ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.12.2017 Справа №905/2098/17

Господарський суд Донецької області у складі: головуючого судді Кротінової О.В., суддів: Тарапати С.С., Лейби М.О.,

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.,

у відкритому судовому засіданні розглянув справу за позовом Державного підприємства Регіональні електричні мережі, м.Вишгород Вишгородського району Київської області, , в особі Донецької філії Державного підприємства Регіональні електричні мережі, м.Мирноград Донецької області, ,

до відповідача, Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго, м.Краматорськ Донецької області, ,

про стягнення 15445897,03 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю, -

Згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошувалась перерва з 26.10.2017р. по 09.11.2017р., з 14:10 год. 09.11.2017р. по 16:00 год. 09.11.2017р., з 09.11.2017р. по 14.12.2017р.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Регіональні електричні мережі, м.Вишгород Вишгородського району Київської області, в особі Донецької філії Державного підприємства Регіональні електричні мережі, м.Мирноград Донецької області, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №04/1706 від 04.09.2017р. до Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго, м.Краматорськ Донецької області, про стягнення 15445897,03 грн., у тому числі: заборгованості за спожиту активну електричну енергію в розмірі 12177869,58 грн., заборгованості за реактивну електричну енергію в розмірі 778,35 грн., перевищення договірної величини споживання в розмірі 126030,02 грн., пені за несвоєчасне виконання зобовязань зі сплати за спожиту електроенергію в розмірі 438096,93 грн., втрат від інфляції за період прострочення оплати за спожиту електроенергію в розмірі 2306956,84 грн., 3% річних в розмірі 396165,31 грн.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/2098/17 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 12.09.2017р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/2098/17.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір про постачання електричної енергії №03-21 від 31.12.2008р., невиконання відповідачем за ним своїх зобовязань з оплати вартості спожитої активної електроенергії за зобов'язаннями грудня 2012р., лютого 2013р.-червня 2013р., жовтня 2013р.-травня 2014р., вересня 2014р.-січня 2015р., грудня 2015р., березня 2016р., квітня 2016р., жовтня 2016р.-січня 2017р., березня 2017р., червня 2017р., липня 2017р. та послуг з перетікання реактивної електроенергії за зобов'язаннями червня 2017р., липня 2017р., внаслідок чого утворилась заборгованість та виникли підстави для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат, а також, у зв'язку з перевищенням відповідачем договірних величин електроспоживання у жовтні 2013р. та їх неоплатою, виникли підстави для нарахування суми боргу в розмірі 126030,02 грн.

На підтвердження викладених обставин позивачем надано розрахунок позовних вимог, а також у копіях: правоустановчі документи головного підприємства та філії позивача, договір про постачання електричної енергії №03-21 від 31.12.2008р. із протоколом розбіжностей, протоколом погодження розбіжностей, додатками №22 «Порядок розрахунків», №12, №12.1, №12.2, №12.3 «Перелік цехів, підрозділів Споживача ВО «Димитровтепломережа», №5.3 від 22.10.2010р. Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії, №23 «Графік погашення заборгованості №200 від 03.11.2014р.», додатковими угодами №б/н від 16.02.2015р., №б/н від 23.10.2014р., №б/н від 01.01.2014р., №б/н від 12.10.2009р. до нього, дублікати актів прийому-передачі №23109 від 27.12.2012р., №03042 від 28.02.2013р., №04802 від 27.03.2013р., №06976 від 26.04.2013р., №09533 від 28.05.2013р., №11950 від 26.06.2013р., №21347 від 28.10.2013р., №23657 від 26.11.2013р., №26352 від 26.12.2013р., №00523 від 28.01.2014р., №02994 від 27.02.2014р., №05529 від 28.03.2014р., №07810 від 29.04.2014р., №09907 від 28.05.2014р., №18859 від 30.09.2014р., №20633 від 28.10.2014р., №22767 від 28.11.2014р., №24581 від 29.12.2014р., №00128 від 29.01.2015р., №06252 від 28.12.2015р., №01047 від 25.03.2016р., №01437 від 26.04.2016р., №03658 від 26.10.2016р., №04018 від 28.11.2016р., акти прийому-передачі №04381 від 26.12.2016р., №00063 від 26.01.2017р., №00808 від 29.03.2017р., №01909 від 26.06.2017р., №02263 від 25.07.2017р., №01908 від 26.06.2017р., №02262 від 25.07.2017р., акт звірки від 29.05.2015р., акт звіряння заборгованості для проведення взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №375 від 04.06.2015р., акти звірки №02589 від 01.08.2015р., №02611 від 01.09.2015р., №02110 від 30.06.2015р., №00959 від 01.09.2016р., №00981 від 17.10.2016р., №00264 від 01.05.2016р., станом на 31.07.2017р., вимога про сплату боргу №04/1370 від 25.07.2017р., претензія №8 про сплату заборгованості за спожиту електроенергію №04/154 від 26.01.2017р. із розрахунком до неї, відповідь №юр/449 від 21.02.2017р., довіреність на представника позивача.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст.11, 264, 525, 526, 530, 549, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст.193, 216-218 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 2, 54-57 Господарського процесуального кодексу України, п.4.4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013р. «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів».

05.10.2017р. представником позивача через канцелярію господарського суду Донецької області подано супровідний лист б/н від 05.10.2017р., у якому вказано, що надати платіжні доручення про оплату відповідачем боргу за спожиту електроенергію за період з грудня 2012р. по грудень 2015р. не має можливості з незалежних причин, оскільки не має доступу до бухгалтерської та іншої документації, яка залишилась у м.Донецьк, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

До супровідного листа додано документи, наведені у переліку.

05.10.2017р. представником позивача представлено суду клопотання б/н від 05.10.2017р., за змістом якого останній просить витребувати у Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго наступні документи: акт прийому передачі №22972 від 30.11.2014р. на суму 100,66 грн., акт прийому передачі №22973 від 30.11.2014р. на суму 118,42 грн., додаток Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу на 2013р. до договору №03 21 від 31.12.2008р., акт про перевищення договірної величини електроспоживання у жовтні 2013р., у звязку з відсутністю доступу до бухгалтерської та іншої документації, яка залишилась за місцем попередньої реєстрації Донецької філії ДП Регіональні електричні мережі у м.Донецьк, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

05.10.2017р. представником відповідача через канцелярію господарського суду Донецької області подано відзив №юр/2289 від 04.10.2017р. на позовну заяву (в порядку ст.22 ГПК України), за змістом якого відповідачем визнано наявність заборгованості станом на 03.10.2017р. частково за спожиту активну електроенергію у сумі 11527869,58 грн.; вказано, що до позовних вимог про стягнення заборгованості в сумі 126030,02 грн. за перевищення договірної величини за жовтень 2013р. сплинув загальний строк позовної давності; просить відмовити у стягненні 3% річних, інфляційних витрат та пені, у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території, де здійснює свою господарську діяльність відповідач, захоплення рухомого та нерухомого майна підприємства, укладання спільних протокольних рішень на виконання спірного договору, настання форс-мажорних обставин, засвідчених компетентним органом; зауважено на збитковості підприємства, великій дебіторській та кредиторській заборгованості, тяжкому фінансово-економічному стані відповідача, який продовжує погіршуватися; просить застосувати позовну давність щодо позовних вимог в сумі 15445897,03 грн.

До відзиву додано документи, наведені у переліку.

Клопотання представника позивача б/н від 05.10.2017р. в порядку ст.38 Господарського процесуального кодексу України задоволено судом, про що відображено в ухалі суду від 05.10.2017р.

26.10.2017р. позивачем надано пояснення б/н від 26.10.2017р., у яких вказано, що договір №03-21 від 31.12.2008р. є єдиним договором, який регулює договірні відносини з постачання електричної енергії між сторонами; зазначено про часткову оплату боргу за спожиту у 2017р. електроенергію, всього за активну електроенергію у сумі 800142,78 грн., за реактивну електроенергію у сумі 778,35 грн.; підкреслено, що датою отримання відповідачем актів приймання-передачі слід вважати дату їх складання; пояснено, що розбіжності сум, зазначених у актах приймання-передачі №00523 від 28.01.2014р., №02994 від 27.02.2014р., з сумами, зазначеними у розрахунку суми заборгованості, у бік зменшення виникли у зв'язку з їх оплатою у попередні періоди; повідомлено про відсутність на розгляді у іншого судді даних позовних вимог та відсутність відносно відновідача провадження по справі про банкрутство.

До пояснень додано документи, наведені у переліку.

26.10.2017р. позивачем представлено суду пояснення б/н від 26.10.2017р. на відзив ОКП Донецьктеплокомуненерго, у яких зазначено, що відповідач не довів, як того вимагає ст.33 Господарського процесуального кодексу України, узгодження з позивачем збільшення договірних виличин споживання електроенергії у жовтні 2013р. і його доводи не можуть бути прийняті до уваги; зауважено, що відсутність грошових коштів у відповідача не звільняє його від виконання зобов'язань за спірним договором та відповідальності за невиконання таких зобов'язань, сертифікат №2644 від 28.08.2014р. не може розглядатись як підтвердження настання обставин непереборної сили за спірним договором, оскільки таких обставин на даний час не існує; підкреслено, що строк позовної давності був перерваний, всі позовні вимоги, які позивач просить стягнути, заявлені в межах строку позовної давності.

26.10.2017р. відповідачем через канцелярію господарського суду Донецької області подано доповнення №юр/2486 від 25.10.2017р. до відзиву на позовну заяву (в порядку ст.22 ГПК України), у яких пояснено рознесення проведених відповідачем оплат за спірним договором.

До доповнення до відзиву додано документи, наведені у переліку.

09.11.2017р. позивачем представлено суду пояснення б/н від 09.11.2017р. на доповнення до відзиву ОКП Донецьктеплокомуненерго, за змістом яких зазначено, що оскільки у відповідача перед позивачем , починаючи з 2012 року існувала заборгованість за спожиту електроенергію, був відсутній узгоджений графік погашення заборгованості, а у деяких платіжних дорученнях відповідач не зазначав конкретний розрахунковий період (місяць), за який здійснюється оплата, такі оплати зараховано позивачем в погашення існуючої заборгованості відповідача, в тому числі з найдавнішім терміном її виникнення; вказано, що на протязі періоду, за який позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, відповідач приймав зареєстровані позивачем податкові накладні, спірних питань щодо сум зареєстрованих податкових накладних у відповідача не виникало, що підтверджує згоду відповідача з віднесенням сум платежів по періодам.

09.11.2017р. відповідачем заявлено клопотання №юр/2655 від 08.11.2017р. (в порядку мт.22 ГПК України), у якому просив призначити судову економічну експертизу та визначив перелік питань, які потрібно поставити на вирішення експертизи.

З метою обєктивного, всебічного розгляду обставин справи призначено судову колегію для її розгляду у складі: головуючий суддя Кротінова О.В., судді Тарапата С.С. та Лейба М.О. (розпорядження керівника апарату господарського суду Донецької області №01-02/1239 від 09.11.2017р., протокол автоматичного визначення складу колегії суддів від 09.11.2017р.).

20.11.2017р. позивачем подано пояснення №б/н від 20.11.2017р., до яких додано документи згідно переліку.

13.12.2017р. позивачем на електронну адресу суду надіслав копію пояснень вих. №04/2612 від 13.12.2017р. щодо зарахування окремих оплат за спожиту активну електроенергію.

14.12.2017р. відповідачем представлено суду клопотання №юр/3052 від 13.12.2017р. (в порядку ст.22 ГПК України), до якого додано копії платіжних доручень за активну електроенергію у період з 14.05.2014р. по 24.11.2017р.

У судовому засіданні 14.12.2017р. представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні 14.12.2017р. заперечив проти задоволення позовних вимог.

Дослідив матеріали справи та оцінив подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про таке.

За приписами статей 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

Відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовими доказами за визначенням статей 32-38 Господарського процесуального кодексу України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства , але за аналогією породжують цивільні права і обовязки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

31.12.2008р. між Відкритим акціонерним товариством Укренерговугілля (нині -Державне підприємство Регіональні електричні мережі та далі - постачальник) та Обласним комунальним підприємством Донецьктеплокомуненерго (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №3-21.

Згідно п.1.1 договору постачальник постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами.

Відповідно до п.9.5 договору цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.2013р. Договір уважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною з сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

За умовами укладеного договору постачальник, зокрема, зобовязався постачати Споживачу електроенергію, як різновид товару, в межах 2946,7 кВт приєднаної та дозволеної до використання 2916,7 кВа (кВт) потужності в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 Договору (додаток №1 Обсяги постачання електричної енергії та потужності Споживачу та Субспоживачу); згідно з категорією струмоприймачів Споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатком №2 Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін; із дотриманням граничних показників якості електричної енергії, визначених додатком №21 Узгоджені показники якості електричної енергії на межі балансової належності (п.2.1.2 договору); а споживач, зокрема, зобовязався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №22 Порядок розрахунків та №3 Зняття показів засобів обліку електричної енергії , здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника електричної енергії та електроустановками споживача згідно з додатком №5 Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії (п.п.2.2.3., 2.2.4. договору).

Згідно п.4 додатку №22 Порядок розрахунків до договору остаточний розрахунок за спожиту у розрахунковому періоді електроенергію, плату за перетікання реактивної електроенергії, плату за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплату недорахованої електроенергії, сум на відшкодування збитків, та інші споживач здійснює самостійно на підставі наданих постачальником актів прийому-передачі, у 3-х денний термін з дня отримання, згідно банківських реквізитів, вказаних постачальником в актах прийому-передачі.

При цьому, п.6 наведеного додатку передбачено у разі відсутності графіка погашення заборгованості всі кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, постачальник електричної енергії має право зарахувати в погашення існуючої заборгованості споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

Матеріали справи містять дублікати актів прийому-передачі №23109 від 27.12.2012р., №03042 від 28.02.2013р., №04802 від 27.03.2013р., №06976 від 26.04.2013р., №09533 від 28.05.2013р., №11950 від 26.06.2013р., №21347 від 28.10.2013р., №23657 від 26.11.2013р., №26352 від 26.12.2013р., №00523 від 28.01.2014р., №02994 від 27.02.2014р., №05529 від 28.03.2014р., №07810 від 29.04.2014р., №09907 від 28.05.2014р., №20633 від 28.10.2014р., №22767 від 28.11.2014р., №24581 від 29.12.2014р., №00128 від 29.01.2015р., №06252 від 28.12.2015р., №01047 від 25.03.2016р., №01437 від 26.04.2016р., №03658 від 26.10.2016р., №04018 від 28.11.2016р., акти прийому-передачі №04381 від 26.12.2016р., №00063 від 26.01.2017р., №00808 від 29.03.2017р., №01909 від 26.06.2017р., №02263 від 25.07.2017р., №01908 від 26.06.2017р., №02262 від 25.07.2017р., які підписано сторонами та скріплено їх печатками без зауважень.

Згідно даних актів обсяги спожитої відповідачем енергії наступні:

- за грудень 2012р. активна електроенергія 521095 кВт/год на суму 591984,77 грн. (акт прийому-передачі №23109 від 27.12.2012р.);

- за лютий 2013р. активна електроенергія 658844 кВт/год на суму 755904,91 грн. (акт прийому-передачі №03042 від 28.02.2013р.);

- за березень 2013р. активна електроенергія 582684 кВт/год на суму 693906,73 грн. (акт прийому-передачі №04802 від 27.03.2013р.);

- за квітень 2013р. активна електроенергія 385373 кВт/год на суму 458932,99 грн. (акт приймання-передачі №06976 від 26.04.2013р.);

- за травень 2013р. активна електроенергія 6818 кВт/год на суму 8281,43 грн. (акт прийому-передачі №09533 від 28.05.2013р.);

- за червень 2013р. активна електроенергія 9509 кВт/год на суму 11550,02 грн. (акт приймання-передачі №11950 від 26.06.2013р.);

- за жовтень 2013р. активна електроенергія 390659 кВт/год на суму 483979,63 грн. (акт прийому-передачі №21347 від 28.10.2013р.);

- за листопад 2013р. активна електроенергія 626212 кВт/год на суму 775801,52 грн. (акт прийому-передачі №23657 від 26.11.2013р.);

- за грудень 2013р. активна електроенергія 636838 кВт/год на суму 788965,84 грн. (акт прийому-передачі №26352 від 26.12.2013р.);

- за січень 2014р. активна електроенергія 694242 кВт/год на суму 860082,53 грн. (акт приймання-передачі №00523 від 28.01.2014р.);

- за лютий 2014р. активна електроенергія 680761 кВт/год на суму 843381,19 грн. (акт прийому-передачі №02994 від 27.02.2014р.);

- за березень 2014р. активна електроенергія 556774 кВт/год на суму 689776,18 грн. (акт приймання-передачі №05529 від 28.03.2014р.);

- за квітень 2014р. активна електроенергія 224016 кВт/год на суму 277528,91 грн. (акт прийому-передачі №07810 від 29.04.2014р.);

- за травень 2014р. активна електроенергія 10582 кВт/год на суму 13739,66 грн. (акт прийому-передачі №09907 від 28.05.2014р.);

- за жовтень 2014р. активна електроенергія 73856 кВт/год на суму 109321,64 грн. (акт прийому-передачі №20633 від 28.10.2014р.);

- за листопад 2014р. активна електроенергія 609762 кВт/год на суму 902569,70 грн. (акт прийому-передачі №22767 від 28.11.2014р.);

- за грудень 2014р. активна електроенергія 616578 кВт/год на суму 930934,12 грн. (акт прийому-передачі №24581 від 29.12.2014р.);

- за січень 2015р. активна електроенергія 645396 кВт/год на суму 1023159,20 грн. (акт прийому-передачі №00128 від 29.01.2015р.);

- за грудень 2015р. активна електроенергія 626308 кВт/год на суму 1142987,06 грн. (акт прийому-передачі №06252 від 28.12.2015р.);

- за березень 2016р. активна електроенергія 573644 кВт/год на суму 1094099,72 грн. (акт прийому-передачі №01047 від 25.03.2016р.);

- за квітень 2016р. активна електроенергія 289796 кВт/год на суму 552722,12 грн. (акт приймання-передачі №01437 від 26.04.2016р.);

- за жовтень 2016р. активна електроенергія 209689 кВт/год на суму 495679,62 грн. (акт приймання-передачі №03658 від 26.10.2016р.);

- за листопад 2016р. активна електроенергія 621850 кВт/год на суму 1469978,77 грн. (акт приймання-передачі №04018 від 28.11.2016р.);

- за грудень 2016р. активна електроенергія 617121 кВт/год на суму 1458799,98 грн. (акт приймання-передачі №04381 від 26.12.2016р.);

- за січень 2017р. активна електроенергія 635854 кВт/год на суму 1168419,88 грн. (акт приймання-передачі №00063 від 26.01.2017р.);

- за березень 2017р. активна електроенергія 653799 кВт/год на суму 1202571,73 грн. (акт приймання-передачі №00808 від 29.03.2017р.);

- за червень 2017р. активна електроенергія 7364 кВт/год на суму 13407,46 грн. (акт приймання-передачі №01909 від 26.06.2017р.), реактивна електроенергія 11171 кВа/год на суму 606,58 грн. (акт приймання-передачі №01908 від 26.06.2017р.);

- за липень 2017р. активна електроенергія 949 кВт/год на суму 1752,17 грн. (акт приймання-передачі №02263 від 25.07.2017р.), реактивна електроенергія 2929 кВа/год на суму 171,77 грн. (акт приймання-передачі №02262 від 25.07.2017р.).

Відповідно до ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч.ч.6, 7 ст.276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

З огляду на приписи ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

За умовами п.6.1. ПКЕЕ, розрахунки споживача за використану електричну енергію здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору. Розрахунковий період становить один місяць, за винятком випадку, передбаченого пунктом 6.8 цих Правил. Обсяги електричної енергії, які підлягають оплаті, мають визначатися відповідно до даних розрахункового обліку електричної енергії про її фактичне споживання за винятком випадків, передбачених цими Правилами.

Положеннями пп.2 п.10.2. ПКЕЕ встановлено, що споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Як свідчать фактичні обставини справи, позивач свої зобов'язання виконав належним чином, поставив відповідачеві за грудень 2012р., лютий 2013р.-червень 2013р., жовтень 2013р.-травень 2014р., жовтень 2014р.-січень 2015р., грудень 2015р., березень 2016р., квітень2016р., жовтень 2016р.-січень 2017р., березень 2017р., червень 2017р., липень 2017р. активної електричної енергії у загальному обсязі 12236373 кВт/год на суму 18820219,48 грн. та за червень 2017р., липень 2017р. реактивної енергії у загальному обсязі 14100 кВа/год на суму 778,35 грн., а відповідач її прийняв без заперечень, що підтверджується відповідними актами прийому-передачі.

Таким чином, приймаючи до уваги дати складання актів прийому-передачі активної електроенергії, реактивної енергії, викладені умови оплати (п.4 додатку №22 до договору), з врахуванням норм ст.254 Цивільного кодексу України, остаточний розрахунок повинен бути здійснений не пізніше:

- за грудень 2012р. активна електроенергія (акт прийому-передачі №23109 від 27.12.2012р.) 03.01.2013р.;

- за лютий 2013р. активна електроенергія (акт приймання-передачі №03042 від 28.02.2013р.) 04.03.2013р.;

- за березень 2013р. активна електроенергія (акт приймання-передачі №04802 від 27.03.2013р.) 01.04.2013р.;

- за квітень 2013р. активна електроенергія (акт приймання-передачі №06976 від 26.04.2013р.) 29.04.2013р.;

- за травень 2013р. активна електроенергія (акт приймання-передачі №09533 від 28.05.2013р.) 31.05.2013р.;

- за червень 2013р. активна електроенергія (акт прийому-передачі №11950 від 26.06.2013р.) 01.07.2013р.;

- за жовтень 2013р. активна електроенергія (акт прийому-передачі №21347 від 28.10.2013р.) 31.10.2013р.;

- за листопад 2013р. активна електроенергія (акт приймання-передачі №23657 від 26.11.2013р.) 29.11.2013р.;

- за грудень 2013р. активна електроенергія (акт приймання-передачі №26352 від 26.12.2013р.) 30.12.2013р.;

- за січень 2014р. активна електроенергія (акт приймання-передачі №00523 від 28.01.2014р.) 31.01.2014р.;

- за лютий 2014р. активна електроенергія (акт приймання-передачі №02994 від 27.02.2014р.) 03.03.2014р.;

- за березень 2014р. активна електроенергія (акт приймання-передачі №05529 від 28.03.2014р.) 31.03.2014р.;

- за квітень 2014р. активна електроенергія (акт приймання-передачі №07810 від 29.04.2014р.) 05.05.2014р.;

- за травень 2014р. активна електроенергія (акт приймання-передачі №09907 від 28.05.2014р.) 02.06.2014р.;

- за жовтень 2014р. активна електроенергія (акт приймання-передачі №20633 від 28.10.2014р.) 31.10.2014р.;

- за листопад 2014р. активна електроенергія (акт приймання-передачі №22767 від 28.11.2014р.) 01.12.2014р.;

- за грудень 2014р. активна електроенергія (акт прийому-передачі №24581 від 29.12.2014р.) 05.01.2015р.;

- за січень 2015р. активна електроенергія (акт прийому-передачі №00128 від 29.01.2015р.) 02.02.2015р.;

- за грудень 2015р. активна електроенергія (акт прийому-передачі №06252 від 28.12.2015р.) 31.12.2015р.;

- за березень 2016р. активна електроенергія (акт прийому-передачі №01047 від 25.03.2016р.) 28.03.2016р.;

- за жовтень 2016р. активна електроенергія (акт приймання-передачі №03658 від 26.10.2016р.) 31.10.2016р.;

- за листопад 2016р. активна електроенергія (акт приймання-передачі №04018 від 28.11.2016р.) 01.12.2016р.;

- за грудень 2016р. активна електроенергія (акт приймання-передачі №04381 від 26.12.2016р.) 29.12.2016р.;

- за січень 2017р. активна електроенергія (акт приймання-передачі №00063 від 26.01.2017р.) 30.01.2017р.;

- за березень 2017р. активна електроенергія (акт приймання-передачі №00808 від 29.03.2017р.) 03.04.2017р.;

- за червень 2017р. активна електроенергія (акт приймання-передачі №01909 від 26.06.2017р.) 29.06.2017р.;

- за червень 2017р. реактивна електроенергія (акт приймання-передачі №01908 від 26.06.2017р.) 29.06.2017р.;

- за липень 2017р. активна електроенергія (акт приймання-передачі №02263 від 25.07.2017р.) 28.07.2017р.;

- за липень 2017р. реактивна електроенергія (акт приймання-передачі №02262 від 25.07.2017р.) 28.07.2017р.

Одночасно, як свідчить позивач, ним у вересні-жовтні 2014р. передано відповідачу електроенергію на загальну суму 219,08 грн.

Разом з цим, оскільки відповідні акти прийняття-передачі залишились на непідконтрольній території (пояснення №б/н від 05.10.2017р.) надати їх копії не уявляється можливим. Відповідач стосовно даного обсягу не заперечує, як свідчить акт звірки розрахунків за спожиту електроенергію станом на 13.10.2017р., відображає у бухгалтерському обліку заборгованість за актами приймання-передачі №22972 від 30.11.2014р. на суму 100,66 грн. та №22973 від 30.11.2014р. на суму 118,42 грн.

Відтак, керуючись приписами ч.1 ст.35 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає викладені обставини встановленими.

Отже, загальна вартість спірного обсягу, переданого відповідачу електроенергії дорівнює 18820438,56 грн.

За змістом пояснень позивача б/н від 26.10.2017р., розбіжності сум, зазначені у актах приймання-передачі №00523 від 28.01.2014р., №02994 від 27.02.2014р., з сумами, зазначеними у розрахунку суми заборгованості, у бік зменшення, виникли у зв'язку з їх оплатою у попередні періоди. Позивачем заявлено суму боргу за актом №00523 від 28.01.2014р. у розмірі 810082,53 грн., за актом №02994 від 27.02.2014р. у розмірі 818381,19грн.

Так, вартість переданої електроенергії за визначений вище період, яка підлягає сплаті становить 18745438,56 грн.

Позивач у позовній заяві зазначає про наявність боргу, з урахуванням проведених відповідачем оплат, у сумі 12177869,58 грн. за спірними зобов'язаннями за активну електроенергію.

Як вбачається з відзиву відповідача №юр/2289 від 04.10.2017р. на позовну заяву, останній вказує, що сторони проводили розрахунки за договором №03-21 від 31.12.2008р., відповідно до вимог Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», постанови Кабінету Міністрів України «Порядок та умови надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування» №375 від 04.06.2015р.

З матеріалів справи вбачається, що частину вартості спожитої електроенергії за договором, зокрема, протягом 2014-2015рр. підприємство оплатило з коштів, отриманих відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України №375 від 04.06.2015р. на загальну суму у розмірі 6800000,00 грн., що підтверджується: спільним протокольним рішенням №375Е/244 від 21.12.2015р. на суму 1918060,74 грн. (виділено з бюджету з призначенням платежу за 2014р.), платіжним дорученням №8 від 24.12.2015р.; спільним протокольним рішенням №375Е/243 від 21.12.2015р. на суму 4881939,26 грн. (виділено з бюджету з призначенням платежу за 2014р. у сумі 977983,44 грн., за 2015р. у сумі 3903955,82грн.), платіжними дорученнями №6 від 24.12.2015р., №7 від 24.12.2015р.

У п.13 розділу «Зобов'язання сторін» спільних протокольних рішень передбачено, зокрема, що з метою виконання договору сторони зобов'язуються перерахувати кошти наступній стороні, а остання сторона як сплату податкового боргу (з урахуванням пені) з податку на додану вартість до державного бюджету України не пізніше наступного дня після зарахування коштів на їх рахунок.

Відповідно до п.16 спільних протокольних рішень, останні набирають чинності з моменту їх підписання сторонами і діють до повного виконання сторонами своїх зобовязань за ними.

Беручи до уваги пояснення позивача №04/2612 від 13.12.2017р. в частині проведення оплати платіжним дорученням №7 від 24.12.2015р. на виконання спільного протокольного рішення №375Е/243 від 21.12.2015р., за зобовязанням січня 2015р. фактично проведено оплату у сумі 1023159,20 грн.

Ця сума була заявлена позивачем до стягнення, однак, оскільки її сплачено до подачі позову, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Судові витрати в цій частині, згідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають віднесенню на позивача.

Одночасно, виходячи з пояснень позивача №04/2612 від 13.12.2017р., відомостей акту звірки розрахунків за спожиту електроенергію станом на 13.10.2017р., за висновками суду, платіжними дорученнями №6 від 24.12.2015р., №8 від 24.12.2015р. на загальну суму 2896044,18 грн. фактично проведено оплати за зобовязаннями: січня 2014р. у сумі 778302,78грн., лютого 2014р. у сумі 809364,02 грн., березня 2014р. у сумі 636932,35 грн., квітня 2014р. у сумі 266579,69 грн., травня 2014р. у сумі 13582,56 грн., червня 2014р. у сумі 2671,02 грн., липня 2014р. у сумі 3646,55 грн., серпня 2014р. у сумі 3440,16 грн., вересня у сумі 5068,20 грн., жовтня у сумі 106195,47 грн., листопада 2014р. у сумі 270261,38 грн. за рахунок спільних протокольних рішень.

Дане не заперечується відповідачем.

Таким чином, сумами, щодо яких не проведено оплату у межах порядку та строку, визначеному цими рішеннями є: за зобовязанням січня 2014р. у розмірі 31779,75 грн., за зобов'язанням лютого 2014р. - 9017,17 грн., за зобов'язаням березня 2014р. - 52843,83 грн., за зобов'язанням квітня 2014р. - 10949,22 грн., за зобов'язанням травня 2014р. - 157,10 грн., за зобов'язанням вересня 2014р. 100,66 грн., за зобов'язанням жовтня 2014р. 3244,59 грн., за зобов'язанням листопада 2014р. 632308,32 грн., за зобов'язанням грудня 2014р. - 930934,12грн., а загалом 1671334,76 грн. за зобов'язаннями 2014р.

Виходячи з матеріалів справи, відповідачем до порушення провадження по даній справі були здійснені поточні оплати на загальну суму 3686350,73 грн. Її не було заявлено позивачем до стягнення.

З огляду на що, заборгованість за спірними зобов'язаннями становить 11154710,38грн. (заборгованість за 2012р. - 121035,89 грн., заборгованість за 2013р. - 3563530,98 грн., заборгованість за 2014р. - 1671334,76 грн., заборгованість за 2015р. - 1062057,69 грн., заборгованість за 2016р. - 3886608,40 грн., заборгованість за 2017р. - 850142,66 грн.).

Після порушення провадження по даній справі відповідачем погашено суму боргу з призначенням платежу: «за активну електроенергію за 2017р.», у загальному розмірі 850142,78 грн., що підтверджено платіжними дорученнями: №4317 від 28.09.2017р. на суму 500000,00 грн., №3037 від 02.10.2017р. на суму 100000,00 грн., №3063 від 03.10.2017р. на суму 50000,00 грн., №3087 від 04.10.2017р. на суму 50000,00 грн., №3129 від 09.10.2017р. на суму 20000,00 грн., №3195 від 11.10.2017р. на суму 30000,00 грн., №4347 від 10.10.2017р. на суму 20000,00 грн., №3233 від 12.10.2017р. на суму 30142,78 грн., №3279 від 18.10.2017р. на суму 20000,00 грн., №3253 від 17.10.2017р. на суму 30000,00 грн., наданих відповідачем разом із клопотанням №юр/3052 від 13.12.2017р., припинивши у такий спосіб існування предмета спору у цій частині стягнення заборгованості за поставлену активну електроенергію.

При цьому, за визначеннями позивача, залишок боргу за зобов'язаннями січня, березня, червня, липня 2017р. становить 850142,66 грн. та покладений у суми, на стягненні яких він наполягає.

Таким чином, предмет спору підлягає припиненню, саме до суми, визначеної позивачем - 850142,66 грн.

Одночасно після порушення провадження по даній справі відповідачем погашено суму боргу за реактивну електроенергію за червень, липень 2017р. у розмірі 778,35 грн., що підтверджено платіжним дорученням №3064 від 03.10.2017р., наданого відповідачем разом із клопотанням №юр/3052 від 13.12.2017р., припинивши у такий спосіб існування предмету спору у цій частині стягнення заборгованості за поставлену реактивну електроенергію.

Відтак, оскільки погашення заборгованості за активну електроенергію за зобов'язаннями січня, березня, червня, липня 2017р. у сумі 850142,66 грн. та за реактивну електроенергію за зобов'язаннями червня, липня 2017р. у розмірі 778,35 грн. відбулося після звернення із розглядуваним позовом до суду, таке усунення існування предмету спору у звязку із його врегулюванням сторонами зумовлює припинення провадження у справі відповідно до п.1-1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України у приведеній частині.

Дане кореспондується з приписами п.п.4.4 пункту 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, за змістом яких господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

При цьому, враховуючи, що на момент звернення позивача із розглядуваним позовом (09.09.2017р. дата відправлення означена на відбитку штампу на поштовому конверті, у якому надійшов позов до господарського суду) оплата вищенаведеної частини боргу не була здійснена, враховуючи підстави припинення провадження по справі, в порядку, передбаченому ст.80 Господарського процесуального кодексу України, наявність винних дій на день подання позову та порушення права і охоронюваного законом інтересу позивача, судові витрати у цій частині, згідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Отже, як вбачається з фактичних обставин справи, в порушення статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, грошове зобовязання відповідача перед позивачем в загальній сумі у встановлені договором строки, як і на час розгляду справи, не виконано в сумі 10304567,72 грн.

З огляду на встановлене, позовні вимоги Державного підприємства Регіональні електричні мережі, м.Вишгород Вишгородського району Київської області, в особі Донецької філії Державного підприємства Регіональні електричні мережі, м.Мирноград Донецької області, про стягнення з Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго, м.Краматорськ Донецької області, заборгованості за спожиту активну електроенергію за договором про постачання електричної енергії №03-21 від 31.12.2008р. підлягають задоволенню в сумі, що становить 10304567,72 грн.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України прострочення відповідачем грошового зобовязання тягне за собою обовязок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми за весь час несвоєчасного виконання обовязку щодо сплати відповідних сум, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на таке, позивачем нараховано інфляційні витрати за прострочення основного зобовязання у загальній сумі 2306956,84 грн. (нарахування здійснено за зобовязаннями вересня 2014р.-січня 2015р., грудня 2015р., березня 2016р., квітня 2016р., жовтня 2016р.-січня 2017р., березня 2017р. по оплаті активної електроенергії за період згідно представленого розрахунку, де початком за кожним визначено відповідний місяць наступний за місяцем у якому має бути здійснена остаточна оплата та по 31.08.2017р., на залишкову суму боргу визначену з відрахуванням від суми належної до сплати проведених відповідачем оплат, що віднесені позивачем в рахунок погашення за кожним із спірних зобовязань).

Одночасно, позивачем заявлено до стягнення 3% річних 396165,31 грн. (нарахування здійснено за зобовязанням вересня 2014р. на суму 100,66 грн. з 04.12.2014р. по 31.08.2017р., за зобов'язанням жовтня 2014р. на суму 118,42 грн. з 04.12.2014р. по 31.08.2017р., на суму 3126,17 грн. з 06.11.2014р. по 31.08.2017р., за зобов'язанням листопада 2014р. на суму 632308,32 грн. з 04.12.2014р. по 31.08.2017р., за зобов'язанням грудня 2014р. на суму 930934,12 грн. з 08.01.2014р. по 31.08.2017р., за зобов'язанням січня 2015р. на суму 1023159,20 грн. з 05.02.2015р. по 31.08.2017р., за зобов'язанням грудня 2015р. на суму 1062057,69 грн., за зобов'язанням березня 2016р. на суму 1044099,72 грн. з 05.04.2016р. по 31.08.2017р., за зобов'язанням квітня 2016р. на суму 267509,93 грн. з 07.05.2016р. по 31.08.2017р., за зобов'язанням жовтня 2016р. на суму 365000,00 грн. з 04.11.2016р. по 31.08.2017р., за зобов'язанням листопада 2016р. на суму 1459978,77 грн. з 05.12.2016р. по 31.08.2017р., за зобов'язанням грудня 2016р. на суму 750019,98 грн. з 05.01.2017р. по 31.08.2017р., за зобов'язанням січня 2017р. на суму 50000,00грн. з 04.02.2017р. по 31.08.2017р., за зобов'язанням березня 2017р. на суму 784983,03 грн. з 06.04.2017р. по 31.08.2017р., за зобов'язанням червня 2017р. на суму 14014,04 грн. з 06.07.2017р. по 31.08.2017р., за зобов'язанням липня 2017р. на суму 1923,94грн. з 05.08.2017р. по 31.08.2017р.).

За приписами ч.2 п.3.1 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань №14 від 17.12.2013р. (зі змінами та доповненнями) інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Тобто, з викладеного слідує, базою для нарахування є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями та яка є існуючою на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, за який розраховуються інфляційні є прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція, дефляція.

Враховуючи ту обставину, що уклавши вищеперелічені спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №375 від 04.06.2015р., сторони договору у такий спосіб змінили порядок і строки проведення розрахунків за надані послуги на підставі договору №03-21 від 31.12.2008р., тому для застосування наслідків порушення грошового зобов'язання, передбачених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, необхідно, щоб оплату було проведено поза межами порядку і строків, визначених спільними протокольними рішеннями.

Так, за зобо'вязанням січня 2015р. нарахування на суму 1023159,20 грн. не здійснюється, оскільки остання погашена за рахунок спільного протокольного рішення.

Дослідив представлені суду акти прийому-передачі та вартість активної електроенергії за вересень 2014р.-грудень 2014р., грудень 2015р., березень 2016р., квітень 2016р., жовтень 2016р.-січень 2017р., березень 2017р., встановлений строк оплати із врахуванням приписів ст.254 Цивільного кодексу України та докази, представлені у підтвердження проведених відповідачем оплат спірних у цій частині сум, з урахуванням призначення платежу, суд здійснив перерахунок інфляційних витрат, за допомогою програми Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН, у межах визначеного позивачем періоду, тобто починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, з огляду на встановлене вище, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція, та по 08.2017р. включно, виходячи з сутності індексу інфляції.

Перевіривши розрахунок позовних вимог в частині нарахування 3% річних, з урахуванням встановленого вище та приписів ст.254 Цивільного кодексу України, суд дійшов про помилкове визначення початку періоду прострочення за зобовязанням грудня 2014р. по оплаті активної електроенергії, дійсним є 08.01.2015р.

Відтак, виходячи з наведеного розрахунку, дійсний розмір інфляційних витрат становить 1759406,95 грн., 3% річних - 299939,35 грн.

Одночасно відповідач у відзиві №юр/2289 від 04.10.2017р. просить відмовити у стягненні 3% річних та інфляційних витрат, вказує, що у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території, де здійснює свою господарську діяльність відповідач, захоплення рухомого та нерухомого майна підприємства, укладання спільних протокольних рішень на виконання спірного договору, настання форс-мажорних обставин, засвідчених компетентним органом; зауважено на збитковості підприємства, великій дебіторській та кредиторській заборгованості, тяжкому фінансово-економічному стані відповідача, який продовжує погіршуватися.

Стосовно викладених підстав відмови у стягненні 3% річних та інфляційних витрат слід зазначити таке.

Останні не можна розцінювати, як підставу для звільнення від сплати нарахованих згідно ст.625 Цивільного кодексу України 3% річних та інфляційних витрат, адже не є відповідальністю за своєю правовою природою повязаною з виною боржника.

У ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

3% річних та інфляційні витрати є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобовязання, адже виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/928/2012 від 17.07.2012р. Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (п.2.).

Означене встановлено Верховним судом України у постанові від 12.12.2011р. (Про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 02.08.2011р. у справі №07/238-10), та вказано, що інфляційні витрати та 3% річних нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання.

Отже, законодавець не повязує застосування ст.625 Цивільного кодексу України із наявністю чи відсутністю вини боржника, тобто виходячи із суті 3% річних та інфляційних витрат, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання незалежно від того, виникла така неможливість за наявності його вини чи випадково, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника на весь розмір суми, належної до сплати кредиторові.

Зважаючи на викладене, відсутність вини у невиконанні зобовязань по сплаті з оплати вартості активної електроенергії, спожитої у березні-липні 2017р., не є підставою для відмови у задоволенні даних позовних вимог.

До того ж слід зауважити на приписах ст.42 Господарського кодексу України, відповідно до яких суб'єкти господарювання самостійно, на власний ризик здійснюють господарську діяльність, і, з відсиланням на положення п.1 ст.625 Цивільного кодексу України, не звільняються від відповідальності за неможливість виконання ними грошового зобовязання.

Відтак, позовні вимоги Державного підприємства Регіональні електричні мережі, м.Вишгород Вишгородського району Київської області, в особі Донецької філії Державного підприємства Регіональні електричні мережі, м.Мирноград Донецької області, про стягнення з Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго, м.Краматорськ Донецької області, сум 3% річних та інфляційних витрат підлягають задоволенню частково, 3% річних у розмірі 299939,35 грн. та інфляційні витрати у сумі 1759406,95 грн.

Підпунктом 4.2.1 п.4.2 договору про постачання електричної енергії сторони обумовили, що за внесення платежів, передбачених п.п.2.2.3-2.2.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком 22 Порядок розрахунків, споживач сплачує постачальнику пеню за кожний день прострочення платежу, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.

За розрахунком позивача загальна сума пені за прострочення основного зобовязання становить 438096,93 грн. (нарахування здійснено за зобовязанням жовтня 2016р. на суму 365000,00 грн. з 04.11.2016р. по 03.05.2017р., за зобов'язанням листопада 2016р. на суму 1459978,77 грн. з 05.12.2016р. по 04.06.2017р., за зобов'язанням грудня 2016р. на суму 750019,98 грн. з 05.01.2017р. по 04.07.2017р., за зобов'язанням січня 2017р. на суму 50000,00грн. з 04.02.2017р. по 03.08.2017р., за зобов'язанням березня 2017р. на суму 784983,03 грн. з 05.04.2017р. по 31.08.2017р., за зобов'язанням червня 2017р. на суму 14014,04 грн. з 06.07.2017р. по 31.08.2017р., за зобов'язанням липня 2017р. на суму 1923,94грн. з 04.08.2017р. по 31.08.2017р.).

Згідно Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За змістом п.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Разом з цим, Законом України Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси №85-VІІІ від 13.01.2015р. встановлено мораторій на час, визначений у статті 1 цього Закону, на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами - виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції.

Як свідчать статутні документи відповідача, останній є товариством, яке створено з метою виробництва теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках), транспортування її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії у вигляді пари та гарячої води споживачам, у порядку, встановленому законодавством.

За визначеннями Закону України Про житлово-комунальні послуги, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги.

Матеріали справи містять витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 12.09.2017р., за даними якого місцезнаходженням підприємства відповідача є м.Краматорськ Донецької області на території якого безпосередньо останній проводить господарську діяльність означену статутом.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1053-р від 30.10.2014р. затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, яке втратило чинність у звязку із прийняттям розпорядження Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015р., відповідно до якого, м.Краматорськ віднесено до таких територій.

Отже, Обласне комунальне підприємство Донецьктеплокомуненерго - підприємство виконавець житлово-комунальних послуг, які надає на території проведення антитерористичної операції, з огляду на що є субєктом, на якого розповсюджуються вищенаведені приписи ч.2 ст.2 Закону України Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси №85-VІІІ від 13.01.2015р.

В свою чергу, за видом господарської діяльності, Державне підприємство Регіональні електричні мережі є енергопостачальною компанією.

Відтак, у спірних господарських правовідносинах між позивачем та відповідачем встановлено мораторій на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій на період проведення антитерористичної операції.

Закон України Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси №85-VІІІ прийнято 13.01.2015р.

Статтею 3 цього Закону передбачено набрання ним чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Офіційне опублікування відбулось у офіційному виданні газета Голос України №21 від 06.02.2015р.

Отже, початком строку дії означеного нормативного акту є 07.02.2015р.

Таким чином, мораторій на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій на період проведення антитерористичної операції встановлено з 07.02.2015р. На попередні періоди положення вказаного акту не розповсюджуються в силу приписів ст.58 Конституції України.

Виходячи з наведеного, нарахування пені за спірним договором не здійснюється з 07.02.2015р.

Враховуючи вищевикладене, поширення приписів ч.2 ст.2 Закону України №85-VIII від 13.01.2015р. на правовідносини сторін, позовні вимоги Державного підприємства Регіональні електричні мережі у частині стягнення з Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго пені нарахованої за зобовязаннями жовтня 2016р.-січня 2017р., березня 2017р., червня 2017р., липня 2017р. у період починаючи з 04.11.2016р. по 31.08.2017р. підлягають залишенню без задоволення.

Разом з цим, посилаючись на перевищення споживачем у жовтні 2013р. обсягу договірних величин споживання електричної енергії, позивач просить стягнути 126030,02грн.

За умовами вказаного договору для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік Споживач не пізніше 1 жовтня поточного року надає Постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії Споживачем та Субспоживачем (додаток №1 «Обсяги постачання електричної енергії Споживачу та Субспоживачу»). У разі змін очікуваних обсягів споживання електричної енергії, узгоджених додатком №1 «Обсяги постачання електричної енергії Споживачу та Субспоживачу», Споживач додатково окремим листом повинен уточнювати обсяги обсяги очікуваного споживання електричної енергії за 25 діб до початку розрахункового періоду (п.5.1 договору).

Відповідно до додатку №1 «Обсяги постачання електричної енергії Споживачу» на 2013 рік до договору про постачання електричної енергії №03-21 від 31.12.2008р., узгодженою величиною споживання електричної енергії у жовтні 2013р. є 288930 кВт/год.

Позивач стверджує про наявність факту перевищення споживання у жовтні 2013р. на суму 126030,02 грн.

Відповідач проти даного заперечує.

Як свідчить акт №21347 від 28.10.2013р., відповідач у жовтні 2013р. спожив електроенергію в обсязі 390659 кВт/год.

За змістом п.2 додатка №22 «Порядок розрахунків» до договору, щомісячно 25 числа згідно з додатком №3 «Зняття показів засобів обліку електричної енергії» направляється представник Споживача у відділ збуту електроенергії для подання звіту про використану електроенергію Споживачем та субспоживачами за розрахунковий період (додаток №11 «Звіт про використану електроенергію (активну та реактивну)», документів, що підтверджують оплату у розрахунковому періоді, заявки на обсяги споживання електроенергії у поточному періоді та одержання рахунків на оплату.

Згідно даних звіту про використану електроенергію (активну) за вересень 2013р. №б/н від 25.09.2017р., підписаний та скріплений печатками підприємств з обох сторін, останніми узгоджено замовлення на наступний місяць, тобто у жовтні 2013р., у розмірі 403222 кВт/год.

До того ж, позивачем не визначено та не доведено обсягу, на який ним визначено перевищення договірної величини споживання електричної енергії у жовтні 2013р.

Відтак, судом не встановлено факту перевищення договірної величини споживання електричної енергії у жовтні 2013р.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми перевищення договірної величини споживання в розмірі 126030,02 грн. не підлягають задоволенню.

З огляду на здійснення судом перерахунку заявлених позовних вимог за допомогою програми Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН, у задоволенні звернення відповідача про призначення судово-економічної експертизи відмовлено, адже за викладених обставин не виявлено потреби у розумінні приписів ст.41 Господарського процесуального кодексу України.

Стосовно клопотання відповідача про застосування позовної давності щодо позовних вимог в сумі 15445897,03 грн., викладеного у відзиві №юр/2289 від 04.10.2017р., позовна давність не підлягає застосуванню, оскільки, виходячи з положень ст.ст.257, 264 Цивільного кодексу України, не встановлено спливу цих строків за спірними зобов'язаннями.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-36, 43, 49, п.1-1 ст.80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства Регіональні електричні мережі, м.Вишгород Вишгородського району Київської області, в особі Донецької філії Державного підприємства Регіональні електричні мережі, м.Мирноград Донецької області, до Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго, м.Краматорськ Донецької області, про стягнення 15445897,03 грн., у тому числі: заборгованості за спожиту активну електричну енергію в розмірі 12177869,58 грн., заборгованості за реактивну електричну енергію в розмірі 778,35 грн., перевищення договірної величини споживання в розмірі 126030,02 грн., пені за несвоєчасне виконання зобовязань зі сплати за спожиту електроенергію в розмірі 438096,93 грн., втрат від інфляції за період прострочення оплати за спожиту електроенергію в розмірі 2306956,84 грн., 3% річних в розмірі 396165,31 грн., задовольнити частково.

2. Припинити провадження по справі №905/2098/17 за позовною заявою Державного підприємства Регіональні електричні мережі, м.Вишгород Вишгородського району Київської області, в особі Донецької філії Державного підприємства Регіональні електричні мережі, м.Мирноград Донецької області, до Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго, м.Краматорськ Донецької області, в частині стягнення 850142,66 грн. суми боргу за спожиту активну електричну енергію. та 778,35 грн. за реактивну електроенергію.

3. Стягнути з Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго (85307, Донецька область, м.Краматорськ, провулок Земляний, буд.2, , банківські реквізити не вказано) на користь Державного підприємства Регіональні електричні мережі (07300, Київська область, Вишгородський район, м.Вишгород, ПАТ Укргідроенерго, ) в особі Донецької філії Державного підприємства Регіональні електричні мережі (85323, Донецька область, м.Мирноград, пров.Кузнецький, буд.1Б, , р/р №90 у філії ДОУ АТ «Ощадбанк», МФО 3357,72 грн. суми заборгованості за спожиту активну електричну енергію.

4. Стягнути з Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго (85307, Донецька область, м.Краматорськ, провулок Земляний, буд.2, , банківські реквізити не вказано) на користь Державного підприємства Регіональні електричні мережі (07300, Київська область, Вишгородський район, м.Вишгород, ПАТ Укргідроенерго, ) в особі Донецької філії Державного підприємства Регіональні електричні мережі (85323, Донецька область, м.Мирноград, пров.Кузнецький, буд.1Б, , р/р №90 у філії ДОУ АТ Ощадбанк, МФО 335106) 3% річних у розмірі 299939,35 грн. та інфляційні витрати у сумі 1759406,95 грн., а також відшкодування сплаченого судового збору в сумі 198222,53 грн.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

6. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

7. В судовому засіданні 14.12.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

8. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

9. Повний текст рішення складено та підписано 19.12.2017р.

Головуючий суддя О.В. Кротінова

Суддя С.С. Тарапата

Суддя М.О. Лейба