РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

19 грудня 2017 року Справа № 903/649/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Маціщук А.В.

судді Петухов М.Г.

судді Гудак А.В.

секретар судового засідання Харитонюк О.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився

відповідача - в.о. голови від-я ОСОБА_1 (наказ і витяг з ЄДР а.с. 131, 137),

пред-ка ОСОБА_2 (пост.дов. а.с. 136)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

на рішення Господарського суду Волинської області від 31.10.2017 р.

у справі № 903/649/17

за позовом публічного акціонерного товариства "ТЕРЕМНО ХЛІБ"

до ОСОБА_3 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визннання протиправним та скасування розпорядження Адміністративної комітету України від 15.06.2017 р. № 19-рк "Про визнання суб`єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку"

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до рішення Господарського суду Волинської області від 31.10.2017 р. (суддя Слободян О.Г.) у справі № 903/649/17 задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Теремнохліб" до ОСОБА_3 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визннання протиправним та скасування розпорядження Адміністративної комітету України від 15.06.2017 р. № 19-рк "Про визнання суб`єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку".

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач ОСОБА_4 обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 31.10.2017 р. у справі № 903/649/17 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Скаржник вважає, що рішення господарського суду підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що на підставі повноважень визначених ст. 14 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» та згідно з порядком встановленим Методикою визначення монопольного (домінуючого) становища субєктів господарювання на ринку ОСОБА_4 обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України здійснено дослідження регіональних ринків оптової торгівлі хлібом та хлібобулочними виробами в межах районів Волинської області за результатами діяльності у 2016 році. Під час дослідження ринків територіальним відділенням було виконано весь перелік заходів, визначений пп. 2.1 п. 2 Методики визначення монопольного (домінуючого) становища субєктів господарювання на ринку.

Пояснює, що за результатами дослідження ринку відповідно до пунктів 10.1, 10.1.1 та 10.1.2 Методики визначення монопольного (домінуючого) становища субєктів господарювання на ринку скаржником встановлено перевищення Публічного акціонерного товариства "ТЕРЕМНО ХЛІБ" 35% частки на досліджуваному ринку 69,02%. Позивач результатів досліджень не спростував.

11.12.2017 р. до Рівненського апеляційного господарського суду надійшли додаткові пояснення ОСОБА_3 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, в яких скаржник зазначає, що для дослідження ринку оптової реалізації хліба та хлібобулочних виробів територіальне відділення як орган, уповноважений проводити дослідження ринків та визначати становище субєктів господарювання на цьому ринку, вірно обрав джерела інформації, з дотриманням вимог пункту 11.1 Методики визначення монопольного (домінуючого) становища субєктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 р. № 49-р, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 01.04.2002 р. за № 317/6605. Позивач результатів досліджень не спростував.

Скаржник просить врахувати наведені обставини і скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 31.10.2017 р. у справі № 903/649/17 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Позивач не забезпечив участь представника у судовому засіданні та не повідомив суд про причини неявки, відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги.

Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення /а.с. 140 141, 162 - 163/, явка представників в судове засідання обовязковою не визнавалась, колегія суддів дійшла висновку про можливість завершення розгляду апеляційної скарги без участі представників позивача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників відповідача/скаржника, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом на підставі матеріалів справи встановлено таке.

Частиною третьою статті 42 Конституції України визначено, що держава забезпечує захист конкуренції у підприємницькій діяльності.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням Антимонопольного комітету України, його територіальних відділень є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; контролю за концентрацією, узгодженими діями суб'єктів господарювання та регулюванням цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб'єктами природних монополій; сприяння розвитку добросовісної конкуренції; методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» економічна конкуренція (конкуренція) це змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про захист економічної конкуренції» суб'єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо: на цьому ринку у нього немає жодного конкурента; він не зазнає значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших суб'єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар'єрів для доступу на ринок інших суб'єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин.

Відповідно до частин другої, третьої цієї ж статті Закону монопольним (домінуючим) вважається становище суб'єкта господарювання, частка якого на ринку товару перевищує 35 відсотків, якщо він не доведе, що зазнає значної конкуренції. Монопольним (домінуючим) також може бути визнане становище суб'єкта господарювання, якщо його частка на ринку товару становить 35 або менше відсотків, але він не зазнає значної конкуренції, зокрема внаслідок порівняно невеликого розміру часток ринку, які належать конкурентам.

15.06.2017 р. Адміністративною колегією ОСОБА_3 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято розпорядження №19-рк "Про визнання суб'єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку" /а.с. 14/, відповідно до якого визнано Публічне акціонерне товариство «Теремно хліб» таким, що займає за результатами діяльності 2016 року монопольне (домінуюче) становище на ринку оптової реалізації хліба в межах території міста Луцьк, Луцького, Рожищенського, Ківерцівського, Любешівського, Маневицького, Локачинського та Горохівського районів.

Позивач не погодився із розпорядженням Адміністративної колегії ОСОБА_3 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсним розпорядження Адміністративною колегією ОСОБА_3 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 19-рк від 15.06.2017 р.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Частиною 1 ст.59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Порядок визначення монопольного (домінуючого) становища субєктів господарювання на ринку врегульовано Методикою визначення монопольного (домі-нуючого) становища субєктів господарювання на ринку (надалі - Методика), затвердженою розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 р. № 49-р, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 01.04.2002 р. за № 317/6605.

Відповідно до п. 2.1 Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання може включати в себе такі дії:

- встановлення об'єктів аналізу щодо визначення монопольного (домінуючого) становища, а саме суб'єкта господарювання (групи суб'єктів господарювання), конкретного товару (продукції, роботи, послуги), який випускається, постачається, продається, придбавається (споживається, використовується) цим (цими) суб'єктом (суб'єктами) господарювання;

- складання переліку товарів (робіт, послуг), щодо яких має визначатися монопольне (домінуюче) становище суб'єкта господарювання і які мають ознаки одного товару, товарної групи.

- складання переліку основних продавців (постачальників, виробників), покупців (споживачів) товарів (товарних груп). - визначення товарних меж ринку;

- визначення територіальних (географічних) меж ринку;

- встановлення проміжку часу, стосовно якого має визначатися становище суб'єктів господарювання на ринку;

- визначення часових меж ринку;

- визначення обсягів товару, який обертається на ринку;

- розрахунок часток суб'єктів господарювання на ринку. - складання переліку продавців (постачальників, виробників), покупців (споживачів) товару (товарної групи);

- потенційних конкурентів, покупців, які можуть продавати (постачати, виробляти), придбавати (споживати, використовувати) той самий або/та аналогічний товар (товарну групу) на ринку;

- визначення бар'єрів вступу на ринок та виходу з ринку для суб'єктів господарювання, які продають (постачають, виробляють), придбавають (споживають, використовують) або можуть продавати (постачати, виробляти), придбавати (споживати, використовувати) той самий або/та аналогічний товар (товарну групу) на ринку;

- встановлення монопольного (домінуючого) становища суб'єкта (суб'єктів) господарювання на ринку.

Етапи визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання, їх кількість та послідовність проведення, передбачені пунктом 2.1 Методики, можуть змінюватися залежно від фактичних обставин, зокрема особливостей товару, структури ринку, обсягів наявної інформації щодо ринку тощо (п. 2.2. Методики).

Колегією суддів на підставі матеріалів справи встановлено, що прийняттю оспорюваного розпорядження передувало дослідження регіональних ринків оптової торгівлі хлібом та хлібобулочними виробами в межах районів Волинської області за результатами діяльності у 2016 році, про що були складені звіти про результати дослідження ринку та зазначено в службових записках, наданих суду першої інстанції. При цьому територіальним відділенням було виконано весь перелік заходів, визначений пп. 2.1 п.2 Методики.

Обєктом аналізу визначення монопольного (домінуючого) становища встановлено субєкти господарювання, що здійснюють діяльність з виробництва та оптової реалізації хліба та хлібобулочних виробів (як товарної межі ринку). При цьому обєктом аналізу територіальне відділення не обирало діяльність виключно ПАТ і «Теремнохліб», а здійснювало дослідження і аналіз діяльності всіх учасників ринку оптової реалізації хліба та хлібобулочних виробів, що підтверджено змістом звітів /а.с.90-99/, службової записки щодо стану конкуренції на регіональному ринку оптової реалізації хліба та хлібобулочних виробів /а.с.16-19/ та не спростовано іншими доказами у справі. Тому колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що об'єктами аналізу визначення монопольного (домінуючого) становища відповідачем обрано позивача як суб'єкта господарювання та хліб і хлібобулочні вироби - як конкретний товар (продукція), який випускається позивачем.

Складаючи перелік основних продавців та покупців товарів (послуг) територіальне відділення відповідно до п. 11.1 Методики використало відомості про діяльність субєктів господарювання, які отримані від органів Антимонопольного комітету України, інших державних органів та надані учасниками досліджуваного ринку, про що також зазначено в звітах про результати дослідження ринку та службових записках, які були надані суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» у сфері формування та реалізації конкурентної політики, сприяння розвитку конкуренції, нормативного і методичного забезпечення діяльності Антимонопольного комітету України та застосування законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, зокрема, вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, необхідну для дослідження ринків, а також інформацію про реалізацію конкурентної політики.

Отже, для визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку можуть бути використані, зокрема:

статистична інформація (дані) - офіційна державна інформація, яка характеризує масові явища та процеси, що відбуваються в економічній, соціальній та інших сферах життя України та її регіонів;

адміністративні дані - дані, отримані на підставі спостережень, проведених органами державної влади (за винятком органів державної статистики), органами місцевого самоврядування та іншими юридичними особами відповідно до законодавства та з метою виконання адміністративних обов'язків та завдань, віднесених до їх компетенції.

ОСОБА_3 обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України при здійснені дослідження товарного ринку у попередні роки від Головного управління статистики у Волинській області отримано листи від 28.12.2012 р. № 521/04-04, від 12.03.2013 р. № 199/04-07 - з переліком учасників ринку.

Крім того, ОСОБА_3 обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України вчинялись запити учасникам досліджуваного ринку /а.с.37-47/, і перелік учасників ринку - продавців визначено за результатами аналізу інформації, яка надійшла від хлібозаводів Волинської області - учасників досліджуваного ринку. Зокрема, у листі від 29.01.2016 р. № 290 ПАТ «Теремнохліб» надано інформацію щодо 37 учасників ринку - конкурентів, ПАТ «Нововолинський хлібозавод» листом від 15.02.2017 р. № 115 зазначено про 24 субєкти господарювання - конкурентів.

Також інформацію щодо переліку учасників ринку оптової реалізації хліба та хлібобулочних виробів Волинської області було отримано від Рівненського та Тернопільського обласних територіальних відділень Антимонопольного комітету України /а.с. 100 110, 114/.

Враховано при цьому, що оптові продавці здійснювали реалізацію товару хліба та хлібобулочних виробів з можливістю встановлювати роздрібними постачальниками торгівельної надбавки у розмірі до 6%, оскільки граничний рівень торгівельної надбавки протягом 2016 року був врегульований розпорядженням ОСОБА_3 облдержадміністрації від 16.07.2008 р. № 249.

Водночас, норми Методики не передбачають обовязкового використання всіх джерел інформації, визначених як допустимі у п.11.1 Методики, а також не містять мінімального переліку джерел, які можуть бути використані територіальним відділенням при дослідженні.

Враховано при цьому, що пунктом 5 частини першої статті 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" встановлено, що голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

При запитуванні інформації територіальне відділення попереджало про існуючу відповідальність за неподання, подання в неповному обсязі або подання недостовірної інформації, що вбачається зі змісту листів /а.с.37-48/. Відповідальність за подання достовірної інформації лежить безпосередньо на її надавачеві - субєкті господарювання.

Керуючись вищезазначеними повноваженнями, територіальне відділення при дослідженні ринку оптової реалізації хліба та хлібобулочних виробів отримало офіційну інформацію від суб'єктів господарювання.

Отже, доводи позивача про використання територіальним відділенням обмежених джерел інформації, зокрема, про використання відповідачем виключно інформації, наданої районними державними адміністраціями Волинської області, спростовані вищенаведеними матеріалами справи.

Територіальні межі ринку визначені з урахуванням ступеня відкритості ринку відповідно до п.6.3 Методики шляхом установлення мінімальної території, за межами якої з точки зору споживачів оптове придбання хлібу та хлібобулочних виробів є неможливим або недоцільним. При цьому територіальні межі ринку сформовані із урахуванням плеча доставки оптової партіі хліба і хбібобулочних виробів від основних суб'єктів господарювання до представників роздрібної торговлі.

Ступінь відкритості ринку в межах території м.Луцьк, Луцького, Рожищенського, Ізерцівського, Любешівського, Маневицького, Локачинського та Горохівського районів визначався як відсоткове співвідношення загального обсягу ввезеного товару на ринок (оптова реалізація хліба та хлібобулочних виробів виробниками, що працюють за межами території ринку) до загального обсягу ринку. Ступінь відкритості ринку оптової торгівлі хлібом та хлібобулочними виробами за 2016 рік склав 8,46 % та підтвердив коректність визначених територіальних меж. Такі аналізи відображені в звітах /а.с.90-99/, службових записках щодо стану конкуренції на регіональному ринку оптової реалізації хліба та хлібобулочних виробів /а.с.16-19/, і відповідні пояснення надавались в письмовому вигляді суду першої інстанції. Таким чином спростовані доводи позивача про порушення територіальним відділенням Методики визначення монопольного становища при визначенні територіальних меж ринку.

Часовими межами ринку- оптової реалізації хліба та хлібобулочних виробів визначено період протягом 2016 року. При цьому був виконаний порівняльний аналіз динаміки ринку у 2015-2016 р.р. Розрахунок часток суб'єктів господарювання на ринку було проведено відповідно до п. 8 Методики, відповідно до якого розрахунок частки субєкта господарювання здійснюється від загального обсягу реалізованого товару, протягом часу, що складає часові межі ринку.

Отже, територіальним відділенням визначено часові межі ринку - 2016 рік, визначено барєри вступу на ринок та виходу з ринку, визначено обсяг товару, що обертається на ринку. Загальний обсяг ринку зазначено відповідно до інформації, наданої учасниками ринку на вимоги територіального відділення.

Розрахунок часток суб'єктів господарювання на ринку було проведено відповідно до п.8 Методики, де визначено, що розрахунок частки субєкта господарювання здійснюється від загального обсягу реалізованого товару протягом часу, що складає часові межі ринку. При визначенні обсягів ринків застосовувані натуральні показники - кількість реалізованого хліба та хлібобулочних виробів у тоннах (без врахування власної торгівлі та реалізації бюджетним установам для кінцевого споживання), на підставі даних, наданих безпосередньо учасниками ринку.

Розрахунок коєфіцієнту ринкової концентрації та індексу ринкової концентраціі наведені в слудбових записках, наданих суду.

З метою отримання зауважень та заперечень від ПАТ «Теремнохліб» щодо його становища на ринку 13.04.2017 р. ОСОБА_4 обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України на адресу Публічного акціонерного товариства "Теремнохліб" направило лист № 21/1.27-546 «Про ознаки монопольного (домінуючого) становища на ринку оптової реалізації хліба та хлібобулочних виробів» із службовою запискою щодо стану конкуренції на регіональному ринку оптової реалізації хліба та хлібобулочних виробів в межах м. Луцьк, Луцького, Рожищенського, Ківерцівського, Любешівського, Маневицького, Локачинського та Горохівського районів за результатами діяльності у 2016 році /а.с. 15 19/.

В даному листі ОСОБА_4 обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України запропоновано Публічному акціонерному товариству "Теремнохліб" у 10 (десяти) денний термін з дня отримання цього листа надати територіальному відділенню докази (у випадку їх наявності, які свідчили про те, що публічне акціонерне товариство "Теремнохліб" зазнає значної конкуренції на ринку від інших суб'єктів господарювання.

Публічним акціонерним товариством "Теремнохліб" на адресу ОСОБА_3 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України направлено лист № 2751 від 28.04.2017 р., у якому позивач доводить про недостатність проведеного дослідження та неврахування всіх чинників ринку, зазначивши, що ПАТ «Теремнохліб» зазнає значної конкуренції на ринку за результатами огляду місць продажу хліба та хлібобулочних виробів./а.с. 20 22/.

Відповідно до пункту 10.1.3 Методики після отримання зауважень та заперечень територіальне відділення зобовязане спростувати доводи субєкта господарювання.

Листом від 06.06.2017 р. № 21/1.27-810 територіальне відділення повідомило про відхилення заперечень ПАТ «Теремнохліб» щодо результатів дослідження ринку з відповідними обґрунтуваннями. Зокрема, територіальне відділення повідомило позивача про відсутність такого критерію «як огляд місць продажу». Зазначена обставина підтверджує існування інших учасників на ринку, а не значну конкуренцію від них. Однією з ознак ринкової влади є здатність субєкта господарювання підвищувати ціни на товари (товарні групи) підтримувати їх на рівні, що перевищує рівень, обумовлений конкуренцією на ринку, тоді як за результатами аналізу динаміки зміни цін на хліб масових сортів серед значимих виробників Волинської області протягом 2016 року встановлено значне перевищення цін товариства, що відображено в додатку «Динаміка зміни цін на хліб масових сортів».

Порівняння часток конкурентів з часткою позивача підтверджує їх незначний розмір, зокрема, після товариства з часткою 69,02 %, наступна велика частка належить ТзОВ «Західторгхліб» і становить 9,08 %, частка ТзОВ «ОСОБА_3 пекар» - 4,43 %.

Також зазначено, що запропонований позивачем розрахунок обсягу ринку відносно середньоденної реалізації суперечить пункту 8.1. Методики.

Колегія суддів вважає при цьому безпідставними доводи позивача та висновки суду першої інстанції про те, що висновок про монопольне (домінуюче) становище на ринку здійснюється за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Враховано, що відповідно до норм ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» монопольне (домінуюче) становище на ринку не є порушенням, тоді як відповідальність передбачена лише за зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку.

Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вирішення питання про наявність або відсутність зайняття суб'єктом господарювання монопольного (домінуючого) становища на ринку вирішується виключно за наслідками розгляду відповідної справи органами Антимонопольного комітету України.

У відповідності до п.15.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» № 15 від 26.12.2011 р. господарські суди у розгляді справ мають перевіряти правильність застосування органами Антимонопольного комітету України відповідних правових норм, зокрема, Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням названого Комітету від 05.03.2002 N 49-р. Однак господарські суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами Антимонопольного комітету України, та знову встановлювати товарні, територіальні (географічні), часові межі певних товарних ринків після того, як це зроблено зазначеними органами, й на підставі цього робити висновки про наявність чи відсутність монопольного (домінуючого) становища суб'єкта господарювання на ринку.

Отже, враховуюче наведені обставини в їх сукупності, колегія суддів встановила, що оспорюване розпорядження від 15.06.2017 р. № 19-рк прийнято у межах компетенції територіального відділення АМК України та відповідно до норм законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, - після виконання дослідження і аналізу ринку згідно з Методикою визначення монопольного (домінуючого) становища субєктів господарювання на ринку. Не встановлено, що оспорюване розпорядження порушує права, свободи та інтереси товариства «Теремнохліб», а позивач не спростував висновків територіального відділення у встановленому законодавством порядку. Колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення позову.

Висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, не відповідають обставинам справи, тому рішення Господарського суду Волинської області від 31.10.2017 р. у справі № 903/649/17 підлягає скасуванню згідно з п. 3 ч.1 ст.277 ГПК України з прийняттям нового рішення у справі.

Судові витрати у справі покладаються на позивача згідно з ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 277, 281-282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задоволити. Рішення Господарського суду Волинської області від 31.10.2017 р. у справі № 903/649/17 скасувати.

Прийняти нове рішення. Відмовити у задоволенні позову.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "ТЕРЕМНО ХЛІБ" (43008, Волинська область, м.Луцьк, вул. Підгаєцька, 13-б, ) на користь ОСОБА_3 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (43005, Волинська область, м.Луцьк, вул. Винниченка, 67, ) 1760,00 грн. витрат на судовий збір за розгляд апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Волинської області видати наказ на виконання цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржено в касаційному порядку у випадках, передбачених ГПК України.

Матеріали справи № 903/649/17 повернути Господарському суду Волинської області.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Гудак А.В.