РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2017Справа №910/19512/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "ОТІС";

до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового

фонду Святошинського району м.Києва";

про стягнення 11 261,95 грн.

Суддя О. В. Мандриченко

Представники:

Від позивача: не з'явилися;

Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 11 026,32 грн. основного боргу, 235,63 грн. 3% річних, а також 1 600,00 грн. витрат по сплаті судового збору з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2017 року порушено провадження у справі № 910/19512/17, розгляд справи призначено на 05.12.2017 року.

Через відділ діловодства суду 29.11.2017 р. від позивача надійшла заява про припинення провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 11 026,32 грн., у зв'язку добровільною сплатою заборгованості відповідачем.

Позивач та відповідач були належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення господарського суду, яке міститься в матеріалах справи, однак своїх повноважних представників у судове засідання 05.12.2017 р. сторони не направили.

Відповідач не надав письмовий відзив на позовну заяву, а також не заперечив позовні вимоги по суті.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № D2 4Т 517 на виконання ремонту ліфта (надалі за текстом - договір), відповідно до умов якого, позивач зобов'язався здійснити роботи щодо ремонту ліфта за адресою: м. Київ, Жмеринська, 24, а відповідач зобов'язався оплатити вартість виконаних робіт.

На виконання вказаного договору Приватне акціонерне товариства "ОТІС" виконало роботи для відповідача на загальну суму 11 261,95 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи актом приймання виконаних робіт та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт, що підписані та скріплені печатками сторін без зауважень.

Разом з тим, відповідач зі свого боку зобов'язання виконав неналежним чином, оплату позивачу за виконанні роботи не здійснив.

Таким чином, на час розгляду справи у відповідача наявна заборгованість за виконані роботи за договором у сумі 11 261,95 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Через відділ діловодства суду 29.11.2017 р. від позивача надійшла заява про припинення провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 11 026,32 грн., у зв'язку добровільною сплатою боргу відповідачем, що підтверджується копією банківської виписки.

Стаття 80 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік підстав з яких господарський суд припиняє провадження у справі.

Відповідно до п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Надані позивачем докази свідчать про відсутність предмету спору в частині позовних вимог про стягнення основного боргу в розмірі 11 026,32 грн., що у відповідності до п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, тягне за собою припинення провадження у справі в цій частині.

Окрім суми основного боргу позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача 235,83 грн. 3% річних.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений договором строк свого обов'язку по оплаті виконаних робіт не здійснив, допустивши прострочення виконання зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд погоджується з обґрунтованим, арифметично вірним розрахунком 3 % річних, що міститься в додатку до позовної заяви, тому позовні вимоги про стягнення 3 % річних в розмірі 235, 63 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині стягнення з відповідача основної заборгованості в розмірі 11 026,32 грн. припинити.

2. Інші позовні вимоги задовольнити повністю.

3. Стягнути з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" (03134, м. Київ, вул. Симиренка, 17; ідентифікаційний код 39607507) на користь Приватного акціонерного товариства "ОТІС" (03062, м. Київ, вул. Екскаваторна, буд. 37; ідентифікаційний код 14357579) 3 % річних у розмірі 235 (двісті тридцять п'ять) грн. 63 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 19.12.2017 р.