ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2017р. Справа № 914/2391/17

місто Львів

За позовом: державного підприємства «Жовківське лісове господарство», м. Жовква,
до відповідача:приватного науково-виробничого підприємства «Кристал-сервіс», м. Львів,
про: стягнення 81.886,72 грн.
Суддя Секретар судового засідання ОСОБА_1 ОСОБА_2
Представники:
позивача:ОСОБА_3 представник (довіреність №12 від 03.05.2017),
відповідача:ОСОБА_4 представник (довіреність від 17.11.2017).
На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов державного підприємства «Жовківське лісове господарство» до приватного науково-виробничого підприємства «Кристал-сервіс» про стягнення 81.886,72 грн. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 24.11.2017 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 06.12.2017. Рух справи відображено у попередніх ухвалах суду. З огляду на вступ у дію Господарського процесуального кодексу України в новій редакції з 15.12.2017, суд в судовому засіданні 26.12.2017 ухвалив продовжувати розгляд справи за правилами загального позовного провадження на стадії підготовчого провадження.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач у порушення умов Договору купівлі-продажу необробленої деревини №17/1512/29 від 15.12.2016 не виконав свого обовязку з повної оплати отриманого товару, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 71.857,25 грн. Крім того, за неналежне виконання грошових зобовязань позивачем нараховано відповідачу 8.263,58 грн. інфляційних втрат та 1.765,89 грн. 3% річних. До суду подано заяву про зменшення позовних вимог від 11.12.2017 №09-830. Цією заявою позивач просить стягнути з відповідача 64.857,25 грн. основного боргу, 8.263,58 грн. інфляційних втрат, 1.765,89 грн. 3% річних. Заява мотивована тим, що відповідач сплатив 7.000,00 грн., чим частково погасив заборгованість.

В підготовче засідання представник відповідача зявився та визнав позовні вимоги на суму: 64.857,25 грн. основного боргу, 8.263,58 грн. інфляційних втрат, 1.765,89 грн. 3% річних, зазначивши про це в письмовій заяві.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 191 цього Кодексу. За таких обставин суд вважає за можливе за результатами підготовчого засідання ухвалити рішення.

Вислухавши представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд установив такі обставини.

15 грудня 2016 року між сторонами у справі укладено Договір купівлі-продажу необробленої деревини №17/1512/29 (надалі Договір). Відповідно до умов пункту 1.1 цього Договору за результатами проведення загального аукціону із продажу ресурсів необробленої деревини заготівлі І кварталу 2017 року, який відбувся 15.12.2016 року, продавець (позивач у справі) зобовязується передати у власність на умовах франко-нижній склад продавця (товар) /лот № 911/, а покупець (відповідач у справі) зобовязується прийняти товар і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому Договорі. Окрім того, 20 січня 2017 року між позивачем і відповідачем у справі було укладено Додаток № 1 до Договору, згідно з умовами якого сторони домовились про додаткову поставку товару.

На виконання своїх зобовязань позивач поставив, а відповідач прийняв товару на загальну суму 111.857,29 грн., що підтверджується товарно-транспортною накладною серії ЛВА № 443502 від 21.01.2017.

Відповідач кореспондуючий обовязок з оплати виконав частково, в загальному розмірі 40.000,00 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, долученими до матеріалів справи: № 11 від 27.01.2017 на загальну суму 25.000,00 грн.; № 57 від 15.05.2017 на загальну суму 10.000,00 грн.; № 86 від 16.08.2017 на загальну суму 5.000,00 грн. В судове засідання 06.12.2017 відповідачем представлено платіжне доручення №96 від 05.12.2017 про сплату позивачу 7.000,00 грн. Таким чином, відповідачем загалом сплачено 47.000,00 грн.

24 квітня 2017 року позивач надіслав відповідачу претензію про сплату боргу за поставлений товар згідно з Договором на суму 86.857,25 грн. Вказану претензію відповідач отримав 26.04.2017, що підтверджується долученим до матеріалів справи повідомленням про вручення поштового відправлення. 01 серпня 2017 року позивач надіслав відповідачу претензію про сплату боргу за поставлений товар згідно з Договором та Додатком № 1 до Договору на суму 76.857,25 грн. Вказану претензію відповідач отримав 05.08.2017, що підтверджується долученим до матеріалів справи повідомленням про вручення поштового відправлення. 11 липня 2017 року позивач надіслав відповідачу претензію про сплату боргу за поставлений товар згідно з Договором та Додатком №1 до Договору на суму 71.857,25 грн. Вказану претензію відповідач отримав 16.10.2017, що підтверджується долученим до матеріалів справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

9 листопада 2017 року відповідач надіслав позивачу відповідь на претензію від 11.07.2017 про сплату боргу за поставлений товар згідно з Договором та Додатком №1 до Договору на суму 71.857,25 грн. Відповідач визнав заборгованість в сумі 71.857,26 грн. і зобовязався її сплатити, однак просив розтермінувати заборгованість на частини, відповідно до запропонованого ним графіку. Позивач відхилив таку пропозицію.

При ухваленні рішення суд виходив з такого.

Між сторонами у справі виникло цивільно-правове зобов'язання з поставки товару на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 та 6 статті 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу. Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Відповідно до пункту 6.3 Договору датою передачі товару продавцем та прийому його покупцем, тобто датою поставки, вважається дата товарно-транспортної накладної.

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 7.1 Договору платіж (передоплата 100% вартості) здійснюється шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок продавця за кожну партію товару, згідно встановленого рахунку-фактури на протязі 5 календарних днів з дати предявлення рахунку до сплати.

Частиною 1 статті 693 Цивільного кодексу України визначено, що коли договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 та 4 статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. Якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Як установлено судом, позивач поставив, а відповідач прийняв товару на загальну суму 111.857,29 грн. Кореспондуючий обовязок з оплати відповідач виконав частково, в розмірі 47.000,00 грн. Відтак, позовні вимоги позивача про стягнення 64.857,25 грн. заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розясненням, що міститься у пункті 1.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.12.2013, № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Таким чином, суд вважає за необхідне вважати початком строку прострочення оплати 22.01.2017 день, наступний за днем поставки. Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення сум, суд дійшов висновку про наявність деяких помилок у розрахунку позивача. Зокрема, при розрахунку інфляційних втрат позивач їх нараховує за січень 2017, хоч прострочення в цьому місяці становило менше половини місяця.

Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІ
22.01.2017 - 15.11.201771857.251.1037419.89
Таким чином, до стягнення підлягає 7.419.89 грн. інфляційних втрат.

Розрахунок процентів

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
71857.2522.01.2017 - 15.11.20172983 %1760.01
Таким чином, до стягнення підлягає 1.760.01 грн. 3% річних.

Згідно з частиною 3 статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частин 1, 2 та 4 статті 191 Господарського процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом не встановлено обставин, які би перешкоджали ухваленню рішення за результатами підготовчого провадження, більше того, матеріалами справи підтверджено позовні вимоги позивача.

Судовий збір на підставі пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позивних вимог. Відтак з відповідача підлягає до стягнення 1.581,92 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 46, 185, 191, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного науково-виробничого підприємства «Кристал-сервіс» (адреса: АДРЕСА_1, 79000; ідентифікаційний код 25231373) на користь державного підприємства «Жовківське лісове господарство» (адреса: вулиця Лісна, будинок 3, місто Жовква, Львівська область, 80300; ідентифікаційний код 00992438) 64.857,25 грн. основного боргу, 7.419,89 грн. інфляційних втрат, 1.760,01 грн. три проценти річних, 1.581,92 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Повне рішення складено 29.12.2017.

Суддя Рим Т.Я.