ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.01.2017 Справа № 905/2778/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання (помічнику судді) Бова О.Ю.,

розглянувши справу № 905/2778/16

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»

до відповідачів: 1. Державного підприємства «Донецька залізниця»; 2. Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця»

про стягнення 4 221,13грн.,

за участю представників:

від позивача: не зявився

від відповідача 1: не зявився

від відповідача 2: ОСОБА_1, за дов.

Суть спору: ПрАТ «ММК ім. Ілліча» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ДП «Донецька залізниця» збитків, які виникли у звязку із незбереженням вантажу при перевезенні, у розмірі 4 221,13 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані виявленою недостачею вантажу, який прийнятий до перевезення залізницею.

Ухвалою суду від 16.11.2016р. залучено до участі у справі у якості іншого відповідача ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Донецька залізниця».

У клопотанні за вх. № 353/17 від 10.01.2017р. позивач просить суд стягнути з ПАТ «Укрзалізниця» в особі РФ «Донецька залізниця», як належного відповідача, збитки, які виникли у звязку із незбереженням вантажу при перевезенні, у розмірі 4 221,13 грн. з посиланням на те, що договір № 1970/ДФ/10017 від 25.12.2015р. про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги укладений між ПАТ «Укрзалізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» та ПАТ «ММК ім. Ілліча».

При цьому, від позовних вимог, які першочергово були заявлені до ДП «Донецька залізниця», ПрАТ «ММК ім. Ілліча» не відмовилось.

Отже, суд розглядає позовні вимоги про стягнення збитків, які виникли у звязку з незбереженням вантажу при перевезенні, у розмірі 4 221,13 грн. з ДП «Донецька залізниця», ПАТ «Укрзалізниця» в особі РФ «Донецька залізниця».

У запереченнях на позовну заяву за вх. № 437/17 від 10.01.2017р. відповідач 2 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з посиланням на те, що позивачем не надано документи, що підтверджують розмір дійсної вартості втраченого вантажу, а саме підписаної головним (старшим) бухгалтером копії податкової накладної та доказів оплати рахунку №91024389 від 02.07.2016р.

Позивач у судові засідання не зявився. При цьому, ухвали суду від 30.09.2016р., від 19.10.2016р., від 16.11.2016р. одержані позивачем, про що свідчать відповідні повідомлення про вручення поштових відправлень. Водночас, у клопотанні за вх. № 353/17 від 10.01.2017р. позивач просить суд провести судове засідання без участі його представника.

Відповідач 1 у судові засідання не зявився, відзив на позов не надав. При цьому, про час та місце судових засідань відповідач 1 повідомлявся шляхом розміщення відповідних оголошень на сторінці господарського суду Донецької області офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет, приймаючи до уваги, що місцезнаходженням відповідача 1 є: 83062, м. Донецьк, вул. Артема,68, а також призупинення відділеннями поштового зв'язку приймання та пересилання поштових відправлень до м. Донецьк.

Крім того, судові ухвали розміщені у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

За таких обставин, господарський суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю представників позивача та відповідача 1 та за наявними у справі документами.

На підставі ст. 85 ГПК України у судовому засіданні 10.01.2017р. за участю представника відповідача 2 господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача 2, господарський суд встановив:

25.12.2015р. між ПАТ «Укрзалізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» (виконавець, відповідач 2) та ПАТ «ММК ім. Ілліча» (в подальшому організаційно-правову форму змінено на ПрАТ) (вантажовласник, позивач) було укладено договір №1970/ДФ/10017, за змістом п.1.1 якого предметом цього правочину є надання виконавцем вантажовласнику послуг, повязаних з перевезенням вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги.

За п.2.1. договору про організацію перевезень вантажовласник, зокрема, зобовязався здійснювати вивантаження вантажів, що прибувають на його адресу.

Відповідно до п. п. 2.2., 2.3. договору про організацію перевезень виконавець, серед іншого, зобовязався видавати вантажі вантажовласника, подавати під вивантаження вагони згідно із затвердженими планами і заявками вантажовласника; здійснювати розрахунки з вантажовласником за перевезення вантажів і надані додаткові послуги згідно з діючими тарифами, вести облік нарахованих і сплачених сум та надавати Вантажовласнику відповідні розрахункові документи через станцію Маріуполь-Сортувальний.

За змістом п.7.1. договору про організацію перевезень виконавець надає вантажовласнику послуги на станціях РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».

Строк дії договору до 31.12.2016р. (п.7.4. договору).

Договір підписаний та скріплений печатками з обох сторін.

02.07.2016р. зі станції Авдіївка Донецької залізниці ПрАТ «АКХЗ» (відправник) відправлений на адресу ПрАТ «ММК ім. Ілліча» (одержувач, позивач) на станцію призначення Маріуполь Сортувальний Донецької залізниці вантаж кокс доменний, у т.ч. у напіввагоні № 67758250 у кількості 43 500 кг, що підтверджується залізничною накладною № 49197635.

Відповідні відмітки у вказаній залізничній накладній свідчать, що вантаж завантажений засобами вантажовідправника вище бортів «шапка», у вологому стані; вантаж маркований вапном поздовжньою смугою вздовж вагона.

Також господарським судом встановлено, що на станції Маріуполь Сортувальний Донецької залізниці складений комерційний акт БН № 725067/573 від 03.07.2016р., згідно з яким за результатами комісійного переважування напіввагону № 67758250 виявлено: брутто 64 600 кг, тара з бруса - 23 000 кг, нетто 41 600 кг, що менше документу на 1 900 кг. Завантаження у вагоні вище рівня бортів на 200-300мм, шапкоподібне; маркування вапном однією повздовжньою смугою вздовж вагону; праворуч по ходу потягу над 2 люком наявне поглиблення 2 000мм х 1 300мм х 300мм в глибину вагону; маркування порушене; теча вантажу відсутня. Вагон прибув у технічному відношенні справний. Переважування вантажу здійснено на 150т електронних вагах ст. Сартана 2 з повною зупинкою вагону. При повторному переважуванні вагону недостача підтвердилась.

Згідно з розрахунком вартості недостачі вантажу, який здійснений позивачем у позовній заяві, маса відповідальної недостачі, із врахування норми недостачі 2% маси нетто вантажу, становить 1 030 кг (1,03т), а її вартість 4 221,13 грн. з ПДВ, виходячи із вартості 1 т коксу доменного 4 098,18 грн. з ПДВ, яка встановлена у рахунку-фактурі ПрАТ «АКХЗ» (відправник) №91024389 від 01.02.2016р. за підписом в т.ч. головного бухгалтера.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, господарський суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ч.3 ст.909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно з ч.2 ст.307 ГК України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до ст.6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. №457 (далі - Статут залізниць України), накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

В силу вищевикладених вимог Закону, наявна у матеріалах справи залізнична накладна № 49197635 від 02.07.2016р. свідчить про укладення між вантажовідправником і перевізником договору перевезення вантажу на користь вантажоодержувача.

Також вказана залізнична накладна свідчить, що завантаження вантажу у напіввагон №67758250 здійснювалась відправником, а відповідно до вимог ч.3 ст.308 ГПК України, які кореспондуються з вимогами ч.2 ст.917 ЦК України, вантажовідправник зобов'язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення і має право застрахувати вантаж у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з ч.1 ст.918 ЦК України завантаження (вивантаження) вантажу здійснюється організацією, підприємством транспорту або відправником (одержувачем) у порядку, встановленому договором, із додержанням правил, встановлених транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст.32 Статуту залізниць України відправник зобов'язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Згідно з п.п.5,6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001р. №542, поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. З метою забезпечення збереженості всіх вантажів, що перевозяться у вагонах відкритого типу, на їх поверхню відправником наноситься захисне маркування або застосовується покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу.

Відправником вжиті такі заходи щодо схоронності вантажу, як нанесення захисного маркування вапном поздовжньою смугою вздовж вагона, і вантаж зданий до перевезення залізниці, якою в свою чергу вантаж прийнятий до перевезення без жодних зауважень щодо його завантаження.

Відповідно до ст.110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Разом з тим, у ст.111 Статуту залізниць України наведено перелік обставин, наявність яких звільняє залізницю від відповідальності, зокрема, якщо вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення

Між тим, обставини про порушення маркування, наявність поглиблення, відсутність при цьому течі вантажу, які встановлені у комерційному акті, свідчать про наявність підстав для покладення відповідальності за недостачу вантажу на перевізника.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів у розумінні ст. ст.32-34 ГПК України на підтвердження того, що недостача вантажу сталося внаслідок обставин, яким залізниця не могла запобігти та усунення яких від неї не залежало.

Враховуючи наведене, а також з огляду на те, що спірні правовідносини виникли між позивачем та відповідачем 2, перевезення за залізничною накладною № 49197635 від 02.07.2016р. здійснювалось саме відповідачем 2 через станції його регіональної філії, суд вважає, що фактичним перевізником та, відповідно, особою, відповідальною за заподіяні позивачу збитки, є саме відповідач 2.

Водночас, доказів існування у 2016 році договірних відносин між позивачем та відповідачем 1 суду не надано, відповідачами 1, 2 в порядку приписів ст. ст. 32-34 ГПК України не підтверджено.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.114 Статуту залізниць, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: а) за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

За приписами п.27 Правил видачі вантажів, які затверджені наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані становить 2%.

Згідно з розрахунком позивача, який здійснений позивачем у позовній заяві та який перевірений судом, вартість відповідальної недостачі вантажу у напіввагоні № 67758250 становить 4 221,13 грн. При цьому, вартість відповідальної недостачі вантажу визначена на підставі рахунку-фактури вантажовідправника №91024389 від 01.02.2016р. за підписом в т.ч. головного бухгалтера, що відповідає вимогам ст.115 Статуту залізниць України, згідно з якою вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Посилання відповідача 2 щодо ненадання позивачем документів розміру дійсної вартості втраченого вантажу, а саме підписаної головним (старшим) бухгалтером копії податкової накладної та доказів оплати рахунку, судом до уваги не прийнято, оскільки наданих доказів достатньо для вирішення справи по суті, а п. 2.7 Роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002р. №04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» містить перелік документів, що визначений альтернативно. Крім того, у цьому ж пункті розяснено, що Статут не передбачає обов'язкового додання до позову доказів сплати вантажоодержувачем або уповноваженою особою вартості вантажу.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення збитків у звязку із незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 4 221,13 грн. з відповідача 2, та, відповідно, про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення збитків у звязку із незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 4 221,13 грн. з відповідача 1.

На підставі ст. ст. 44,49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача 2.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» збитків у звязку із незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 4 221,13 грн. задовольнити.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (84400, Донецька обл., м. Лиман, вул. Привокзальна,22; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (87504, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Левченка, 1; ) 4 221 (чотири тисячі двісті двадцять одна) грн. 13 коп. збитків у звязку з незбереженням вантажу при перевезенні, 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

3. Відмовити у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про стягнення з Державного підприємства «Донецька залізниця» збитків у звязку із незбереженням вантажу при перевезенні у розмірі 4 221,13 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 16.01.2017р.

Суддя Л.В. Ніколаєва