ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" грудня 2017 р. Справа № 903/644/16

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участі секретаря судового засідання Хомич О. В.,

за участю представників-учасників справи:

від заявника (боржника) ОСОБА_1 (дов. від 27.12.2017р.), ОСОБА_2 (дов. від 27.12.2017р.)

від стягувача ОСОБА_3 (дов. № 1.1-8/4913 від 21.08.2017р.).

від виконавчого комітету Луцької міської ради- Романова І. Л. (дов. № 1.1-8/4913 від 21.08.2017р.).

від відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області: ОСОБА_4 (дов. № 13-1-8/7 від 03.01.2017р.),

В судовому засіданні взяв участь прокурор відділу Прокуратури Волинської області, ОСОБА_5 (дов. № посвідчення № 021019 від 15.10.2013р.).

розглянувши скаргу Луцького міського центру зайнятості

на дії відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області

у справі № 903/644/16

за позовом Першого заступника керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради

до відповідачів:

1) Луцького міського голови, м.Луцьк,

2) виконавчого комітету Луцької міської ради, м.Луцьк

3) Луцького міського центру зайнятості, м.Луцьк

про скасування розпорядження та частково рішення виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів,

в с т а н о в и в:

18.12.2017р. Луцький міський центр зайнятості звернувся до господарського суду із скаргою від 18.12.2017р. в якій просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 55170495 від 29.11.2017р., винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області; на період розгляду скарги зупинити вчинення виконавчих дій (виконання судового рішення).

На обґрунтування скарги Луцький міський центр зайнятості посилається на те, що у вересні 2016 року Луцька місцева прокуратура звернулась до господарського суду Волинської області з позовом в інтересах держави в особі Луцької міської ради до Луцького міського голови, виконавчого комітету Луцької міської ради, Луцького міського центру зайнятості про визнання недійсним та скасування розпорядження міського голови №376-рв від 11.08.1997р. "Про передачу приміщення дошкільного закладу №23, що по вул. Ярощука, 2 міському центру зайнятості; визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів №8/3 від 23.09.1997р. в частині затвердження розпорядження міського голови №376-рв від 11.08.1997р. "Про передачу приміщення дошкільного закладу №23, що по вул. Ярощука, 2 міському центру зайнятості"; зобов'язання Луцького міського центру зайнятості передати приміщення дошкільного закладу №23, що по вул. Ярощука, 2 в м. Луцьку Луцькій міській раді на підставі акту прийому-передачі.

В процесі судового розгляду справи № 903/644/16 між Луцькою міською радою та Луцьким міським центром зайнятості було укладено мирову угоду. Ухвалою господарського суду Волинської області від 07.11.2016р. цю мирову угоду затверджено, провадження по справі припинено.

Відповідно до умови пункту 2.1. мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Волинської області 07.11.2016 року, позивач зобов'язувався забезпечити (за умови наявності вільних приміщень в комунальній власності) та/або сприяти в забезпеченні протягом одного року аналогічним приміщенням відповідача - 3 для розміщення Луцького міського центру зайнятості.

Згідно з умовою пункту 2.2. мирової угоди Луцький міський центр зайнятості зобов'язався передати приміщення по вул. Ярощука, 2 в м. Луцьку позивачу на підставі акту прийому- передачі, протягом одного року з дня набрання чинності цією мировою угодою. Даним пунктом визначено строк виконання зобовязань Луцького міського центру зайнятості - 1 рік.

Луцька міська рада не виконала зобовязань, передбачених мировою угодою, а саме не забезпечила та не сприяла в забезпеченні Луцького міського центру зайнятості приміщенням для розміщення Луцького міського центру зайнятості. Зважаючи, що саме з вини міської ради не виконано п. 1 мирової угоди, Луцький міський центр зайнятості не передав впродовж року (з 07.11.2016 по 07.11.2017) приміщення.

Відповідно до умов п. 2.6. мирової угоди, вона набрала чинності з 07 листопада 2016 року.

Отже, строк виконання зобовязань Луцького міського центру зайнятості в частині передачі приміщення сплив 07.11.2017 року.

04.12.2017 на адресу Луцького міського центру зайнятості надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 29 листопада 2017 року.

Постановою про відкриття виконавчого провадження Луцький міський центр зайнятості зобовязано передати Луцькій міській раді приміщення по вул. Ярощука, 2 в м. Луцьку; вказано, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів; стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 12 800 грн.

Скаржник вважає постанову про відкриття виконавчого провадження незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки ухвала господарського суду Волинської області не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою господарського суду від 19.12.2017р. скаргу прийнято до розгляду і призначено її на 28.12.2017р., зобовязано відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області подати суду письмові пояснення на скаргу, докази на їх підтвердження; матеріали виконавчого провадження (для огляду в судовому засіданні); стягувача письмові пояснення на скаргу, докази на їх підтвердження.

В судовому засіданні скаржник просив скаргу задовольнити.

Представник стягувача, відділу ДВС та прокурор скаргу заперечили.

Стягувач 26.12.2017р. через канцелярію суду подав пояснення № 1.1-8/7901 від 26.12.2017р. в яких зазначає, що скарга безпідставна, необґрунтована та не підлягає задоволенню. Посилається на те, що ухвала про затвердження мирової угоди повністю відповідає вимогам до виконавчого документу.

Вимога про зупинення виконавчих дій є безпідставною, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» передбачений вичерпний перелік підстав для зупинення вчинення виконавчих дій.

Дослідивши документи, подані сторонами на обґрунтування своїх доводів і заперечень, суд дійшов висновку про те, що скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 07.11.2016р. по справі № 903/644/16 затверджено мирову угоду, укладену сторонами 07.11.2016 року у справі № 903/644/16; провадження у справі припинено.

Зазначено, що ухвала є виконавчим документом, який набирає законної сили з 07.11.2016р. і дійсний для предявлення до 07.11.2019р.; стягувачем за виконавчим документом є Луцька міська рада (м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19, ); боржником за виконавчим документом є Луцький міський центр зайнятості (м.Луцьк, вул. Ярощука, 2, ).

Згідно з п. 2.1. мирової угоди позивач зобов'язується забезпечити (за умови наявності вільних приміщень в комунальній власності) та/або сприяти в забезпеченні протягом одного року аналогічним приміщенням відповідача - 3 для розміщення Луцького міського центру зайнятості. Під аналогічним приміщенням сторони розуміють - приміщення аналогічне по технічним характеристикам, в тому числі площі, транспортній доступності і т.п.

Згідно з 2.2. відповідач 3 (скаржник) зобов'язується передати приміщення по вул. Ярощука, 2 в м. Луцьку позивачу на підставі акту прийому-передачі, протягом одного року з дня набрання чинності мировою угодою.

Доводи скаржника про те, що з вини міської ради не виконано п. 1 мирової угоди є безпідставними, оскільки скаржником не доведено, що міською радою створювались перешкоди у виконанні скаржником мирової угоди.

Відповідно до п. 2.2. ухвали господарського суду Волинської області відповідач 3 (скаржник) зобов'язувався передати приміщення по вул. Ярощука, 2 в м. Луцьку позивачу на підставі акту прийому-передачі, протягом одного року з дня набрання чинності мировою угодою. Ухвала набрала законної сили 07.11.2016р.

Як вбачається із змісту ухвали від 07.11.2016р., представники сторін підтвердили добровільне позасудове вирішення даного спору. Судом встановлено, що мирова угода щодо форми і змісту не суперечить чинному законодавству та стосується лише прав та обовязків сторін щодо даного предмету позову, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, не заперечена прокурором та підлягає до затвердження.

Мирова угода, затверджена ухвалою господарського суду, укладалась уповноваженими представниками сторін, які діяли в інтересах своїх довірителів, умови мирової угоди викладені чітко і не містять ніяких неясностей з приводу її змісту.

Із змісту мирової угоди випливає, що скаржник зобов'язувався передати приміщення позивачу на підставі акту прийому-передачі протягом одного року з дня набрання чинності мировою угодою, а не після забезпечення (за умови наявності вільних приміщень в комунальній власності) та/або сприяння в забезпеченні протягом одного року аналогічним приміщенням відповідача - 3 для розміщення Луцького міського центру зайнятості.

До матеріалів скарги не додано жодних доказів, які свідчили б про те, що скаржник за рік часу намагався виконати мирову угоду від 07.11.2016р.

Щодо твердження скаржника про те, що ухвала господарського суду Волинської області не може вважатись виконавчим документом, то згідно із ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред'явлення рішення до виконання.

В ухвалі господарського суду від 07.11.2016р. зазначена назва, і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування стягувача та боржника, їх місцезнаходження, код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника. Щодо пункту «резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень», то в даному випадку судовий розгляд справи закінчився затвердженням судом мирової угоди і винесенням ухвали про припинення провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, що діяв на момент винесення ухвали. Дата набрання рішенням законної сили (в даному випадку ухвали) - 07.11.2016 р. і дійсна вона для предявлення до 07.11.2019 р.

Отже, ухвала господарського суду Волинської області повністю відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» і є виконавчим документом.

Крім цього, згідно з п. 4. ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Заява стягувача до господарського суду Волинської області про приведення виконавчого документу у відповідність із зазначеними вимогами ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» не надходила.

Щодо вимоги скаржника про зупинення вчинення виконавчих дій на період розгляду скарги, то статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вичерпний перелік підстав для зупинення вчинення виконавчих дій органом державної виконавчої служби, а не судом.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Згідно із ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Стаття 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом.

Згідно із ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 цієї статті виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього заяви або повідомлення, передбачених частиною першою цієї статті, отримує в Єдиному державному реєстрі виконавчих документів електронну копію виконавчого документа та виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до змісту скарги та доданих до неї доказів скаржник належним чином не обґрунтував обставини, наведені в скарзі, і не подав доказів порушення ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст. 4, 5, ч.ч. 1, 2 ст. 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 234, 235, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

скаргу Луцького міського центру зайнятості про скасування постанови відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про відкриття виконавчого провадження № 55170495 від 29.11.2017р. залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до ст.ст.256, 257 ГПК України може бути оскаржена до Рівненського апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя І. О. Якушева