ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2017м. ДніпроСправа № 904/9299/17
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. за участю секретаря судового засідання Троценка А.В., розглянувши справу

за позовом Комунальної установи "Центр первинної медико-санітарної допомоги №5", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Комунального закладу "Криворізька міська лікарня №1" Дніпропетровської обласної ради", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 195 777 грн. 41 коп.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1- представник, дов. від 06.01.2017р. №б/н;

від відповідача: ОСОБА_2 - представник, дов. 07.08.2017р. №б/н (був присутній у судових засіданнях 22.11.2017р., 14.12.2017р. та 19.12.2017р).

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача 195 777 грн. 41 коп. - заборгованості за договором від 30.10.2013р. №3д-19 оренди об'єктів нерухомості комунальної власності міста.

Відповідач у відзиві (вх.№68299/17 від 14.12.2017р.) на позов просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідачем було сплачено заборгованість в повному обсязі за 2014 рік.

Також відповідач у заяві (вх.№63407/17 від 22.11.2017р.) про застосування строку позовної давності просить застосувати строк позовної давності і відмовити в позові в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 150 559 грн. 67 коп. в період з 17.01.2014р. по 15.05.2014р., посилаючись на те, що: - витрати позивача на комунальні послуги відповідач відшкодовує щомісячно до 20 числа місяця, наступного після сплачуваного, на підставі виставлених рахунків; - вимога позивача щодо сплати заборгованості за виставленими рахунками з 17.01.2014р. по 15.05.2014р. на суму 150 559 грн. 67 коп. задоволенню не підлягає у зв'язку з пропуском строку позовної давності; - в межах строку позовної давності пред'явлено вимогу лише про стягнення заборгованості за неоплаченим рахунком від 10.12.2014р. №236 на суму 45 217 грн. 74 коп.; - збитки у зв'язку з простроченням сплати даної суми позивач не нарахував, отже не вимагає їх сплати.

Позивач у поясненнях на заяву відповідача про застосування строку позовної давності (додаток до клопотання вх.№70147/17 від 26.12.2017р.) вважає, що не пропущено строк позовної давності, який повинен обчислюватись з 14.07.2017р., тобто з останньої дати проведення звірки розрахунків між сторонами.

Відповідач у заяві (вх.№ 70528/17 від 27.12.2017р.), надісланої засобами електронного звязку, просить розглядати справу 28.12.2017р. без участі його представника.

Крім того, відповідач у запереченнях (додаток до заяви вх.№70528/17 від 27.12.2017р.) зазначає про те, що: - підписання акту від 14.07.2017р. і визнання боргу в сумі 195 777 грн. 41 коп. перервало строк позовної давності лише щодо вимоги про сплату за рахунком від 10.12.2014р. на суму 45 217 грн. 74 коп., оскільки він на момент підписання не сплив лише щодо цього рахунку; - відповідач визнає позовну заяву лише в частині в сумі 45 217 грн. 74 коп.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.10.2013р. між Управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради, як орендодавцем, та відповідачем - Комунальним закладом "Криворізька міська лікарня №1" Дніпропетровської обласної ради, як орендарем, було укладено договір №3д-19 оренди об'єктів нерухомості комунальної власності міста (надалі Договір оренди), відповідно до пункту 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно (надалі - обєкт оренди), нежиле приміщення загальною площею 2169 м2 у головному корпусі поліклініки, розташовані за адресою: вул. Орджонікідзе, 2 для використання під розміщення службових приміщень, балансоутримувачем якого є Комунальна установа "Центр первинної медико-санітарної допомоги №5" (позивач у справі); об'єкт оренди обладнаний холодним водопостачанням, каналізацією, центральним опаленням, електромережею тощо; використання орендованого комунального майна не за призначенням забороняється.

15.12.2014р. між позивачем - Комунальною установою "Центр первинної медико-санітарної допомоги №5», як балансоутримувачем, та відповідачем - Комунальним закладом "Криворізька міська лікарня №1" Дніпропетровської обласної ради", як орендарем, було укладено договір №9/4 на відшкодування витрат на комунальні послуги енергопостачання, теплопостачання, водопостачання та водовідведення, вивезення твердих побутових відходів, утримання прибудинкової території, користування ліфтом до Договору від 30.10.2013р. №3д-19 (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 орендар відшкодовує балансоутримувачу витрати за фактично одержані (в процесі користування нерухомим майном, загальною площею 2169,0 кв.м, розташованим за адресою: вул. Орджонікідзе, 2) комунальні послуги енергопостачання, теплопостачання, водопостачання та водовідведення, вивезення твердих побутових відходів, утримання при будинкової території, користування ліфтом; відшкодування орендарем балансоутримувачу витрат за одержані комунальні послуги, здійснюється згідно розрахунку до цього договору за діючим тарифами; балансоутримувач виставляє орендарю рахунки на відшкодування витрат за одержані комунальні послуги щомісячно до 15 числа місяця, наступного після сплачуваного; кошти сплачуються на рахунок балансоутримувача щомісячно до 20 числа місяця, наступного після сплачуваного на підставі виставлених рахунків.

Договір набирає чинності з 02.01.2014р. по 31.12.2014р.; відповідно до вимог статі 631 Цивільного кодексу України умови цього договору застосовуються до відносин між балансоутримувачем та орендарем, які виникли в період з 01.01.2014р. (пункту 4.1 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи позивачем було нараховано відповідачу у період з січня по грудень 2014р. плату за теплопостачання - 195 777 грн. 41 коп., про що свідчать акти здачі-прийому робіт від 17.01.2014р. на суму 62 071 грн. 01 коп., від 11.02.2014р. на суму 7 967 грн. 74 коп., від 14.03.2014р. на суму 45 675 грн. 72 коп., від 10.04.2014р. на суму 34 725 грн. 28 коп., від 15.05.2014р. на суму 119 грн. 92 коп., від 10.12.2014р. на суму 45 217 грн. 74 коп. та рахунки від 17.01.2014р. №14 на суму 62 071 грн. 01 коп., від 11.02.2014р. №28 на суму 7 967 грн. 74 коп., від 14.03.2014р. №50 на суму 45 675 грн. 72 коп., від 10.04.2014р. №73 на суму 34 725 грн. 28 коп., від 15.05.2014р. №95 на суму 119 грн. 92 коп., від 10.12.2014р. №236 на суму 45 217 грн. 74 коп.

Позивач вважає, що відповідач заборгував за Договором за послуги теплопостачання у сумі 195 777 грн. 41 коп.; відповідач проти цього заперечує, що і є причиною спору.

Враховуючи викладене, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на таке.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору; договір набирає чинності з моменту його укладення; сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення; закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 Цивільного кодексу України).

Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку (частина 1 статті 254 Цивільного кодексу України). Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (частина 5 статті 254 Цивільного кодексу України).

Таким чином, строк позовної давності для стягнення заборгованості за теплопостачання по рахункам:

- від 17.01.2014р. №14 на суму 62 071 грн. 01 коп. становить до 20.02.2017р. (включно);

- від 11.02.2014р. №28 на суму 7 967 грн. 74 коп. становить до 20.03.2017р. (включно);

- від 14.03.2014р. №50 на суму 45 675 грн. 72 коп. становить до 20.04.2017р. (включно);

- від 10.04.2014р. №73 на суму 34 725 грн. 28 коп. становить до 20.05.2017р. (включно);

- від 15.05.2014р. №95 на суму 119 грн. 92 коп. становить до 20.06.2017р. (включно);

- від 10.12.2014р. №236 на суму 45 217 грн. 74 коп. становить до 20.01.2018р. (включно).

Як вбачається із матеріалів справи позивач з позовом до суду звернувся 24.10.2017р., про що свідчить відбиток поштового штемпелю на конверті (а.с. 30).

Відповідно до частини 3 статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Як вбачається відповідачем заявлено про застосування позовної давності до пред'явлених позивачем вимог (заява вх. №63407/17 від 22.11.2017р.).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 5 статті 267 Цивільного кодексу України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Частинами 1, 3 статті 264 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку; після переривання перебіг позовної давності починається заново; час, що минув до переривання позовної давності, до нового строку не зараховується.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у листі від 15.07.2014р. №1152, спрямованому позивачу, пояснював неможливість сплати заборгованості, яка склалася станом на 01.07.2014р., та надавав листи, спрямовані Департаменту охорони здоровя Дніпропетровської обласної де6ржавної адміністрації, про наявність у нього заборгованості, у тому числі і за теплопостачання.

Тобто відповідач фактично визнавав заборгованість, яка склалася станом на 01.07.2014р., тобто строк позовної давності перервався 15.07.2014р. та почав перебіг спочатку і закінчився 15.07.2017р.

В подальшому між сторонами було підписано акт від 14.07.2017р. звірки взаємних розрахунків, в якому також зазначено наявність заборгованості за теплопостачання за спірний період, тобто відповідачем фактично заборгованість визнано, у звязку з чим строк позовної давності знову перервався і він закінчується 14.07.2020р.

Також суд враховує, що відповідачем неодноразово підписувалися акти звірки взаємних розрахунків, які свідчили про наявність заборгованості, у тому числі і за спірний період.

Останній акт від 15.12.2017р. звірки взаємних розрахунків також свідчить про те, що відповідач визнає наявність у нього заборгованості за спірний період у сумі 195 777 грн.41 коп. (а.с. 61)

З урахуванням викладеного думка позивача щодо закінчення строку позовної давності не може бути прийнята судом до уваги, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 129, 232, 236-241, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального закладу "Криворізька міська лікарня №1" Дніпропетровської обласної ради" (50007, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області , вул. Святогеоргіївська, 8-А; ідентифікаційний код 01986546) на користь Комунальної установи "Центр первинної медико-санітарної допомоги №5" (50051, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Криворіжсталі, 2; ідентифікаційний код 37861807) 195 777 (сто пять тисяч сімсот сімдесят сім) грн. 41 коп. заборгованості та 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

29.12.2017р.