ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

"12" грудня 2017 р.                                                  №925/1572/17

м. Черкаси

Суддя господарського суду Черкаської області Довгань К.І., розглянувши матеріали за позовом Об’єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку «Бульвар Шевченка, 352» до ПАТ «Черкасиобленерго» в особі Черкаського міського району електричних мереж про визнання недійсним зобов’язання,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області з позовом звернулось позовом Об’єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку «Бульвар Шевченка,352» до ПАТ «Черкасиобленерго» в особі Черкаського міського району електричних мереж, у якому просить визнати недійсним зобов’язання в частині нарахування заборгованості за договором постачання електроенергії №6569 від 31.03.2017.

Ст.ст. 1, 12 ГПК України визначено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Ст.16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

З тексту позовної заяви вбачається, що таке зобов’язання вказане відповідачем у листах-повідомленях, направлених відповідачем позивачу 27.11.2017 та 04.12.2017.

В той же час, такі листи не можуть породжувати будь яких зобов’язань у правовідносинах сторін, не є правочином, чи рішенням органу влади чи місцевого самоврядування, а тому не можуть бути предметом окремого позову у господарському суді.

Ст. 62 ГПК України встановлено, що суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Оскільки відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України “Про судовий збір” сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги, то повернення судового збору без відповідного клопотання сторони не допускається.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись п. 1. ст. 62 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті до розгляду позовної заяви.

Позовну заяву з доданими до неї документами повернути позивачу.

Ухвалу про відмову у прийнятті позовної заяви до розгляду може бути оскаржено відповідно до порядку, визначеного ГПК України.

Суддя                                                                                Довгань К.І.