номер провадження справи 20/26/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.12.2017 Справа № 908/589/15-г

м.Запоріжжя

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення по справі № 908/589/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, 9 корпус 6, офіс 6-201)

до першого відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком (87525, м. Маріуполь Донецької області, вул. Бахчиванджи, буд. 2)

до другого відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Торг-строй Компанія, (83030, м.Донецьк, вул. Майська, буд. 86)

про зобовязання повернути вантажний автомобіль

Заінтересована особа Приморський відділ державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (87517, м. Маріуполь Донецької області, пр. Дніпропетровський, буд. 15)

Колегія суддів господарського суду Запорізької області у складі: головуючий суддя Зінченко Н.Г., судді Ярешко О.В., Проскуряков К.В.

Секретар судового засідання Петриченко А.Є.

За участю представників:

від позивача (заявника) не зявився;

від першого відповідача не зявився;

від першого відповідача не зявився;

від заінтересованої особи не зявився.

ВСТАНОВИЛА:

19.12.2017 на адресу господарського суду Запорізької області від Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 надійшла заява (за вих. №589-12/17 від 12.12.2017) про зміну способу виконання рішення по справі № 908/589/15-г.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2017, враховуючи звільнення з посади судді-доповідача у справі ОСОБА_2, заяву про заміну способу виконання рішення господарського суду Запорізької області по справі № 908/589/15-г передано для розгляду і вирішення по суті, головуючому судді Зінченко Н.Г., судді Сушко Л.М., Соловйов В.М.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів 22.12.2017, враховуючи звільнення з посади судді-члена колегії ОСОБА_3, справу №908/1079/16, заяву про заміну способу виконання рішення господарського суду Запорізької області по справі № 908/589/15-г передано для розгляду і вирішення по суті, головуючому суддя Зінченко Н.Г., судді Сушко Л.М., Проскуряков К.В.

Ухвалою суду від 22.12.2017 заява прийнята до розгляду, розгляд заяви призначено на 27.12.2017.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів 26.12.2017, враховуючи перебування станом на 27.12.2017 судді господарського суду Запорізької області Сушко Л.М. у щорічній відпустці, заяву про заміну способу виконання рішення господарського суду Запорізької області по справі № 908/589/15-г передано для розгляду і вирішення по суті, головуючому суддя Зінченко Н.Г., судді , ОСОБА_4, ОСОБА_5

Ухвалою суду від 26.12.2017 заява прийнята до розгляду, розгляд заяви призначено на 27.12.2017.

Розгляд заяви здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Відповідно до положень пункту 2 статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів, судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Відповідно до Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів який набрав чинності 15.12.2017, внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України та викладено його в новій редакції.

Тому, суд проводить розгляд заяви про зміну способу виконання рішення по справі № 908/589/15-г, за правилами ГПК України, прийнятого 03.10.2017.

Позивач, відповідачі та заінтересована особа в судове засідання не з'явилися. Про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України, шляхом надсилання ухвали господарського суду Запорізької області від 22.12.2017 про прийняття зави до розгляду.

Крім того, про час та місце судового засідання Товариство з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 також було повідомлення шляхом надсилання телефонограми, яка була прийнята адміністратором ТОВ Райффайзен ОСОБА_1 ОСОБА_6 - 22.12.2017 (оригінал зазначеної телефонограми долучено до матеріалів справи).

Також, суд повідомив першого відповідача - ТОВ Шляхове будівництво Альтком про час та місце судового засідання шляхом направлення першому відповідачу на електрону пошту ухвали суду від 22.12.2017, про що свідчить витяг з журналу реєстрації вихідної кореспонденції електронною поштою за вих. № 06-05/894 (оригінал зазначеного витягу долучено до матеріалів справи).

Другого відповідача - ТОВ Торг-строй Компанія про час та місце судового засідання також було повідомлення шляхом надсилання телефонограми 26.12.2017, проте зазначена телефонограма не була передана, оскільки телефон, який зазначений в якості засобу зв'язку з другим відповідачем не відповідав, був відключений (оригінал зазначеної телефонограми долучено до матеріалів справи).

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Отже, враховуючи, що судом вжиті достатні заходи для повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду заяви, зважаючи на те, що ГПК України передбачає 10-ти денний строк для розгляду заяв, колегія суддів вважає за можливе провести розгляд заяви за відсутності представників сторін, за наявними у справі матеріалами.

Заява про зміну способу виконання рішення суду у справі №908/589/15-г, обґрунтована наступними обставинами. 29.02.2016 на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 04.11.15, видано наказ №908/589/15-г, яким зобов'язано ТОВ Шляхове будівництво Альтком повернути ТОВ «Райффайзен ОСОБА_1» наступне майно: автомобіль МАN 26413, № кузова/шасі WMAN23ZZZ4G167097. 04.05.2016 державним виконавцем Приморського відділу ДВС Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_7 відкрито виконавче провадженим №51002954. Однак, 07.07.2017 заступником начальника відділу Приморського відділу ДВС м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_8 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Зазначена постанова державного виконавця обгрунтована тим, що державним виконавцем вжито всі заходи передбачені ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження», але рішення не може бути виконано без участі боржника. Так, в рамках виконавчого провадження у зв'язку із невиконанням ТОВ Шляхове будівництво Альтком рішення суду в добровільному порядку, постановами державного виконавця на боржника накладено штрафи, однак всупереч цьому рішення суду є не виконаним оскільки боржник ухиляється від його виконання та продовжує незаконно користуватися власністю ТОВ «Райффайзен ОСОБА_1», лізингові платежі за користування майном також не сплачуються. Враховуючи той факт, що державний виконавець не може змусити ТОВ Шляхове будівництво Альтком повернути предмет лізингу його законному власнику, а факт неможливості виконання рішення суду підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 07.07.2017, просить заву задовольнити та змінити спосіб виконання рішення у справі №908/589/15-г, а саме із зобов'язання повернути передмет лізінгу на витребувати із незаконного володіння у ТОВ «Шляхове будівництво Альтком» предмет лізінгу у справі №908/589/15-г та передати його ТОВ Райффайзен ОСОБА_1.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення по справі № 908/589/15-г, колегія суддів встановила.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 04.11.15 у справі №908/589/15-г позовні вимоги ТОВ Райффайзен ОСОБА_1 до ТОВ Шляхове будівництво Альтком задоволено. Зобовязано Товариство з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком повернути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 майно - вантажний автомобіль MАN 26413, № кузова/шасі WMAN23ZZZ4G167097 та стягнуто з ТОВ Шляхове будівництво Альтком 4230,98 грн. судового збору.

29.02.2016 на виконання рішення видано відповідні накази.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 04.05.2016 №51002954 відкрито заступником начальника відділу Приморського ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_7 виконавче провадження щодо зобовязання ТОВ Шляхове будівництво Альтком повернути майно: автомобіль МАN 26413, № кузова/шасі WMAN23ZZZ4G167097.

В матеріалах справи, міститься постанова №51002954 про закінчення виконавчого провадження від 07.07.2017, винесена заступником начальника відділу Приморським ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_8, в якій встановлено, що державним виконавцем вжито всі заходи передбачені ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження», але рішення не може бути виконано без участі боржника.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України Про виконавче провадження під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 10 Закону України Про виконавче провадження визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у т.ч. коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Резолютивна частина рішення господарського суду Запорізької області від 04.11.2015, яка дублюється у наказі господарського суду Запорізької області від 29.02.2016 по справі № 908/589/15-г, передбачає такий спосіб виконання рішення, як зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком (87525, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, буд. 2, ) повернути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 (04073, м. Київ, просп. Московський, буд. 9, корп. 5, офіс 101, ) майно - вантажний автомобіль MАN 26413, № кузова/шасі WMAN23ZZZ4G167097.

Визначений у рішенні суду та в наказі спосіб захисту порушеного права передбачений нормами цивільного законодавства України.

З огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що на стадії виконання рішення суду про зобовязання повернути майно, останнє, реалізуються в порядку визначеному розділом VIII Виконання рішень немайнового характеру Закону України Про виконавче провадження та пунктами 1, 2 розділу 9 Виконання рішень немайнового характеру Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5.

Так, пунктами 1, 2 розділу 9 Виконання рішень немайнового характеру Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 передбачено, що виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону.

У разі невиконання боржником рішення у встановлений виконавцем строк на боржника накладається штраф відповідно до статті 75 Закону та застосовуються інші заходи, передбачені Законом.

Статтею 63 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом 3 робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, виконавець зобовязаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Визначений в рішенні господарського суду від 09.12.2015р. спосіб виконання рішення передбачає добровільне його виконання за участі боржника.

Разом з тим, як вже зазначалось вище статтею 10 Закону України Про виконавче провадження визначено, один з таких заходів примусового виконання рішень як: вилучення в боржника і передача стягувачу предметів.

Статтею 60 Закону України Про виконавче провадження передбачено такий захід примусового виконання рішення, як передача стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі.

Так, згідно із ч. 1 ст. 60 зазначеного Закону, під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, а в разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, повертає виконавчий документ стягувачу.

Відповідно до пп. 23, 24 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої постановою Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, виконавець в присутності понятих вилучає у боржника предмети, зазначені у виконавчому документі і передає їх стягувачу або його представнику, про що складає акт передачі. Акт складається у трьох примірниках. Один примірник акта залишається у виконавчому провадженні, інші - вручаються стягувачу та боржникові або їх представникам під підпис.

В акті зазначаються реквізити виконавчого документа та номер виконавчого провадження, прізвища, імена та по батькові виконавця, сторін виконавчого провадження та інших осіб, які беруть участь у передачі майна, короткий опис майна. Акт підписуються виконавцем та сторонами виконавчого провадження, а також іншими особами, які беруть участь у передачі майна. У разі відмови сторін виконавчого провадження від підпису про це зазначається в акті.

У разі відсутності боржника та якщо рішення може бути виконано без його участі, виконання рішення проводиться за участю стягувача або його представника та двох понятих.

Судом враховано, що спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення захисту права встановленого ст. 16 Цивільного кодексу України.

Так, п. 4 ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено такий спосіб захисту, як відновлення становища, яке існувало до порушення. Зокрема, до вказаного способу захисту належить витребування майна (повернення майна, як рухомого так і нерухомого) з чужого незаконного володіння, яким керувався суд задовольняючи позов про витребування майна від боржника на користь стягувача.

Згідно з ст. 33 Закону України Про виконавче провадження за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або заміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч.1-3 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, правовою підставою для зміни способу виконання судового рішення є встановлений судом факт неможливості його виконання у спосіб, визначений у резолютивній частині відповідного рішення.

В свою чергу, поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення захисту права, що встановлено ст. 16 Цивільного кодексу України.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Рішенням господарського суду від 04.11.2015 у цій справі визначено спосіб добровільного виконання рішення, який не дозволяє державному виконавцю належним чином виконати рішення за відсутності боржника, що не призводить до відновлення порушених прав стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1.

Разом з тим, рішення господарського суду може бути виконано в інший порядок з урахуванням положень статей 10, 60 Закону України Про виконавче провадження, пп. 23, 24 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, тобто без участі боржника.

Також, суд звертає увагу, виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 р. N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 р. N 11-рп/2012).

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hor№sby v. Greece), від 19.03.1997 р., п. 40, Reports of Judgme№ts a№d Decisio№s 1997-II). Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 07.06.2005 р. у справі "Фуклев проти України", заява № 71186/01, п. 84). На державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці (рішення від 17.05.2005 р. у справі "Чіжов проти України" п. 40, заява N 6962/02). Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення у справі "Comi№gersoll S. A." проти Португалії", заява № 35382/97, п. 23, ECHR 2000-IV).

За змістом статті 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 задовольнити, змінити спосіб виконання рішення господарського суду Запорізької області від 04.11.2015 у справі №908/589/15-г з зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком (87525, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, буд. 2, ) повернути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 (04073, м. Київ, просп. Московський, буд. 9, корп. 5, офіс 101, ) майно - вантажний автомобіль MАN 26413, № кузова/шасі WMAN23ZZZ4G167097, на інший спосіб виконання рішення суду, а саме: витребувати із незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком, (87525, м. Маріуполь Донецької області, вул. Бахчиванджи, б. 2, ) предмет лізингу, а саме: майно - вантажний автомобіль MАN 26413, № кузова/шасі WMAN23ZZZ4G167097 та передати його Товариству з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, 9 корпус 6, офіс 6-201, ).

Керуючись ст.ст. 233, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення по справі № 908/589/15-г задовольнити.

2. Змінити спосіб виконання рішення господарського суду Запорізької області від 09.12.2015р. у справі № 908/589/15-г в частині зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком (87525, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, буд. 2, ) повернути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 (04073, м. Київ, просп. Московський, буд. 9, корп. 5, офіс 101, ) майно - вантажний автомобіль MАN 26413, № кузова/шасі WMAN23ZZZ4G167097, на:

Витребувати із незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком, (87525, м. Маріуполь Донецької області, вул. Бахчиванджи, б. 2, ) предмет лізингу, а саме: майно - вантажний автомобіль MАN 26413, № кузова/шасі WMAN23ZZZ4G167097 та передати його Товариству з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, 9 корпус 6, офіс 6-201, ).

Ухвалу постановлено в судовому засіданні 27.12.2017.

Дана ухвала є виконавчим документом та набирає чинності з моменту її винесення 27.12.2017.

Ухвала може бути предявлена до виконання протягом 3 років з дня її винесення до 28.12.2020.

Головуючий Н.Г.Зінченко

Судді К.В. Проскуряков

ОСОБА_5

Відповідно до ч.1 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI Перехідні положення ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст ухвали складено 27.12.2017.