ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2017 р. Справа № 911/3534/17

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна суспільна телерадіокомпанія України, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Нікол Старс, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка

третя особа: Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву, м. Київ

про стягнення 82240,67 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. № 01-09/157 від 05.07.2017 р.);

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство Національна суспільна телерадіокомпанія України звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю Нікол Старс про стягнення 82935,39 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору № 7640 від 10.11.2016 р. оренди нерухомого майна, що належить до державної власності у частині повного виконання зобовязання з оплати оренди нерухомого майна, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 82935,39 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.11.2017 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву.

19.12.2017 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшла заява № 8-09/1046 від 14.12.2017 р. про уточнення позовних вимог, в якій він просить стягнути з відповідача 77969,86 грн. заборгованості за договором № 7640 від 10.11.2016 р. оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, 918,18 грн. 3% річних та 3352,63 грн. інфляційних втрат, всього 82240,67 грн.

Таким чином, судом розглядаються позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 77969,86 грн. заборгованості за договором № 7640 від 10.11.2016 р. оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, 918,18 грн. 3% річних та 3352,63 грн. інфляційних втрат.

Представник позивача у судовому засіданні 12.12.2017 р. підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві, а в судовому засіданні 26.12.2017 р. підтримав позовні вимоги про стягнення 77969,86 грн. заборгованості за договором № 7640 від 10.11.2016 р. оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, 918,18 грн. 3% річних та 3352,63 грн. інфляційних втрат.

Представник відповідача у судові засідання 12.12.2017 р. та 26.12.2017 р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час, дату та місце судових засідань був належним чином повідомлений за адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Представник третьої особи у судовому засіданні 12.12.2017 р. позовні вимоги підтримав, а в судове засідання 26.12.2017 р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час, дату та місце судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується підписом представника на бланку про відкладення розгляду справи.

15.12.2017 р. набрали чинності зміни до Господарського процесуального кодексу України, внесені Законом України № 2147VIII від 03.10.2017 р., відповідно до підпункту 9 пункту 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Як вбачається з протоколу судового засідання від 12.12.2017 р., судом було розпочато розгляд справи по суті.

З огляду на викладене суд дійшов висновку щодо продовження розгляду справи по суті у судовому засіданні, а саме на стадії з'ясування обставин справи та дослідження доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, суд

ВСТАНОВИВ:

10.11.2016 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нікол Старс» (далі - орендар) укладено договір № 7640 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, згідно з п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно нежитлові приміщення на першому поверсі будівлі, загальною площею 170,20 кв. м., розміщені за адресою: м. Київ, вулиця Мельникова, будинок 42, що перебуває на балансі Національної телекомпанії України, ідентифікаційний код 23152907 (далі балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 31 серпня 2016 р. і становить 2883539,00 грн.

Відповідно до п. 1.2 договору майно передається в оренду з метою розміщення їдальні, яка не здійснює продаж товарів підакцизної групи.

Згідно з п. 1.3 договору стан майна на момент укладення договору, визначається в акті приймання-передавання за узгодженим висновком балансоутримувача і орендаря.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна.

Відповідно до п. 2.2 договору передача майна в оренду не тягне за собою виникнення у орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди.

Згідно з п. 3.1 договору орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. № 786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - серпень 2016 року 14417,70 грн.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п. 3.3 договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць, із врахуванням пункту 9 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік».

Згідно з п. 3.6 договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50 % до 50 % щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, із врахуванням пункту 9 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік».

Пунктом 3.7 договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримовачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати, із врахуванням пункту 9 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік».

Згідно з п. 3.10 договору зобовязання орендаря щодо сплати орендної плати забезпечуються у вигляді завдатку у розмірі, не меншому, ніж орендна плата за базовий місяць, який вноситься в рахунок орендної плати за останній місяць (останні місяці) оренди.

Відповідно до п. 5.3 договору орендар зобовязується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює орендар, вказується «Призначення платежу» за зразком, який надає орендодавець листом при укладенні договору оренди).

Пунктом 10.1 договору передбачено, що цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 10.11.2016 р. до 10.10.2019 р. включно.

10.11.2016 р. сторонами підписано акт приймання-передавання орендованого майна, відповідно до п. 1 якого орендодавець, згідно з договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 7640 від 10.11.2016 р. передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 170,2 кв. м., що розміщене за адресою: м. Київ, вулиця Мельникова, на першому поверсі будинку № 42, що перебуває на балансі Національної телекомпанії України.

26.01.2017 р. сторонами підписано договір № 7640/01 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна № 7640 від 10.11.2016 р., в якому зокрема пункт 1.2 викладено в новій редакції: «майно передається в оренду з метою розміщення їдальні, буфету, що не здійснює продаж товарів підакцизної групи 150,2 кв. м., та розміщення кафе, що здійснює продаж товарів підакцизної групи 20,0 кв. м.»

Відповідно до п. 3.1 договору в редакції договору № 7640/01 від 26.01.2017 р. про внесення змін до договору оренди нерухомого майна № 7640 від 10.11.2016 р орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. № 786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - грудень 2016 року 16959,01 грн.

20.10.2017 р. сторонами підписано договір № 7640/02 про припинення договору оренди № 7640 від 10.11.2016 р., відповідно до п. 2 якого договір оренди № 7640 від 10.11.2017 р. вважається припиненим з 19.08.2017 р.

19.08.2017 р. сторони підписали акт приймання передачі (повернення) нерухомого майна за адресою: 04119, м. Київ, вулиця Мельникова, буд.42.

Позивачем виставлялися відповідачу рахунки-фактури № 729 від 15.11.2016 р., № 746 від 01.12.2016 р., № 4/1 від 31.01.2017 р., № 14/4 від 31.01.2017 р., № 28/4 від 28.02.2017 р., № 60 від 31.03.2017 р., № 144 від 28.04.2017 р., № 201 від 31.05.2017 р., № 250 від 30.06.2017 р., № 292 від 31.07.2017 р., № 327 від 31.08.2017 р. на сплату орендної плати, які були отримані відповідачем, що підтверджується актами приймання-передачі документів.

Проте, в порушення своїх договірних зобов'язань відповідач орендну плату за отриманими рахунками-фактурами за грудень 2016 р. - січень 2017 р. сплатив з порушенням строків, встановлених п. 3.6 договору, за лютий 2017 р. сплатив частково і за березень серпень 2017 р. орендну плату взагалі не сплатив, у звязку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 77969,86 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» істотною умовою договору оренди, зокрема, є орендна плата з урахуванням її індексації.

Згідно з ч. 4 ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» умови договору оренди є чинними на весь строк дії договору і у випадках, коли після його укладення (приведення у відповідність з цим Законом) законодавством встановлено правила, які погіршують становище орендаря.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України.

Позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію № 06-09/2455 від 09.06.2017 р. з вимогою сплатити існуючу заборгованість за договором оренди № 7640 від 10.11.2016 р. нерухомого майна, що належить до державної власності що підтверджується описом-вкладенням у цінний лист № 00459520 та фіскальним чеком № 8799 від 12.06.2017 р.

Однак, вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, оскільки станом на час прийняття рішення відповідач відповідно до умов договору оренди № 7640 від 10.11.2016 р. нерухомого майна, що належить до державної власності, зобовязання зі сплати орендної плати не виконав, розмір заборгованості підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 77969,86 грн. орендної плати є доведеними, обґрунтованими, підтверджені належними доказами і підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача за прострочення виконання зобовязання 3% річних у сумі 918,18 грн. та інфляційні втрати у сумі 3352,63 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних, нарахованих за період з 15.07.2017 р. по 18.12.2017 р. у сумі 918,18 грн.

Згідно з вірним арифметичним розрахунком, зробленим судом, 3% річних, нарахованих з 15.07.2017 р. по 18.12.2017 р. з урахуванням дати виникнення заборгованості становлять 918,18 грн. та підлягають стягненню з відповідача.

Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати за періоди з 15.07.2017 р. по 15.08.2017 р. та з 15.09.2017 р. по 18.12.2017 р., що становлять 3352,63 грн.

Відповідно до абзаців 2, 3 п. 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Отже, позивачем неправомірно нараховано інфляційні втрати за періоди з 15.07.2017 р. по 31.07.2017 р., з 01.08.2017 р. по 15.08.2017 р., з 15.09.2017 р. по 30.09.2017 р. та з 01.12.2017 р. по 18.12.2017 р., оскільки вони становлять менше місяця.

Згідно з вірним арифметичним розрахунком сума інфляційних втрат за період з 01.10.2017 р. по 30.11.2017 р. становить 1645,77 грн. та підлягає стягненню з відповідача.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Нікол Старс» (08130, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, код 40817061) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» (04119, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 42, код 23152907) 77969,86 грн. (сімдесят сім тисяч девятсот шістдесят девять грн. 86 коп.) заборгованості, 918,18 грн. (девятсот вісімнадцять грн. 18 коп.) 3% річних, 1645,77 грн. (одна тисяча шістсот сорок пять грн. 77 коп.) інфляційних втрат та 1566,79 грн. (одну тисячу пятсот шістдесят шість грн. 79 коп.) судового збору.

2. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 05.01.2018 р.

Суддя О.О. Рябцева