РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017 р. Справа №910/13970/16
За позовом Приватного підприємства " Полтавський ливарно-механічний завод "

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю " Ремсервіс-Оптімум "

2. Товариства з обмеженою відповідальністю " МЕТІНВЕСТ-СМЦ "

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Фізична особа - підприємець Левченко Вадим Іванович

про стягнення 4442854,57 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Представники сторін:

Від позивача Феленко С.О. - предст.

Від відповідача - 1 не з'явився

Від відповідача - 2 не з'явився

Від третьої особи не з'явився

Рішення прийняте 07.12.2017 р., оскільки у судовому засіданні 23.11.2017 р. розгляд справи відкладався відповідно до п. 1 ст. 77 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Приватне підприємство " Полтавський ливарно-механічний завод " звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача - 1 товариства з обмеженою відповідальністю " Ремсервіс-Оптімум " 4437854,57 грн. заборгованості за договором постачання товару від 31.08.2015 р. № 2015/26/1, а також про стягнення солідарно з відповідача - 1 товариства з обмеженою відповідальністю " Ремсервіс-Оптімум " та відповідача - 2 товариства з обмеженою відповідальністю " МЕТІНВЕСТ-СМЦ " 5000, 00 грн. заборгованості за договором поруки № 2 від 20.07.2016 р.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що на підставі договору постачання товару від 31.08.2015 р. № 2015/26/1 поставив відповідачу - 1 товар, який останнім в повному обсязі не був сплачений, внаслідок чого у відповідача-1 виникла заборгованість.

Враховуючи зазначене, а також наявність укладеного між сторонами договору поруки, за умовами якого відповідач-2 поручився перед позивачем за виконання відповідачем-1 зобов'язань з оплати товару, позивач вирішив звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

19.08.2016 року через канцелярію суду представником позивача була подана заява про збільшення розміру позовних вимог, в частині стягнення заборгованості з відповідача - 1 ( товариства з обмеженою відповідальністю " Ремсервіс-Оптімум " ).

В зазначеній заяві представник позивача просив стягнути з останнього 4469352,09 грн., з яких: 4437584,57 грн. основний борг та 31767,52 грн. 3% річних.

В судовому засіданні 22.08.2016 р. ( суддя Літвінова М.Є. ) було відмовлено у прийнятті до розгляду заяви про збільшення розміру позовних вимог, оскільки викладена в ній вимога про стягнення 3% річних є іншою вимогою, а не збільшенням розміру позовних вимог, і не була заявлена при подачі позову до суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.01.2017 р. на підставі статті 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - фізичну особу - підприємця Левченка Вадима Івановича

Рішенням господарського суду м. Києва від 15.03.2017 р. позов приватного підприємства " Полтавський ливарно-механічний завод " задоволений частково та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю " Ремсервіс-Оптімум " 4437584,57 грн. заборгованості, а також стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю " Ремсервіс-Оптімум " та товариства з обмеженою відповідальністю " МЕТІНВЕСТ-СМЦ " 5000,00 грн. заборгованості за договором поруки № 2 від 20.07.2016 р.

Постановою Київського апеляційного господарського суду м. Києва від 20.06.2017 р. зазначене рішення залишене без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.10.2017 р. постанова Київського апеляційного господарського суду м. Києва від 20.06.2017 р. та рішення господарського суду м. Києва від 15.03.2017 р. скасовані і справа передана на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва від 27.10.2017 р. № 05-23/2931 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/13970/16, за результатами якого зазначену справу передано на новий розгляд судді Пінчуку В.І.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.10.2017 р. справа № 910/13970/16 прийнята суддею Пінчуком В.І. до свого провадження та призначений розгляд зазначеної справи на 23.11.2017 р.

Представник відповідача - 1 та представник відповідача - 2 у судове засідання двічі не з'явились і відзиви на позовну заяву суду не надали.

У відзиві від 07.09.2016 р., який знаходиться у матеріалах справи представник відповідача - 1 проти позовних вимог позивача заперечує посилаючись на те, що позивачем поставлений товар лише на суму 3364377,48 грн., а твердження позивача щодо постачання товару за договором поставки № 2015/26/1 від 31.08.2015 р. після 15.03.2016 р. не відповідає дійсності, оскільки відсутні підписані між позивачем та відповідачем-1 специфікації щодо постачання товару за вказаним договором, які є предметом спору у справі № 910/13970/16.

Також, відповідач-1 зазначає про те, що 17.06.2016 р. на адресу позивача були направлені листи №№ 49/1, 50/1, 50/2, 50/3, 50/4 про зміну призначення платежу на загальну суму 3500000,00 грн.

Зазначені листи були отримані позивачем, який 15.07.2016 р. надіслав на них відповіді за вих. №№ 394, 395, 396, 397, 398, в яких просив надати правове обґрунтування підстав та відповідні пояснення щодо необхідності зміни призначення платежу.

22.07.2016 року відповідач-1 надіслав позивачу листи за вих. №№ 70, 71, 72, 73, 74 щодо правового обґрунтування підстав та відповідні пояснення щодо необхідності зміни призначення платежу, які 03.08.2016 р. отримані позивачем, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. Заперечень щодо зміни призначення платежу від позивача не надходило.

Таким чином, відповідач-1 вважає, що позивач надав згоду на зміну призначення платежу на оплату, згідно договору постачання на суму 3500000,00 грн., у зв'язку з чим залишок надмірно сплачених коштів складає 135622,52 грн., які позивачем повернуті не були.

Представник третьої особи також у судове засідання двічі не з'явився, але у письмових поясненнях з приводу позовних вимог позивача зазначає, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що відповідають дійсності.

У письмових поясненнях від 16.02.2017 р., які знаходятся у матеріалах справи представник третьої особи зазначає про те, що товар за спірними видатковими накладними був переданий відповідачу - 1 в повному обсязі.

Згідно ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд -

В С Т А Н О В И В:

31.08.2015 р. між позивачем (постачальником) та відповідачем-1 (покупцем) був укладений договір постачання товару № 2015/26/1.

Відповідно до умов вказаного договору постачальник зобов'язався поставити, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити вказаний товар у порядку і на умовах, передбачених даним договором.

Найменування, асортимент, кількість, комплектність товару обумовлюються сторонами у специфікації (додаток № 1 до договору), що є невід'ємною частиною даного договору (п. 1.2. договору).

Згідно п. 1.3. договору № 2015/26/1 від 31.08.2015 р. право власності на товар, а також ризик випадкової загибелі або ушкодження товару переходить від постачальника до покупця у момент, коли товар поставлений відповідно до умов договору.

Базові умови поставки товару визначаються відповідно до умов Інкотермс ( у редакції 2010 р.), встановлені у специфікації. ( п. 3.1 договору ).

Пунктом 4.1. вказаного договору передбачено, що ціна за одиницю товару встановлюється сторонами у специфікації.

Загальна сума договору визначається загальною вартістю товару, що підлягає поставці у відповідності зі специфікаціями до даного договору. ( п. 4.2 договору )

Розрахунки за поставку товару здійснюються в національній валюті України (п. 4.3. договору).

Згідно п. 4.4. договору № 2015/26/1 від 31.08.2015 р. оплата здійснюється у порядку і у строки, передбачені специфікацією.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.08.2016 р. (п. 9.1. договору).

До вказаного договору між сторонами були складені специфікації № 1 від 04.09.2015 р., № 2 від 07.09.2015 р., № 3 від 10.09.2015 р., № 4 від 15.09.2015 р., № 5 від 16.09.2015 р., № 6 від 17.09.2015 р., № 7 від 18.09.2015 р., № 8 від 18.09.2015 р., № 9 від 24.09.2015 р., № 10 від 25.09.2015 р., № 11 від 25.09.2015 р., № 12 від 25.09.2015 р., № 13 від 28.09.2015 р., № 14 від 28.09.2015 р., № 15 від 30.09.2015 р., № 16 від 01.10.2015 р., № 17 від 05.10.2015 р., № 18 від 06.10.2015 р., № 19 від 08.10.2015 р., № 20 від 08.10.2015 р., № 21 від 08.10.2015 р., № 22 від 16.10.2015 р., № 23 від 28.10.2015 р., № 24 від 28.10.2015 р., № 25 від 05.11.2015 р., № 26 від 05.11.2015 р., № 27 від 11.11.2015 р., № 28 від 11.11.2015 р., № 29 від 16.11.2015 р., № 30 від 19.11.2015 р., № 31 від 19.11.2015 р., № 32 від 26.11.2015 р., № 33 від 03.12.2015 р., № 35 від 03.12.2015 р., № 36 від 04.12.2015 р., № 37 від 08.12.2015 р., № 38 від 10.12.2015 р., № 39 від 10.12.2015 р., № 40 від 18.12.2015 р., № 41 від 29.12.2015 р., № 42 від 29.12.2015 р., № 43 від 30.12.2015 р., № 44 від 04.01.2016 р., № 45 від 15.01.2015 р., № 46 від 15.01.2016 р., № 47 від 28.01.2016 р., № 48 від 04.02.2016 р., № 49 від 04.02.2016 р., № 50 від 11.02.2016 р., № 51 від 18.02.2016 р., № 52 від 18.02.2016 р., № 53 від 26.02.2016 р., № 54 від 02.03.2016 р., № 55 від 11.03.2016 р., № 56 від 11.03.2016 р., № 57 від 15.03.2016 р., які містять умови постави та строки оплати.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що на виконання умов договору поставив відповідачу-1 товар на загальну суму 5283160,00 грн., що підтверджується видатковими накладними: № 367 від 04.09.2015 р. на суму 53 599,88 грн., № 000000375 від 07.09.2015 р. на суму 283610,72 грн., № 369 від 10.09.2015 р. на суму 27287,77 грн., № л000000373 від 15.09.2015 р. на суму 6748,22 грн., № 368 від 16.09.2015 р. на суму 9863,50 грн. № л000000371 від 17.09.2015 р. на суму 3448,32 грн., № л000000376 від 18.09.2015 р. на суму 44049,72 грн., № л000000377 від 18.09.2015 р. на суму 15838,20 грн., № л000000383 від 24.09.2015 р. на суму 50155,31 грн., № л000000387 від 25.09.2015 р. на суму 7146,72 грн., № л000000388 від 25.09.2015 р. на суму 4288,03 грн., № л000000389 від 25.09.2015 р. на суму 11 875,50 грн., № л000000393 від 28.09.2015 р. на суму 13915,68 грн., № л000000396 від 28.09.2015 р. на суму 3528,00 грн., №л000000405 від 30.09.2015 р. на суму 8731,92 грн., № л000000410 від 01.10.2015 р. на суму 3984,10 грн., № л000000414 від 05.10.2015 р. на суму 94028,87 грн., № л000000416 від 06.10.2015 р. на суму 213,70 грн., № л000000423 від 08.10.2015 р. на суму 27600,00 грн., №л000000424 від 08.10.2015 р. на суму 12494,63 грн., № л000000425 від 08.10.2015 р. на суму 606,38 грн., № л000000435 від 16.10.2015 р. на суму 160565,16 грн., № л000000454 від 28.10.2015 р. на суму 1561,36 грн., № л000000453 від 28.10.2015 р. на суму 66660,11 грн., №л000000473 від 05.11.2015 р. на суму 71870,16 грн., № л000000474 від 05.11.2015 р. на суму 204 066,00 грн., № л000000482 від 11.11.2015 р. на суму 43080,00 грн., № л000000481 від 11.11.2015 р. на суму 16874,45 грн., № л000000494 від 16.11.2015 р. на суму 976,98 грн., № л000000499 від 19.11.2015 р. на суму 129066,00 грн., № л000000500 від 19.11.2015 р. на суму 18444,86 грн., № л000000507 від 26.11.2015 р. на суму 427264,36 грн., № л000000523 від 03.12.2015 р. на суму 86 893,20 грн., № л000000524 від 03.12.2015 р. на суму 9 689,33 грн., № л000000529 від 04.12.2015 р. на суму 210751,20 грн., № л000000533 від 08.12.2015 р. на суму 2616,00 грн., № л000000537 від 10.12.2015 р. на суму 115857,60 грн., № л000000536 від 10.12.2015 р. на суму 1780,62 грн., № л000000547 від 18.12.2015 р. на суму 190908,00 грн., № л000000559 від 29.12.2015 р. на суму 333663,60 грн., № л000000560 від 29.12.2015 р. на суму 40 431,34 грн., № л000000561 від 30.12.2015 р. на суму 2 142,00 грн., № 4 від 04.01.2016 р. на суму 21 426,29 грн., № 10 від 15.01.2016 р. на суму 169470,30 грн., № 9 від 15.01.2016 р. на суму 2 702,86 грн., № 26 від 28.01.2016 р. на суму 20 549,76 грн., № 42 від 04.02.2016 р. на суму 37 185,97 грн., № 43 від 04.02.2016 р. на суму 43 598,10 грн., № 56 від 11.02.2016 р. на суму 28 144,75 грн., № 65 від 18.02.2016 р. на суму 257107,98 грн., № 66 від 18.02.2016 р. на суму 21904,26 грн., № 76 від 26.02.2016 р. на суму 231896,00 грн., № 94 від 02.03.2016 р. на суму 168857,10 грн., № 102 від 11.03.2016 р. на суму 354344,00 грн., № 103 від 11.03.2016 р. на суму 24248,04 грн., № 107 від 15.03.2016 р. на суму 5340,00 грн., № 115 від 18.03.2016 р. на суму 57232,25 грн., № 126 від 01.04.2016 р. на суму 375881,58 грн., № 151 від 14.04.2016 р. на суму 19213,52 грн., № 174 від 28.04.2016 р. на суму 34 000,32 грн., № 146 від 07.04.2016 р. на суму 58659,82 грн., № 145 від 07.04.2016 р. на суму 445619,60 грн., № 162 від 19.04.2016 р. на суму 87600,00 грн.

Факт отримання відповідачем-1 продукції за вказаними видатковими накладними підтверджується довіреностями №145-3 від 04.09.2015 р., № 145-3/1 від 07.09.2015 р., № 148/1 від 10.09.2015 р., № 149 від 15.09.2015 р., № 150-1 від 16.09.2015 р., № 150-2 від 17.09.2015 р., № 152-1/1 від 18.09.2015 р., № 153-1 від 24.09.2015 р., № 154-1 від 25.09.2015 р., № 154-1/1 від 28.09.2015 р., № 30/А01 від 30.09.2015 р., № 163 від 16.10.2015 р., № 155-1 від 01.10.2015 р., № 167А від 28.10.2015 р., № 167А/1 від 28.10.2015 р., № 7 від 05.11.2015 р., № 8 від 05.11.2015 р., № 9 від 11.11.2015 р., № 10 від 11.11.2015 р., № 11 від 16.11.2015 р., № 12 від 19.11.2015 р., № 13 від 19.11.2015 р., № 30/А02 від 26.11.2015 р., № 24/1/3 від 03.12.2015 р., № 24/1/4 від 03.12.2015 р., № 21/1 від 04.12.2015 р., № 21/2 від 08.12.2015 р., № 22/2 від 10.12.2015 р., № 22/1 від 10.12.2015 р., № 26/1 від 18.12.2015 р., № 30/2 від 29.12.2015 р., № 30/1 від 29.12.2015 р., № 30/3 від 30.12.2015 р., № 9 від 04.01.2016 р., № 10 від 15.01.2016 р., № 11 від 15.01.2016 р., № 14 від 28.01.2016 р., № 402-16-1 від 04.02.2016 р., № 402-16 від 04.02.2016 р., № 1102-16 від 11.02.2016 р. , № 1802-16 від 18.02.2016 р., № 1802-16-1 від 18.02.2016 р. , № 2602-16 від 26.02.2016 р.

Натомість, відповідач - 1 свої зобов'язання за договором постачання № 2015/26/1 від 31.08.2015 р. виконав лише частково в розмірі 840575,43 грн., що підтверджується банківськими виписками та накладною на повернення товару №1 від 21.12.2015 на суму 979,20 грн., внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в розмірі 4442584,57 грн.

20.07.2016 р. між відповідачем-2 (поручителем ) та позивачем (кредитором) був укладений договір поруки № 2

Відповідно до умов вказаного договору поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед кредитором за своєчасне та повне виконання зобов'язань відповідача-1 (боржника) за договором постачання товару № 2015/26/1 від 31.08.2015 р., включаючи можливу відповідальність за несвоєчасну оплату коштів, сплату пені, процентів та штрафів, передбачених договором постачання.

Згідно п. 2.1. договору поруки у разі невиконання боржником своїх зобов'язань за договором постачання, поручитель на підставі письмового повідомлення кредитора не пізніше двох робочих днів після одержання такого письмового повідомлення погашає за рахунок власних коштів на рахунок кредитора заборгованість боржника за договором постачання.

Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань в повному обсязі належним йому на праві власності майном, у тому числі коштами. Однак відповідальність поручителя обмежується 5000,00 грн. за зобов'язаннями боржника, включаючи можливу відповідальність за несвоєчасну оплату коштів, сплату пені, процентів та штрафів, передбачених договором постачання та у будь-якому випадку не може перевищувати зазначену суму (п. 2.3. договору поруки).

Направлену позивачем вимогу про погашення боргу в сумі 5000,00 грн., відповідач-2 залишив без задоволення.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. ( ст. 655 ЦК України ).

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. ( ст. 599 ЦК України )

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. ( ст. 611 ЦК України ).

Порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання ). ( ст. 610 ЦК України ).

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. ( ст. 525 ЦК України ).

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі ( ч. 2 ст. 553 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Посилання відповідача-1 на те, що в дійсності ним не було отримано товар від позивача за видатковими накладними № 126 від 01.04.2016 р., № 151 від 14.04.2016 р., № 174 від 28.04.2016 р., № 146 від 07.04.2016 р., № 145 від 07.04.2016 р., № 162 від 19.04.2016 р. судом до уваги не приймається, оскільки матеріалами справи підтверджується отримання останнім товару за вказаними видатковими накладними.

Доводи відповідача-1 щодо направлення на адресу позивача листів №№ 49/1, 50/1, 50/2, 50/3, 50/4 про зміну призначення платежу на загальну суму 3500000,00 грн. суд вважає безпідставними.

Відповідно до пункту 3.8. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління НБУ № 22 від 21.01.2004 р. реквізит " Призначення платежу " платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення " Призначення платежу ". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Листом Департаменту платіжних систем НБУ " Про заміну інформації у реквізиті " Призначення платежу " № 25-111/1438-7141 від 09.06.2011 р. передбачено, що відповідно до пункту 2.29 Інструкції платник має право в будь-який час до списання платежу з рахунку відкликати з банку, що його обслуговує, платіжні доручення в порядку, визначеному внутрішніми правилами цього банку. Платник може змінити реквізит " Призначення платежу " до списання коштів з його рахунку, оформивши нове платіжне доручення. Після списання коштів з рахунку платника питання щодо уточнення інформації, зазначеної у реквізиті " Призначення платежу ", вирішується між сторонами переказу без участі банку.

Таким чином, для зміни призначення платежу в платіжному дорученні повинна бути взаємна згода сторін переказу, тоді як доказів на підтвердження надання позивачем згоди на зміну призначення платежів, здійснених позивачем, не надано. Відсутність заперечень з боку позивача не є згодою на зміну призначення платежу, оскільки така згода можлива лише шляхом вчинення дій.

Твердження представника відповідача - 1 також про те, що заборгованість в розмірі 4437854, 57 грн. у останнього не існує, а навпаки існує залишок надмірно сплачених коштів за спірним договором в розмірі 135622,52 грн., судом також до уваги не приймається, оскільки відповідачем - 1 в порушення умов ст. 33 ГПК України не надано доказів надмірно сплачених коштів.

Враховуючи викладене, а також положення п. п. 1.1., 2.3. договору поруки № 2 від 20.07.2016 р. щодо обсягу відповідальності поручителя, суд вважає, що відповідач-2 солідарно відповідає перед позивачем за невиконання відповідачем-1 зобов'язань за договором постачання № 2015/26/1 від 31.08.2015 р. в межах суми 5000,00 грн.

Таким чином, оскільки відповідач - 1 не оплатив вартість отриманих від позивача товарів, а також зважаючи на забезпечення вказаних зобов'язань порукою відповідачем - 2, борг в сумі 5000,00 грн., який існує на момент розгляду справи, суд стягує солідарно з відповідачів на користь позивача.

Разом з тим, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача - 1 заборгованості в розмірі 4437854,57 грн. такими, що підлягають задоволенню лише частково, а саме в розмірі 4437584,57 грн.

Як свідчать матеріали справи, позивач поставив відповідачу - 1 товар на загальну суму 5283160,00 грн.

Відповідач - 1 за поставлений товар розрахувався лише частково в розмірі 840575,43 грн.

Таким чином, заборгованість останнього перед позивачем становить 4442584,57 грн.

Враховуюче те, що суд задовольняє позовні вимоги позивача в частині стягнення солідарно з відповідача - 1 та відповідача - 2 суми боргу в розмірі 5000,00 грн., заборгованість відповідача - 1 становить 4437584,57 грн. ( 4442584,57 грн. - 5000,00 грн. ) = 4437584,57 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82 - 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремсервіс-Оптімум" (50007, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Байкальська, будинок 7 З; ) на користь Приватного підприємства "Полтавський ливарно-механічний завод " (36034, Полтавська область, місто Полтава, вулиця Ливарна, будинок 12; код ЄДРПОУ 31495 (чотири мільйона чотириста тридцять сім тисяч п'ятсот вісімдесят чотири) грн. 57 коп. основного боргу та 66563 (шістдесят шість тисяч п'ятсот шістдесят три) грн. 77 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю " Ремсервіс-Оптімум " (50007, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Байкальська, будинок 7 З, ) та товариства з обмеженою відповідальністю " Метінвест-СМЦ " ( 01015, місто Київ, вулиця Лейпцизька, будинок 15А; ) на користь приватного підприємства " Полтавський ливарно-механічний завод " ( 36034, Полтавська область, місто Полтава, вулиця Ливарна, будинок 12; ) 5000 ( п'ять тисяч ) 00 грн. основного боргу та 75 ( сімдесят п'ять ) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 18.01.2018 р.

СуддяВ.І.Пінчук