ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.11.2017р. Справа № 905/1778/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Паніній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «МІКО-ФУД»

про стягнення заборгованості у розмірі 1 084 459,66 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю №271216-17/9.2.1п від 27.12.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю № 17-Д від 16.01.2017р.

Суть спору: ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом, в якому просить суд стягнути з ТОВ «МІКО-ФУД» 1 084 459,66 грн., з яких: 512 460,03 грн. - борг за активну електроенергію; 20 483,51 грн. - борг за послуги з перетікання реактивної електроенергії; 1 988,16 грн. борг за перевищення договірних величин споживання електроенергії; 22 305,18 грн. борг за перевищення договірних величин споживання електричної потужності; 46 559,10 грн. - 3% річних; 480 663,68 грн. інфляційні втрати.

Підставою позовних вимог є неналежне виконання відповідачем умов договору про постачання електричної енергії №316 від 15.03.2011р. в частині повної та своєчасної оплати активної електроенергії та послуг з перетікання реактивної електроенергії, а також в частині дотримання договірних величин споживання електроенергії та електричної потужності.

У поясненнях за вх. № 23768/17 від 13.09.2017р. відповідач зазначає, що п.9.1 договору про постачання електричної енергії №316 від 15.03.2011р. передбачена позовна давність для стягнення неустойки у два роки, що вже сплинули, а тому нарахування штрафу чи пені є безпідставним.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2017р., у звязку з відставкою судді Бойко І.А., для розгляду даної справи визначено суддю Ніколаєву Л.В. Ухвалою господарського суду Донецької області від 13.09.2017р. справу прийнято до провадження у вказаному складі суду.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 13.11.2017р., у звязку із задоволенням відповідного клопотання позивача за вх. № 29115/17 від 13.11.2017р., строк вирішення спору по даній справі продовжений до 28.11.2017р.

Під час розгляду даної справи спір в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 512 460,03 грн. боргу за активну електроенергію; 20 483,51 грн. боргу за послуги з перетікання реактивної електроенергії; 1 988,16 грн. боргу за перевищення договірних величин споживання електроенергії; 22 305,18 грн. боргу за перевищення договірних величин споживання електричної потужності врегульовано сторонами мирним шляхом, про що укладено відповідну мирову угоду, якою також врегульовано і питання щодо покладення на відповідача витрат по сплаті судового збору в розмірі 16 266,90 грн. Вказана мирова угода сторін затверджена господарським судом та провадження у цій частині позовних вимог припинено на підставі п.7 ч.1 ст. 80 ГПК України, про що винесено ухвалу суду від 28.11.2017р.

На підставі ст.85 ГПК України у судовому засіданні 28.11.2017р. за участю представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив:

15.03.2011р. між ВАТ «Донецькобленерго» (в подальшому перейменовано на ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго») (постачальник, позивач) та ТОВ «МІКО-ФУД» (споживач, відповідач) укладений договір про постачання електричної енергії № 316, відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача із загальною (за всіма обєктами) приєднаною потужністю 100,0 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (розділ 1 договору).

Постачальник зобовязався, зокрема, постачати споживачу електроенергію, як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням умов розділу 6 цього договору; згідно з категорією струмоприймачів споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання на межах, визначених додатком №2 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» до цього договору; із дотриманням на межі балансової належності постачальника граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами; із забезпеченням отримання електричної енергії на рівні загальної (за всіма обєктами) дозволеної потужності 90,0 кВт, а споживач зобовязався, зокрема, дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та режиму роботи електроустановки згідно з умовами додатків №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» та №4 «Порядок визначення обсягу електричної енергії та його вартості у разі завантаження схеми обліку нижче мінімально допустимого рівня та у разі невідповідності температурного режиму експлуатації засобів обліку вимогам, визначеним нормативно-технічними документами та/або паспортними даними засобів обліку» до цього договору; оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно із умовами додатків №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» та №5 «Порядок розрахунків» до цього договору; здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережою постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком №6 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії» до цього договору. (пп. 2.2.2 п.2.2, пп. 2.3.2., 2.3.4, 2.3.5 п.2.3 договору).

На підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов договору оформлюються «Акт фіксації показань приладів обліку на ПС (ТП) ВАТ «Донецькобленерго», «Двосторонній акт фіксації показань приладів обліку на обєктах споживача», «Звіт про покази розрахункових приладів обліку», «Акт приймання-передавання товарної продукції (електроенергії)» і «Акт з контролю електричної потужності», що є невідємними частинами до цього Договору. За наявністю вводів на різних ступенях напруги та різних системах обліку покази надаються окремо за кожною точкою вимірювання. (п. 7.7 договору).

За внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.4-2.3.5 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком №5 «Порядок розрахунків» до цього договору, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі, обумовленому додатком №5 «Порядок розрахунків» до цього договору за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобовязання за цим договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Сума пені, 3% річних з простроченої суми, сума боргу з урахування встановленого індексу інфляції, зазначається у розрахунковому документі окремим рядком, або в окремому розрахунковому документі (п.4.2.1 договору).

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2011р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. (п. 9.5 договору).

Додатком № 5 до договору є «Порядок розрахунків», згідно з яким розрахунковим вважається період з 00-00 год. 1 числа попереднього місяця до 24-00 год. 30/31 числа поточного місяця та складається з 4 планових періодів: 1 плановий період з 00-00 годин 1 числа до 24-00 годин 07 числа; 2 плановий період з 00-00 годин 08 числа до 24-00 годин 14 числа; 3 плановий період з 00-00 годин 15 числа до 24-00 годин 20 числа; 4 плановий період з 00-00 годин 21 числа до 24-00 годин 30/31 числа. (п. 1 додатку №5 «Порядок розрахунків» до договору).

За підсумками розрахункового періоду постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок для остаточного розрахунку. Сума платежу при остаточному розрахунку визначається, виходячи з тарифів на активну електроенергію, що діяли на кінець розрахункового періоду та фактичного обсягу спожитої електричної енергії, згідно даних оформленого між постачальником та споживачем «Акта приймання-передавання товарної продукції (електроенергії)» (додаток №10 до договору) та/або інших умов договору, з урахуванням сум та призначення платежів, що надійшли від споживача. У разі, якщо за підсумками розрахункового періоду вартість спожитої електроенергії менша ніж сума оплати, що надійшла за такий календарний місяць, залишок коштів зараховується як попередня оплата споживача за наступні розрахункові періоди. Зазначений пункт діє виключно за умови відсутності заборгованості споживача за попередні розрахункові періоди. Положення зазначеного пункту також поширюються на порядок здійснення зарахування оплат за перетікання реактивної електроенергії. Остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, а також за інші платежі, передбачені цим договором та ПКЕЕ, здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка, грошовими коштами на рахунки постачальника електричної енергії, які вказані в Розділі 10 Договору, у терміни, що не перевищують 5 операційних днів від дня отримання рахунку. Для проведення остаточного розрахунку споживач не пізніше наступного дня з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати у постачальника за місцем надання звіту про обсяги спожитої електроенергії рахунок на оплату електричної енергії та інших платежів, що передбачені договором. У разі неявки споживача (уповноваженого представника споживача) для отримання рахунку постачальник направляє рахунок споживачу рекомендованим листом на адресу (юридичну або поштову), що вказана в договорі. У такому разі рахунок вважається отриманим споживачем з дня його відправлення. За внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.4 2.3.5 цього договору, з порушенням термінів, визначених даним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі 1% за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Оплата за такі види нарахувань, як вартість активної електроенергії (в т.ч. така, що надійшла на підставі визнаної претензії або за рішенням суду) з ПДВ, безоблікове споживання електричної енергії з ПДВ, за недораховану електричну енергію згідно із актами порушень ПКЕЕ з ПДВ, плата за споживання електричної енергії понад договірну величину, плата за перевищення договірної величини потужності здійснюється на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника, вказаний в Розділі 10 договору. Плата за такі види нарахувань, як надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії з ПДВ, сума пені, 3% річних, індекс інфляції, плата за надання споживачу додаткових послуг (відключення та повторне підключення, перевірка та ремонт лічильників та інші послуги), сума завданих споживачем збитків та інші платежі перераховуються на поточний рахунок постачальника, вказаний в розділі 10 Договору. (п.п. 5, 10 додатку №5 «Порядок розрахунків» до договору).

На виконання умов договору за період липень 2014р. жовтень 2014р. позивачем поставлено відповідачу активну електроенергію в загальному обсязі 717 129 кВт/год на суму 1 023 410,91 грн., а саме: у липні 2014р. в обсязі 634 898 кВт/год на суму 903 663,02 грн., у серпні 2014р. в обсязі 34 642 кВт/год на суму 49 306,66 грн., у вересні 2014р. в обсязі 23 460 кВт/год на суму 34 725,49 грн., у жовтні 2014р. в обсязі 24 129 кВт/год на суму 35 715,74 грн., надано послуги з перетікання реактивної електроенергії в загальному обсязі 562 924 кВар/г на суму 20 483,51 грн., а саме: у липні 2014р. в обсязі 359 957 кВар/г на суму 13 014,22 грн. (із врахуванням генерації реактивної електроенергії в обсязі 34 кВар/г на суму 3,53 грн.), у серпні 2014р. в обсязі 76 828 кВар/г на суму 2 761,95 грн. (із врахуванням генерації реактивної електроенергії в обсязі 242 кВар/г на суму 25,24 грн.), у вересні 2014р. в обсязі 52 041 кВар/г на суму 1 956,18 грн. (із врахуванням генерації реактивної електроенергії в обсязі 162 кВар/г на суму 17,66 грн.), у жовтні 2014р. в обсязі 74 098 кВар/г на суму 2 751,16 грн. (із врахуванням генерації реактивної електроенергії в обсязі 50 кВар/г на суму 5,09 грн.), що підтверджується відповідними актами прийняття передавання товарної продукції (електроенергії), які підписані сторонами та засвідчені їх печатками.

Також, позивачем виставлені відповідні рахунки на оплату активної електроенергії та послуг з перетікання реактивної електроенергії, які отримані директором ТОВ «МІКО-ФУД». Рахунки за липень 2014р. отримані відповідачем 01.08.2014р., за серпень 2014р. - 01.09.2014р., за вересень 2014р. 01.10.2014р., за жовтень 2014р. 03.11.2014р., про що свідчать відповідні відмітки на рахунках про їх отримання. При цьому, рахунок на оплату активної електроенергії спожитої у липні 2014р. виставлено на суму 392 712,14 грн. (з урахуванням передоплати у сумі 510 950,88 грн.).

Предметом розгляду даної справи є стягнення з відповідача 527 222,78 грн., з яких: 46 559,10 грн. - 3% річних, нараховані за період з 09.08.2014р. по 21.07.2017р. за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії спожитої у липні 2014р. - жовтні 2014р., послуг з перетікання реактивної електроенергії, наданих у липні 2014р. жовтні 2014р.; 480 663,68 грн. інфляційні втрати, нараховані за період з 01.09.2014р. по 30.06.2017р. за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії спожитої у липні 2014р. - жовтні 2014р., послуг з перетікання реактивної електроенергії, наданих у липні 2014р. - жовтні 2014р. (із врахуванням ухвали господарського суду Донецької області від 28.11.2017р. про затвердження мирової угоди та припинення провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача боргу в розмірі 557 236,88 грн. (з яких: 512 460,03 грн. - борг за активну електроенергію; 20 483,51 грн. - борг за послуги з перетікання реактивної електроенергії; 1 988,16 грн. борг за перевищення договірних величин споживання електроенергії; 22 305,18 грн. борг за перевищення договірних величин споживання електричної потужності).

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного:

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України «Про засади функціонування ринку електричної енергії України» та «Про електроенергетику». Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до ч.7 ст.276 ГК України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладено договір про постачання електричної енергії, згідно з яким позивач зобовязався постачати електричну енергію, а відповідач зобовязався оплачувати вартість електричної енергії та послуг з перетікання реактивної електроенергії у терміни, що не перевищують 5 операційних днів від дня отримання рахунку.

Враховуючи дати отримання рахунків за період липень 2014р. жовтень 2014р., граничним строком оплати відповідачем вартості спожитої активної електроенергії та послуг з перетікання реактивної електроенергії у липні 2014 р. є 08.08.2014р., у серпні 2014р. 08.09.2014р., у вересні 2014р. 08.10.2014р., у жовтні 2014р. 10.11.2014р.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобовязань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 ГК України.

Між тим, вищевстановлені обставини справи свідчать, що відповідач неналежним чином виконував зобовязання з оплати вартості активної електроенергії та послуг з перетікання реактивної електроенергії за період липень 2014р. - жовтень 2014р., внаслідок чого у відповідача утворився борг за активну електроенергію в розмірі 512 460,03 грн. та борг за послуги з реактивної електроенергії в розмірі 20 483,51 грн. При цьому, під час розгляду даної справи сторони дійшли згоди врегулювати спір в цій частині шляхом укладення мирової угоди, яка затверджена господарським судом 28.11.2017р.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, в силу вимог ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Розрахунок 3% річних, який здійснений позивачем, та згідно з яким, розмір нарахованих відповідачу 3% річних загальний період з 09.08.2014р. по 21.07.2017р. становить 46 559,10 грн., перевірений господарським судом та встановлено, що вказаний розрахунок виконаний позивачем з арифметичними помилками.

Тому, господарським судом самостійно, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання зобовязання, здійснений розрахунок 3% річних та встановлено, що за загальний період з 09.08.2014р. по 21.07.2017р. розмір 3% річних становить 46 562,68 грн.

З огляду на неподання позивачем заяви про збільшення позовних вимог в порядку ст. 22 ГПК України позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних задовольняються господарським судом у заявленому позивачем розмірі 46 559,10 грн.

Розрахунок інфляційних втрат, який здійснений позивачем, та згідно з яким, розмір нарахованих відповідачу інфляційних втрат за загальний період з 01.09.2014р. по 30.06.2017р. становить 480 663,68 грн., перевірений господарським судом, та встановлено, що вказаний розрахунок виконаний позивачем з арифметичними помилками.

Тому, господарським судом самостійно, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання зобовязання, приймаючи до уваги розяснення, викладені у п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», здійснено розрахунок інфляційних втрат та встановлено, що розмір інфляційних втрат за загальний період з 01.09.2014р. по 30.06.2017р. становить 480 096,79 грн., що підлягає стягненню з відповідача.

Посилання відповідача на безпідставність нарахування позивачем штрафу та пені з огляду на сплив дворічного строку позовної давності, встановленого у п. 9.1 договору, не прийняті господарським судом до уваги, оскільки стягнення штрафу та пені не є предметом розгляду даної справи, а нараховані позивачем 3% річних та інфляційні втрати не є неустойкою (не мають характеру штрафних санкцій). Такі нарахування виступають способами захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові та відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті відповідно. При цьому, до позовних вимог щодо застосування відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України, встановлений загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України) (який позивачем не пропущений).

Питання, повязані з витратами по сплаті судового збору по даній справі, врегульовані сторонами у мировій угоді, яка затверджена ухвалою суду від 28.11.2017р., - шляхом покладення таких витрат на відповідача, а тому суд не вирішує це питання у судовому рішенні.

Керуючись ст.ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІКО-ФУД» (86050, Донецька обл., Ясинуватський р-н, с. Ласточкине, вул. Степова, буд. 11-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (84302, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Островського, буд. № 8, ) 46 559 (сорок шість тисяч пятсот пятдесят девять) грн. 10 коп. 3% річних, 480 096 (чотириста вісімдесят тисяч девяносто шість) грн. 79 коп. інфляційних втрат.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складене 04 грудня 2017р.

Суддя Л.В. Ніколаєва