватись з бюджетом по податках, зборах та інших платежах. Посилаючись на приписи статті 121 ГПК України, просили суд розстрочити заявлену суму боргу у розмірі 313022 грн. 46 коп. на 12 місяців згідно поданого ним графіку.

Представник позивача не погодився на розстрочку виконання судового рішення. 28 вересня 2017 року ним були надані суду письмові заперечення, в яких представник позивача зазначив, що через значну заборгованість відповідача позивач не має можливості сплачувати податки (існує борг по ПДВ, активи підприємства знаходяться в податковій заставі), розрахуватися вчасно за електричну енергію, вчасно виплачувати заробітну плату працівникам підприємства. У запереченнях представником позивача також вказано, що місячний дохід позивача рівний витратам на господарську діяльність і коштів на погашення заборгованості по сплаті податків, за використану електроенергію і на виплату заробітної плати у позивача немає. Додаткові письмові заперечення від 12.10.2017 року за №482 щодо прохання відповідача про розстрочку виконання судового рішення позивач надав суду 13 жовтня 2017 року. У цих запереченнях позивач навів додаткові обґрунтування, зазначивши розмір заборгованості по податках, по заробітній платі, що стало причиною виникнення конфлікту між працівниками та адміністрацією підприємства. Також позивач вважає, що відповідачем не наведено жодних конкретних обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.

У судовому засіданні 13.10.2017 року оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду на підставі статті 85 ГПК України.

Заслухавши доводи та пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного:

Предметом спору є розрахунки за приймання, перекачку та очистку позивачем стічних вод, прийнятих від відповідача за період з 01.05.2017 по 31.05.2017.

Судом встановлено, що 01.08.2014 між позивачем та відповідачем було укладено договір № 225 на приймання, перекачку та очистку стічних вод (далі «Договір»), відповідно до умов якого позивач зобовязався приймати, перекачувати та очищувати стічні води відповідача, кількість і якість яких узгоджено з відповідачем у відповідності з п.1.1. та 1.2. Договору, а відповідач бере на себе зобовязання своєчасно та в повному обсязі розраховуватись за надані йому послуги по прийому, перекачці та очистці стічних вод (пункти 2.1., 2.2. Договору).

Сторони узгодили, що при виконанні Договору сторони керуються:

-"Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України ", затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008;

-"Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальну систему каналізації м. Ватутіне", затвердженими рішенням Ватутінської міської Ради від 24.07.2003 р. за №12/5;

-"Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у систему каналізації м. Ватутіне", затвердженою рішенням Ватутінської міської Ради від 24.07.2003 р. за №12/5.

Згідно пункту 5.1. Договору оплату за приймання, перекачку та очистку стічних вод відповідач проводить за тарифом 8,78 грн. (в т.ч. ПДВ) за 1 м3. У зв»язку із зміною цін на сировину, матеріали, енергоресурси та інше, позивач може вносити обґрунтовані зміни в тариф за приймання, перекачку, очистку стічних вод після його затвердження в установленому порядку. Оплату з надані послуги відповідач проводить в 3-денний термін після одержання платіжного документа (пункт 5.3. Договору).

Рішенням виконавчого комітету Ватутінської міської ради від 20.01.2017 №37 затверджено скоригований тариф на послуги централізованого водовідведення, що надається позивачем відповідачу у розмірі 12 грн. 79 коп. з ПДВ за 1 м3.

На підставі Протоколу-погодження від 01 серпня 2014 року, укладеного між сторонами на період дії договору №225 від 01 серпня 2014 року на приймання, перекачку та очистку стічних вод, КП «Водоканал» Звенигородської міської ради каналізаційною насосною станцією "Радон" приймає стічні води КП "Водопостачання та водовідведення Звенигородської міської ради» та перекачує їх до колодязя погашувача Ватутінського КВП "Водоканал" (а.с.14-15).

Ватутінське КВП Водоканал свої зобов'язання по Договору у травні 2017 року виконало в повному обсязі.

За період з 01.05.2017 по 31.05.2017 сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 313022 грн. 46 коп.

За надані послуги у травні 2017 року позивачем направлено відповідачу рахунок на оплату №821 від 23 травня 2017 року на суму 313022 грн. 46 коп., який відповідачем був отриманий.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач попереджався позивачем про необхідність погашення заборгованості за надані послуги за вищевказаний період та було направлено письмову претензію № 301 від 21.06.2017 (а.с.21).

Розмір та підстави виникнення боргу за надані позивачем на підставі Договору послуги у травні 2017 року відповідач не оспорює.

Зобовязання у відповідності з ст. 526 Цивільного Кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами статті 629 ЦК України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 33, 34 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з нормами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Беручи до уваги викладене, оцінюючи в сукупності зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 313022 грн. 46 коп. боргу по Договору №225 на приймання, перекачку та очистку стічних вод від 01.08.2014 за період з 01.05.2017 по 31.05.2017.

Аналізуючи доводи відповідача про необхідність надання розстрочки виконання судового рішення в порядку ст.121 ГПК України та обґрунтовані заперечення позивача, суд виходить з наступного:

Відповідач стверджує, що не зважаючи на своє надзвичайно складне фінансове становище, розраховується з позивачем по мірі надходження коштів та можливостей для розрахунку, і сума, що заявлена до стягнення, є досить великою і сплата в повному об'ємі, тобто одним платежем - не можливо, оскільки таких грошових коштів на розрахунковому рахунку відповідача - немає. Стягнення всієї суми одразу призведе до зупинки

діяльності відповідача та його неплатоспроможності взагалі.

Позивач стверджує, що через значну заборгованість відповідача він знаходиться в тяжкому фінансовому становищі, не взмозі сплачувати податки, активи підприємства знаходяться в податковій заставі, позивачем не вчасно виплачується заробітна плата працівникам підприємства, що стало передумовою конфлікту між працівниками та адміністрацією підприємства і також позивач не може розраховуватись за використану на виробництво послуг електричну енергію.

Господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Суд бере до уваги, що за приписами п.7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст.121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідач не подав суду належних і допустимих доказів наявності саме виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення, або роблять його виконання неможливим.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що матеріальні інтереси позивача, його фінансовий стан та ступінь вини відповідача не дає підстав для визнання даного випадку винятковим і застосування розстрочки виконання судового рішення.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати судовий збір у розмірі 4695 грн. 34 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Комунального підприємства «Водопостачання та водовідведення Звенигородської міської ради» (вул. Кримського, 37, м. Звенигородка, Черкаської області, , р/р 6490 у філії Черкаське ОУ АТ Ощадбанк, МФО 354507) на користь Ватутінського комунального виробничого підприємства «Водоканал» (вул. Європейська,1, м. Ватутіне, Черкаської області, , р/р 7423 в АТ Райффайзен банк «Аваль» у м. Київ, МФО 380805) 313 022 грн. 46 коп. основного боргу та 4695 грн. 34 коп. судового збору.

3.У задоволенні клопотання Комунального підприємства «Водопостачання та водовідведення Звенигородської міської ради» про розстрочку виконання рішення суду у даній справі відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

СУДДЯ В.В. Потапенко

Повне судове рішення складено 20 грудня 2017 року.

Суддя В.В. Потапенко