Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Від "29" грудня 2017 р. Справа № 906/1187/17

Господарський суд Житомирської області у складі судді Костриці О.О., розглянувши заяву Головного управління ДФС у Житомирській області (м. Житомир) про порушення справи про банкрутство Приватного підприємства "Будмаксплюс" (м. Житомир),

ВСТАНОВИВ:

28.12.2017 до Господарського суду Житомирської області надійшла заява Головного управління ДФС у Житомирській області (далі ініціюючий кредитор, заявник) від 27.12.2017 про порушення справи про банкрутство Приватного підприємства "Будмаксплюс" (далі боржник).

Подану заяву мотивовано наявністю безспірних вимог до боржника у розмірі більше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не було сплачено протягом більш як трьох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону про банкрутство господарський суд приймає заяву про порушення справи про банкрутство до розгляду у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті або для повернення заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону про банкрутство заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається боржником або кредитором у письмовій формі та повинна містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; ім'я або найменування боржника, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); ім'я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 11 Закону про банкрутство до заяви про порушення справи про банкрутство додаються: докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом він не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом; рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора; докази того, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечена повністю заставою майна боржника (за наявності застави).

Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону про банкрутство до заяви кредитора додаються також копія виконавчого документа, докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів; до заяви кредитора органу державної податкової служби чи інших органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обовязкових платежів), страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, додаються докази вжиття заходів до отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження заяви про порушення справи про банкрутство відмовляє у її прийнятті, якщо: провадження у справі про банкрутство боржника не допускається згідно із законом; справа не підсудна даному господарському суду; стосовно боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця вже порушено справу про банкрутство; юридичну особу - боржника припинено в установленому законодавством порядку; підприємницька діяльність фізичної особи - підприємця, яка є боржником, припинена в установленому законодавством порядку; до боржника заявлено вимоги, які не є безспірними; вимоги кредитора повністю забезпечені заставою майна боржника; господарським судом затверджено план санації боржника до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство згідно зі статтею 6 цього Закону; з інших підстав, передбачених статтею 62 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Закону (ч. 1 ст. 14 Закону про банкрутство).

Господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо: заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посаду якої у заяві не зазначено; заява не відповідає змісту вимог, зазначених у цьому Законі; не подано доказів щодо сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі; заявник-кредитор не подав доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобов'язання перед кредиторами в розмірі, визначеному частиною третьою статті 10 цього Закону, протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом; заявник-кредитор не надав доказів надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів; з інших підстав, передбачених статтею 63 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Закону (ч. 1 ст. 15 Закону про банкрутство).

Розглянувши заяву Головного управління ДФС у Житомирській області про порушення справи про банкрутство Приватного підприємства "Будмаксплюс", а також дослідивши додані до неї документи, суд прийшов до висновку про необхідність повернення вказаної заяви без розгляду з наступних підстав.

У поданій Головним управління ДФС у Житомирській області заяві зазначено, що ідентифікаційний код заявника - 39904577.

Разом з тим, з отриманого на запит суду витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, судом встановлено, що за ідентифікаційним кодом 39904577 зареєстровано не заявника, а іншу юридичну особу, а саме: Житомирську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Житомирській області.

Отже, всупереч вимогам абз. 4 ч. 1 ст. 11 Закону про банкрутство заявником не вірно зазначено власний ідентифікаційний код юридичної особи.

Згідно п. 6.8.8. Інструкції з діловодства в адміністративних судах, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17.12.2013 № 174, копії судових рішень повинні бути належним чином оформлені, підписані працівником апарату суду та скріплені номерною печаткою суду. На копіях судових рішень у верхньому правому куті проставляється штамп "Копія", після тексту судового рішення проставляються штамп суду "Згідно з оригіналом".

Всупереч вимогам абз. 6 ч. 2 ст. 11 Закону про банкрутство, до заяви Головного управління ДФС у Житомирській області не додано належним чином завіреної відповідно до вимог Інструкції з діловодства в адміністративних судах копії постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 07.02.2017 у справі № 806/2897/16.

Згідно із п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється ст.ст. 95 99 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з абз. 1 п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Механізм виконання судових рішень про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачено главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, що передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. Відповідно до п. 12.4 зазначеної Інструкції судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, до банку не подається. Натомість реквізити відповідного судового рішення зазначаються в самому інкасовому дорученні.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 29.04.2015 у справі № 3-67гс15, згідно з положеннями ст. 95 Податкового кодексу України, ч. 3 ст. 10 та ч. 7 ст. 11 Закону про банкрутство доказами на підтвердження безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора - органу доходів і зборів, є рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасові доручення для примусового стягнення коштів у дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів до отримання відповідної заборгованості за процедурою, визначеною Податковим кодексом України.

Окрім того у абзаці третьому пункту 8 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI) від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 роз'яснено, що щодо безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора - органу доходів і зборів, то враховуючи, що стягнення з рахунків боржника - юридичної особи коштів у рахунок погашення податкового боргу здійснюється відповідно до умов і порядку, визначених Податковим кодексом України, а не Законом України "Про виконавче провадження", доказами їх підтвердження є рішення суду про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасовані доручення для примусового стягнення коштів у дохід бюджету в рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів щодо отримання заборгованості за процедурою, передбаченою Податковим кодексом України.

Головним управлінням ДФС у Житомирській області у заяві зазначено, що розмір безспірних вимог до боржника перевищує 300 мінімальних розмірів заробітних плат та становить 1 046 420,52 грн, що підтверджується наступними документами:

- постановою Житомирського окружного адміністративного від 07.02.2017 у справі № 806/2897/16, якою стягнуто з рахунків боржника у банках на користь Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області податковий борг у сумі 543 836,84 грн (згідно розрахунку заявника: 351130,63 грн основного боргу, 166694,20 штрафних санкцій, 17726,72 грн пені);

- уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість на суму 195 191,00 грн основного боргу, 5856,00 грн штрафної санкції, 16668,91 грн пені;

- податковим повідомленням - рішенням від 19.07.2017 № НОМЕР_1 на суму 267524,01 грн штрафної санкції з податку на додану вартість;

- податковим повідомленням - рішенням від 29.08.2017 № НОМЕР_2 на суму 5604,28 грн штрафної санкції з податку на додану вартість;

- податковим повідомленням - рішенням від 16.12.2016 № НОМЕР_3 на суму 11569,48 грн штрафної санкції з податку на прибуток;

- податковим повідомленням - рішенням від 23.05.2017 № НОМЕР_4 на суму 170,00 грн штрафної санкції з податку на прибуток.

Таким чином, всупереч зазначеним вище вимогам, на підтвердження безспірності вимог до боржника ініціюючим кредитором, крім судового рішення, додано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податкові повідомлення-рішення, тобто документи, що у відповідності до вимог Закону про банкрутство не підтверджують безспірність вимог заявника.

Крім того, заявником всупереч вимогам абз. 2 ч. 3 ст. 10 Закону про банкрутство включено до складу безспірних вимог штрафні санкції та пеню.

Відповідно до розрахунку суду розмір безспірних вимог Головного управління ДФС у Житомирській області до боржника становить 351 130,63 грн основного боргу.

Базовий розмір безспірних грошових вимог, який дає право ініціювати процедуру банкрутства, повинен становити не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено з 1 січня мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 3200,00 грн.

Отже, станом на дату звернення ініціюючого кредитора із заявою про порушення справи про банкрутство розмір грошових вимог до боржника повинен складати не менше 960 000,00 грн (3200,00 грн х 300).

Таким чином, розмір безспірних вимог ініціюючого кредитора на день звернення до суду із заявою про порушення справи про банкрутство боржника становить менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати.

Також, слід зазначити, що заявником в порушення вимог абз. 4 ч. 7 ст. 11 Закону про банкрутство у заяві не зазначено та до неї не додано докази вжиття всіх, передбачених чинним законодавством, заходів до отримання заборгованості поза процедурою банкрутства, зокрема, докази відсутності у боржника майна, товарно-матеріальних цінностей та інших активів, які належать банкруту на праві власності чи повного господарського відання, облік яких здійснюється Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області, Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, Державним підприємством "Український інститут промислової власності", Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, Регіональним сервісним центром МВС у Житомирській області, Державною службою з безпеки на транспорті, Державною авіаційною службою України, інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Житомирській області, ПАТ "Укрзалізниця". Не надано заявником й витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з відомостями чи є боржник засновником інших юридичних осіб та чи має відокремлені підрозділи.

Як було зазначено, органи фіскальної служби наділені правом стягнення податкової заборгованості з платників податків шляхом продажу майна боржника, що перебуває у податковій заставі.

Відкриття провадження у справі про банкрутство суб'єкта господарювання, що має заборгованість за податками і зборами, за заявою органу Державної фіскальної служби України, у разі, якщо зазначений вище механізм стягнення заборгованості не було застосовано, може мати наслідком продаж активів боржника, у разі їх наявності, для оплати вимог кредиторів боржника у визначеній Законом про банкрутство черговості.

Крім того, Законом про банкрутство на особу, що ініціює відкриття провадження у справі про банкрутство, покладено обов'язок сплати грошової винагороди розпоряднику майна боржника, мінімальний щомісячний розмір якої становить два розміри мінімальної заробітної плати.

Отже, не застосування органом Державної фіскальної служби України усіх можливостей стягнення заборгованості у порядку продажу активів боржника, може призвести не тільки до зменшення розміру погашення податкової заборгованості, а і до додаткових витрат державного органу на процедуру банкрутства.

З підстав викладеного в сукупності господарський суд прийшов до висновку, що заява Головного управління ДФС у Житомирській області не відповідає змісту вимог, зазначених у Законі про банкрутство, заявник-кредитор не подав доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобовязання перед кредиторами в розмірі, визначеному ч. 3 ст. 10 Закону про банкрутство, заявником не вірно зазначено власний ідентифікаційний код, не додано до заяви належним чином засвідченої копії судового рішення, доказів вжиття заходів до отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку поза процедурою банкрутства, у звязку з чим вказана заява підлягає поверненню без розгляду на підставі абз.абз. 3, 5 ч. 1 ст. 15 Закону про банкрутство.

Повернення заяви про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку (ч. 2 ст. 15 Закону).

Керуючись абз.абз. 4, 5 ч. 1 ст. 11, абз. 6 ч. 2 ст. 11, абз. 4 ч. 7 ст. 11, абз.абз. 3, 5 ч. 1 ст. 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 234 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Головного управління ДФС у Житомирській області від 27.12.2017 про порушення справи про банкрутство Приватного підприємства "Будмаксплюс" повернути без розгляду.

Додаток на 31 аркушах, у тому числі оригінал платіжного доручення від 13.12.2017 № 1856 на суму 16000,00 грн.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала господарського суду може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Суддя Костриця О.О.

Розрахунок розсилки:

1 - в наряд;

2 - Житомирська ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області (10014, м. Житомир, м-н Перемоги, 2) - рек. з повід.