ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.12.2017р.                      Справа №905/2356/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Флуітек Сістемз», м.Суми,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ,

про стягнення 62493,42 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Бикова Я.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Флуітек Сістемз», м.Суми звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ про стягнення 3% річних в сумі 8102,12 грн та інфляційних нарахувань у розмірі 54391,30 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов мирової угоди, укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю «Флуітек Сістемз» та Публічним акціонерним товариством «Енергомашспецсталь», яка затверджена ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.04.2015р. по справі №908/499/15-г, що стало підставою для нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідач будь-яких пояснень по суті спору не надав, про розгляд справи був обізнаний, про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень №106, №559.

Сторони у судові засідання 21.11.2017р., 04.12.2017р. не з’явились, їх присутність визначалась судом не обов’язковою.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов’язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За висновками суду, незважаючи на те, що сторони, зокрема, у судове засідання 04.12.2017р. не з’явились, справа може бути розглянута за наявними в ній документами у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а відсутність учасників судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

27.01.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Флуітек Сістемз» звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» про стягнення заборгованості за договором поставки №15/931 від 01.08.2013р. у розмірі 213999,36 грн.

08.04.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Флуітек Сістемз» та Публічним акціонерним товариством «Енергомашспецсталь» було укладено мирову угоду, за змістом якої, зокрема, сторони домовились про те, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений товар за договором поставки №15/931 від 01.08.2013р. складає 166487,23 грн (п.1); позивач відмовився від позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 11191,15 грн та інфляційних нарахувань в розмірі 31702,14 грн, а відповідач визнав позовні вимоги в частині основної суми боргу в розмірі 166487,23 грн, 3% річних в розмірі 4619,44 грн та судового збору в розмірі 4279,98 грн, а всього 175386,65 грн та зобов’язався сплатити позивачу погоджену суму згідно наступного графіку погашення заборгованості: до 30.04.2015р. – 58462,21 грн, до 31.05.2015р. - 58462,21 грн, до 30.06.2015р. - 58462,23 грн (п.2).

За змістом п.4 вказаної мирової угоди сторони домовились, що у разі невиконання відповідачем умов мирової угоди про виплату суми боргу у розмірі 175386,65 грн у добровільному порядку та у встановлені угодою строки, позивач має право на звернення до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди та стягнення заборгованості у примусовому порядку.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.04.2015р. у справі №908/499/15-г за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Флуітек Сістемз» до Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» про стягнення заборгованості у розмірі 213999,36 грн затверджено наведену мирову угоду та припинено провадження у справі.

Внаслідок невиконання відповідачем мирової угоди б/н від 08.04.2015р. у добровільному порядку та у встановлені строки, повернення названого виконавчого документу органом примусового виконання рішень стягувачу у зв'язку з відсутністю дати набрання ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.04.2015р. у справі №908/499/15-г законної сили та строку пред’явлення виконавчого документу до виконання, що суперечило приписам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999р., Товариство з обмеженою відповідальністю «Флуітек Сістемз» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» про спонукання до виконання мирової угоди.

Рішенням господарського суду Донецької області від 16.12.2015р. по справі №908/5207/15 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Флуітек Сістемз» до Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг у розмірі 166487,23 грн, 3% річних у розмірі 4619,44 грн, судовий збір у розмірі 4279,98 грн, судовий збір у розмірі 2630,80 грн.

Відповідно до відомостей, які наявні у матеріалах справи, підтверджуються позивачем та даними Єдиного державного реєстру судових рішень, а також не спростовані відповідачем, ухвала від 08.04.2015р. господарського суду Запорізької області по справі №908/499/15-г та рішення від 16.12.2015р. господарського суду Донецької області по справі №908/5207/15 не переглядались в апеляційному, касаційному порядку або з підстав, які визначені ст.112 Господарського процесуального кодексу України, та набрали законної сили.

Господарський суд при вирішенні розглядуваного спору приймає до уваги викладені вище обставини, що встановлені при розгляді справ №908/499/15-г, №908/5207/15 як такі, що відповідно до приписів ст.35 Господарського процесуального кодексу України не підлягають повторному доказуванню.

При цьому, господарський суд виходить з того, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (п.4 Інформаційного листа №01-8/1427 від 18.11.2003р. Вищого господарського суду України «Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини»).

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із п.5.1 постанови №14 від 17.12.2013р. пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов’язань» кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом з оплатою суми основного боргу, так і окремо від неї.

З огляду на вищенаведене, позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 8102,12 грн за період з 15.04.2015р. по 27.11.2016р., інфляційні в розмірі 54391,30 грн за період з 15.04.2015р. по 27.11.2016р. за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань за мировою угодою б/н від 08.04.2015р.

При цьому, як вбачається з наданого позивачем розрахунку, Товариство з обмеженою відповідальністю «Флуітек Сістемз» здійснює нарахування процентів річних та інфляційних на обумовлену у мировій угоді б/н від 08.04.2015р. суму основної заборгованості у розмірі 166487,23 грн.

Водночас, в укладеній між позивачем та відповідачем мировій угоді б/н від 08.04.2015р., яка затверджена ухвалою від 14.04.2015р. господарського суду Запорізької області у справі №905/499/15-г, сторонами було погоджено строки та порядок сплати заборгованості відповідно до наступного графіку: до 30.04.2015р. – 58462,21 грн, до 31.05.2015р. - 58462,21 грн, до 30.06.2015р. - 58462,23 грн, з яких основного боргу: до 30.04.2015р. – 55495,74 грн, до 31.05.2015р. - 55495,74 грн, до 30.06.2015р. - 55495,75 грн.

При здійснені розрахунку процентів річних, Товариством з обмеженою відповідальністю «Флуітек Сістемз» погоджений сторонами графік погашення заборгованості та строки настання оплати за кожним платежем враховано не було.

За розрахунком суду, сума 3% річних за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань за мировою угодою б/н від 08.04.2015р. (в межах визначених позивачем періодів) дорівнює 7463,55 грн.

Дослідивши розрахунок інфляційних втрат, здійснений позивачем, суд зазначає про наступне:

За приписами п.3.2 постанови №14 від 17.12.2013р. пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов’язань» індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Тобто, з огляду на вищенаведене, базою для нарахування інфляційної складової боргу є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, що існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення – лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, за який розраховуються інфляційні, є час прострочення з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку, суд встановив, що інфляційні за період з 15.04.2015р. по 30.04.2015р., з 01.11.2016р. по 27.11.2016р. нарахуванню не підлягають (неповний місяць).

Водночас, з огляду на погоджений сторонами графік погашення заборгованості, базою для нарахування інфляційних у травні 2015 року є сума 55495,74 грн, у червні 2015 року – 110991,48 грн, у липні 2015 року – жовтні 2016 року – 166487,23 грн.

За розрахунком суду, сума інфляційних втрат становить 20671,11 грн.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, з’ясувавши обставини, пов’язані з правильністю здійснення позивачем розрахунків 3% річних та інфляційних втрат, здійснивши оцінку доказів, на яких ці розрахунки ґрунтуються, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме на суми 3% річних у розмірі 7463,55 грн, інфляційної складової боргу в сумі 20671,11 грн.

Згідно зі ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1600 грн підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Флуітек Сістемз», м.Суми до Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ про стягнення 3% річних в сумі 8102,12 грн та інфляційних нарахувань у розмірі 54391,30 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» (84306, Донецька обл., м.Краматорськ, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Флуітек Сістемз» (40034, Сумська область, м.Суми, вул.Черепіна, буд.60, офіс 3, ) 3% річних – 7463,55 грн, інфляційні нарахування – 20671,11 грн, а також судовий збір в сумі 720,32 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

У судовому засіданні 04.12.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 11.12.1017р.

Суддя Ю.О.Паляниця