РІШЕННЯ

14 грудня 2017 рокуСправа № 921/574/17-г/5

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрушків Г.З.

Розглянув справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" вул. Б. Хмельницького, 6, м.Київ, 01001

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз" вул. Чернівецька, 54А, м.Тернопіль, Тернопільська область, 46006

про cтягнення 7 944 994,20 грн.

За участю представників від:

Позивача: не з'явився.

Відповідача: ОСОБА_2 представник (довіреність №17 від 30.12.2016)

Суть справи:

В розпочатому судовому засіданні представнику відповідача розяснено права і обовязки, передбачені ст.ст.20, 22, 81-1 ГПК України.

Публічне акціонерне товариство Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулося в господарський суд Тернопільської області з позовом про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз" 7 944 994,20 грн., з яких: 7 424 174,32грн. пеня, 520 819,88 грн. три проценти річних.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору №16-180-Н від 30.12.2015 на купівлю-продаж природного газу в частині оплати поставленого йому (відповідачу) протягом січня-вересня 2016 року природного газу на загальну суму 938 529 431грн.26коп., які відповідач виконував несвоєчасно, в звязку з чим відповідачу нараховані 7424174,32грн. пеня та 520819,88 грн. три проценти річних, які позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 11.10.2017 порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 25.10.2017. В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався з підстав, викладених у відповідних ухвалах суду.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (лист №581 від 24.11.2017), зазначив, що у вартості споживання природного газу населенням області в опалювальний період пільги та субсидії складають більше 80%, а оплата вартості послуг з газопостачання побутовими споживачами проводиться виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ТОВ "Тернопільоблгаз". Розподіл грошових коштів із рахунку із спеціальним режимом використання проводиться відповідно до постанови НКРЕКП. Пунктом 16 Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №3496, встановлено, що у разі отримання адресної субсидії або іншого виду державної соціальної допомоги побутовий споживач вносить плату за надані послуги з газопостачання в установленому порядку.. Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій, затверджений постановою КМУ №20 від 11.01.2005 надалі Порядок. Відповідно до пункту 7 Порядку для проведення розрахунків відповідно до цього Порядку всі учасники відкривають рахунки в органах Казначейства. Розрахункове обслуговування цих рахунків здійснюється на умовах, визначених договором, що укладається між органами Казначейства та субєктами підприємницької діяльності. Розрахунки проводяться на підставі актів звіряння або договорів, які визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг), і спільних протокольних рішень, підписаних усіма учасниками таких розрахунків. ТОВ "Тернопільоблгаз" підписано за участі інших сторін ряд спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду Державного Бюджету України, відповідно до порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005. Даними спільними протокольними рішеннями передбачалося не лише надання державою коштів на погашення вказаної заборгованості, але й змінювалися строки виконання боржником грошових зобовязань перед кредитором, які виникли на підставі договору купівлі- продажу природного газу. ТОВ "Тернопільоблгаз" повністю оплатило придбаний у ПАТ "НАК "Нафтогаз України" природний газ. Перерахування ТОВ "Тернопільоблгаз" на рахунок ПАТ "НАК "Нафтогаз України" відповідно до спільних протокольних рішень на виконання Постанови Постановою Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005 свідчить про відсутність порушення відповідачем строків виконання грошового зобовязання, що виключає застосування санкцій, передбачених п.7.2 договору, та наслідків порушення грошового зобовязання, визначених у ч.2 ст.625 ЦК України.

Представник позивача в судовому засіданні 13.12.2017, яке проводилося в режимі відео конференції, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та зазначив, що при нарахуванні пені та 3% річних позивачем було враховано спільні протокольні рішення, які підписані між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Тернопільській області, Департаментом фінансів Тернопільської облдержадміністрації, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Тернопільоблгаз», та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України".

В судовому засіданні в порядку ст. 77 ГПК України, оголошувалася перерва з 13.12.2017 до 14.12.2017 до 14год. 30хв., про що в судовому засіданні 13.12.20217, яке проводилося в режимі відео конференції, повідомлено уповноважених представників сторін.

Після перерви представник позивача в судове засідання не зявився.

Уповноважений представник відповідача проти позову заперечив, з підстав наведених у відзиві на позов.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу у відповідності до ст. 81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності відповідного клопотання представників сторін

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача та представника позивача в попередньому судовому засіданні, господарським судом встановлено наступне:

30.12.2015 року між Дочірньою компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", надалі продавець (позивач по справі), з однієї сторони, та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз", надалі Покупець (відповідач по справі), з другої сторони, укладено Договір на купівлю-продаж природного газу №16-180-Н (далі Договір), за умовами якого та додаткових угод №1 від 02.03.2016, №2 від 31.03.2016, №3 від 30.04.2016, №4 від 22.08.2016, №5 від 01.02.2017 Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2016 році природний газ (далі - газ), а покупець зобовязується прийняти та оплатити газ на умовах Договору. (п.п. 1.1 Договору). Газ, що продається за Договором, використовується Покупцем виключно для подальшої реалізації побутовим споживачам (п.1.2 Договору).

Продавець передає покупцю з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2016 року (включно) газ обсягом 197 109,109 тис. куб.м у тому числі по місяцях: січень 62781,688 тис. куб. м.; лютий 44221,489 тис. куб. м.; березень 42117,816 тис. куб. м.; квітень 18 316,654 тис. куб. м.; травень 8614,738 тис. куб. м.; червень 5513,867 тис. куб. м.; липень 4996,588 тис. куб. м.; серпень 4842,168 тис. куб. м.; вересень 5704,101 тис. куб. м.(п.п. 2.1 умов договору та додаткова угода до договору від 30.12.2015 № 5 від 01.02.2017);

Згідно п.3.2 р.3 Договору, приймання передача газу, переданого покупцем продавцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобовязується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 13-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобовязується повернути покупцеві один примірник оригіналу акта. Підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою. У разі не підписання продавцем акту приймання-передачі газу, продавець письмово повідомляє покупця про причини не підписання акта.

У разі, якщо покупець до 15 числа наступного за місяцем поставки газу не надає продавцю акти приймання-передачі природного газу, такі дії (бездіяльність) з боку покупця вважаються односторонньою відмовою покупця від поставки природного газу за цим договором за відповідний розрахунковий період. При цьому Покупець не має право заперечувати не поставки продавцем природного газу на його користь за цим договором за відповідний розрахунковий період. (п.п. 3.3 умов договору та додаткова угода до договору від 30.12.2015 № 2 від 31.03.2016).

Відповідно до п. 6.1 р. 6 Договору та додаткової угоди до договору від 30.12.2015 № 2 від 31.03.2016, оплата планових обсягів газу здійснюється покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем реалізації газу.

У разі не виконання покупцем пункту 6.1 цього договору від зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі облікової ставки Національного банку суми простроченого платежу за кожний день його прострочення. Нарахування пені не здійснюється продавцем на суми оплат, проведені покупцем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005р.№20 (п.п. 7.2. умов договору та додаткова угода до договору від 30.12.2015 № 4 від 22.08.2016).

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін і діє в частині реалізації газу до 30.09.2016 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення. (п.п. 11.1. умов договору та додаткова угода до договору від 30.12.2015 № 3 від 30.04.2016).

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до вимог ст.ст. 509, 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання, або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідальність за порушення грошового зобовязання встановлена ст. 625 ЦК України відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за ввесь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як слідує із матеріалів справи, позивач виконав свої зобов"язання за договором, поставивши відповідачу за період з січня місяця 2016 року по вересень місяць 2016 року (включно), 197109,109 тис. м3 природного газу на загальну суму 938 529 431 грн. 26 коп., що підтверджується актами приймання передачі природного газу від 31.01.2016, від 29.02.2016, від 31.03.2016, від 30.04.2016, від 31.05.2016, від 30.06.2016, від 31.07.2016, від 31.08.2016, від 30.09.2016, які підписані представниками сторін та скріплені відтисками їх печаток (належним чином засвідчені копії яких знаходяться в матеріалах справи).

Позивач стверджує, що відповідач взяті на себе зобов'язання щодо оплати отриманого у січні-вересні 2016 року природного газу виконував несвоєчасно з порушенням встановленого п.6.1 р. 6 Договору строку, в звязку з чим у відповідності до умов договору (п.7.2) та вимог чинного законодавства (ст..625 ЦК України) відповідачу за несвоєчасно проведені розрахунки нараховані: пеня в сумі 7424174,32грн., 3% річних. в сумі 520819,88грн., які позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Разом з тим, як слідує із долучених сторонами до матеріалів справи документів, між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Тернопільській області, Департаментом фінансів Тернопільської облдержадміністрації, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Тернопільоблгаз», та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" з метою погашення взаємної заборгованості, а саме проведення Сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" від 11.01.2005р. №20 укладені (підписані) наступні Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального Фонду Державного бюджету України (надалі в тексті - Спільні протокольні рішення):

- Спільне протокольне рішення №629 від 19.02.2016р. на суму 204561773,06 грн. ;

- Спільне протокольне рішення №810 від 14.03.2016р. на суму 184001044,06 грн.;

- Спільне протокольне рішення №1180 від 14.04.2016р. на суму 212058645,38 грн.;

- Спільне протокольне рішення №1471 від 17.05.2016р. на суму 113668302,87 грн.;

- Спільне протокольне рішення №1685 від 14.06.2016р. на суму 43175400,00 грн.;

- Спільне протокольне рішення №1835 від 13.07.2016р. на суму 32547295,00 грн.

- Спільне протокольне рішення №2137 від 13.08.2016р. на суму 2949300,00 грн.

- Спільне протокольне рішення №2316 від 14.09.2016р. на суму 2858300,00 грн.

- Спільне протокольне рішення №2483 від 17.10.2016р. на суму 33670000,00 грн.

Кошти в зазначених вище сумах Сторона 3 даних Спільних протокольних рішень, а саме ТОВ «Тернопільоблгаз» перераховує НАК «Нафтогаз України» за природний газ спожитий в 2016 році згідно з договором від 30.12.2015р. №16-180-Н із записом в графі «призначення платежу»: «Постанова Уряду від 11.01.2005 №20, дата і номер Спільного протокольного рішення, за природний газ 2016 року, договір від 30.12.20125р. №16-180-Н. в т.ч.ПДВ…»

Згідно п. 5.2 . Спільних протокольних рішень, спільне протокольне рішення набирає чинності з моменту його підписання всіма Сторонами і діє до повного виконання Сторонами зобовязань за цим Спільним протокольним рішенням.

Спільні протокольні рішення підписані уповноваженими представниками та скріплені відтисками печаток всіх сторін( належним чином засвідчені копії даних рішень знаходяться в матеріалах справи).

Як слідує із наданих позивачем ОСОБА_3 по рахунку, кошти, на виконання умов наведених вище Спільних протокольних рішень за природний газ, спожитий у 2016 році згідно з договором від 30.12.2015 №16-180-Н, поступили на рахунок позивача: 03.03.2016 в сумі 204561773,06грн., 15.04.2016 в сумі 184001044,06грн., 29.04.2016 в сумі 212058645,38грн., 31.05.2016 в сумі 113668302,87грн., 21.06.2016 в сумі 43175400,00грн., 20.07.2016 в сумі 32547295,00грн., 23.08.2016 в сумі 29493000,00грн., 21.09.2016 в сумі 28583000,00грн. та 24.10.2016 в сумі 33670000,00грн., а всього на загальну суму 881758460грн. 37коп. (належним чином засвідчені копії, виписок по рахунку).

Так, відповідно до статті 7 Господарського кодексу України (далі - ГК України) відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами.

Згідно зі статтею 12 ГК України держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного та соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Зокрема, засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб'єктів господарювання є регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій. Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб'єктів господарювання здійснюються відповідно до цього Кодексу та інших законів.

З огляду на це, запроваджуючи механізм взаємних розрахунків між підприємствами паливно-енергетичного комплексу (далі - ПЕК), визначений Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій (Постанова КМУ № 20 від 11.01.2005), держава забезпечує відшкодування частини витрат підприємств ПЕК, пов'язаних з газопостачанням населення, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг, а саме - витрат на придбання природного газу, його транспортування магістральними та переміщення розподільчими газопроводами.

Фактично, визнаючи неможливість розрахунків у цій частині підприємствами ПЕК, держава, приймаючи відповідні нормативно-правові акти, змінює цим самим характер регулювання відповідних правовідносин, що склалися між сторонами на підставі укладених між ними договорів.

Тобто, правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами в цій частині зазнають імперативного регулюючого впливу держави, шляхом прийняття, зокрема, Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закону про державний бюджет на відповідний рік, нормами яких передбачено виділення субвенцій на фінансування пільг та субсидій, та інших законодавчих актів, на виконання яких, у свою чергу, було прийнято підзаконні нормативні акти і, зокрема, згадану вище Постанову КМУ № 20 від 11.01.2005.

Отже, незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобов'язання між сторонами договору в частині, яку держава буде компенсувати за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, зокрема, адміністративного (бюджетного) застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачили сторони у договорі відповідні умови, чи навпаки.

Тому, при визначенні обсягу грошових зобов'язань, до яких слід застосовувати норми того чи іншого законодавства, суд повинен виходити з величини компенсації, яку буде перераховано за рахунок державного бюджету.

З огляду на таке, оформлення та підписання документів, зокрема Спільних протокольних рішень, слід вважати лише елементами оформлення розрахунків за рахунок коштів субвенцій з державного бюджету, процедурою реалізації права, дотримання якої є передумовою безпосереднього виділення коштів та фактичних розрахунків за рахунок бюджетних коштів. Дані документи є вторинними та похідними від факту надання відповідних пільг та субсидій певним категоріям юридичних та фізичних осіб, оскільки правовідносини, що регулюються нормами відповідного законодавства, зокрема, адміністративного (бюджетного), виникають саме з моменту надання відповідних пільг та субсидій і з цього ж моменту виникає формальне право на отримання бюджетного відшкодування.

Таким чином, підписавши Спільні протокольні рішення сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений за Договором №16-180-Н від 30.12.2015. Отже, для застосування санкцій та наслідків порушення грошового зобов'язання, встановлених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, визначених спільними протокольними рішеннями.

При цьому, судом враховано, що даної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України, зокрема, у постановах від 22.03.2017 у справі №922/2812/16, від 20.06.2017 у справі №910/15309/16, від 18.04.2017 у справі №918/920/16.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку пені в сумі 7424174,32грн. та 3% річних в сумі 520819,88грн., стягнення яких є предметом даного спору, позивачем при здійсненні відповідного розрахунку, кошти, що перераховані відповідно до Спільних протокольних рішень, зазначені датою поступлення таких (коштів) на рахунок позивача, що суперечить вищенаведеному, а також умовам п. 5.2 Спільних протокольних рішень, відповідно до яких спільне протокольне рішення набирає чинності з моменту його підписання всіма Сторонами.

За таких обставин, враховуючи вартість поставленого природного газу, визначеного позивачем періоду нарахувань, передбаченого умовами договору терміну здійснення розрахунків, здійснені відповідачем проплати та з врахуванням укладених між сторонами Спільних протокольних рішень, правомірними є вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 87 грн. 78 коп., пені в сумі 1107грн.82коп., які нараховані на суми заборгованості, сплачені відповідачем за рахунок власних коштів з прострочкою платежів і відповідно позов в цій частині підлягає до задоволення.(При цьому судом взято до уваги наданий відповідачем розрахунок штрафних санкцій та 3% річних, який здійснений з врахуванням всіх проплат, здійснених відповідачем по оплаті за отриманий природний газ згідно договору від 30.12.20125р. №16-180-Н. (які також зазначені в розрахунку позивача, доданого до позовної заяви) та з врахуванням вищезазначених Спільних протокольних рішень, кошти по яких відповідачем зазначені датою укладення даних протокольних рішень)

З врахуванням вищенаведеного позовні вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 7423066грн.50коп., 3% річних в сумі 520819грн.88коп. є необґрунтованими і відповідно такими що не підлягають до задоволення.

При цьому судом не взято до уваги зміни, внесені сторонами Додатковою угодою №1 до договору купівлі-продажу природного газу від 30 грудня 2015 року №16-180-Н від 02.03.2016 в статтю 10 пункт 10.2 договору, а саме умови п.п.10.2.4 п.10.2 "Будь-які спільні протокольні рішення, в тому числі спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, підписані сторонами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005р. №20 не вносять змін до цього Договору, та не можуть бути застосовані до відносин за цим Договором без підписання сторонами окремої додаткової угоди або угоди про внесення змін до цього договору." та зміни, внесені Додатковою Угодою №4 до договору купівлі-продажу природного газу від 30 грудня 2015 року №16-180-Н від 22серпня 2016 року, а саме доповнення до п.6.1 договору абзацом чотири "сторони погодили, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005р. №20 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором", оскільки такі умови суперечать вищенаведеному (нормам Бюджетного законодавства), суті взаємовідносин сторін за Договором щодо проведення розрахунків за поставлений природний газ для використання побутовими споживачами (населенням) за рахунок субвенцій з державного бюджету України на фінансування пільг та субсидій

Судовий збір в розмірі 1600 грн.(пропорційно до задоволених позовних вимог з врахуванням вимог ст..4 Закону України «Про судовий збір» щодо встановлення мінімальної ставки сплати судового збору при звернені з позовом майнового характеру до господарського суду), згідно ст. 49 ГПК України, покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз" вул. Чернівецька, 54А, м.Тернопіль, Тернопільська область, 46006, на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" вул.Б. Хмельницького, 6, м.Київ, 01001, 1107грн. 82 коп. пені, 87грн.78коп. три проценти річних, 1600грн.в повернення витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Повний текст рішення складено "27" грудня 2017 року

Суддя Г.З. Андрушків