ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.07.2017 Справа № 905/1218/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Паніній Я.М.,

розглянувши справу № 905/1218/17

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Імені Челюскинцев»

про стягнення 628 668,19 грн. та розірвання договору

за участю представників:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

Суть спору: ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом, в якому просить суд стягнути з ТОВ «Імені Челюскинцев» 628 668,19 грн., з яких: 172 967,12 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 240 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими комісійними винагородами, 419 542,04 грн. - інфляційні втрати, 35 919,03 грн. 3% річних, а також розірвати договір кредитної лінії №1 від 27.11.2012р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору кредитної лінії №1 від 27.11.2012р. щодо повернення кредиту, сплати відсотків та комісійної винагороди.

18.07.2017р. за вх. №19121/17 господарський суд одержав клопотання позивача про долучення документів до матеріалів справи, до якого додано, зокрема, письмові пояснення, у яких позивач зазначає, що позовна вимога в частині розірвання договору обґрунтована необхідністю уникнення подальшого збільшення заборгованості за договором кредитної лінії №1 від 27.11.2012р.

27.07.2017р. за вх. №19842/17 господарський суд одержав заяву позивача про долучення документів до матеріалів справи, до якої додано, зокрема, письмові пояснення, у яких позивач зазначає, що до основної суми заборгованості, на яку нараховуються проценти відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, відноситься заборгованість за основним боргом, відсотками та комісійними винагородами.

Відповідач у судові засідання не зявлявся, відзив на позов до суду не надав. При цьому про дату, час та місце судових засідань відповідач повідомлявся належним чином шляхом розміщення відповідних оголошень на електронній сторінці господарського суду Донецької області, яка міститься на офіційному веб-порталі «Судова влада в Україні», з огляду на призупинення приймання та пересилання відділенням поштового звязку поштових відправлень на адресу відповідача: 86262, Донецька обл., Шахтарський р-н, с.Дмитрівка, вул. Центральна, 138-А, що зазначена у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та позивачем у позовній заяві. За таких обставин, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за відсутністю відповідача та в силу вимог ст. 75 ГПК України за наявними у справі матеріалами.

На підставі ст. 85 ГПК України у судовому засіданні 27.07.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив:

27.11.2012р. між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (банк, позивач) та ТОВ «Імені Челюскинцев» (позичальник, відповідач) укладено договір кредитної лінії №1 (договір), за умовами якого банк зобовязується надати на умовах цього договору, а позичальник зобовязується отримати та належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором (п.2.1. договору).

Кредит надається у вигляді відновлюваної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 25 листопада 2015р. (п.2.2. договору).

Сторони погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі 500 000 грн. (п.2.3. договору).

Кредит позичальнику може надаватися в таких валютах: гривня. Погашення кредиту (його частини) здійснюється у валюті надання кредиту (його частини). Сторони погодили збільшення/зменшення діючого ліміту кредитування в строки згідно з таким графіком:

- до 31.05.2015р. 500 000 грн.,

- з 01.06.2015р. по 30.06.2015р. (включно) 400 000 грн.,

- з 01.07.2015р. по 31.07.2015р. (включно) 300 000 грн.,

- з 01.08.2015р. по 31.08.2015р. (включно) 300 000 грн.,

- з 01.09.2015р. по дату закінчення кредитного договору 100 000 грн.

З метою дотримання діючого ліміту кредитування згідно з умовами цього договору позичальник зобовязаний не пізніше останнього банківського дня періоду, в якому закінчується строк користування кредитом у межах встановленого в звітному періоду діючого ліміту кредитування, здійснити погашення частини кредитних коштів у сумі, що буде необхідною для дотримання діючого ліміту кредитування на наступний період. (пп. 2.3.1 п.2.3., пп. 2.3.2 п.2.3. договору).

Кредит надається траншами з позичкового рахунку в безготівковому порядку на такі цілі (надалі цільове призначення кредиту): на поповнення обігових коштів (п.2.4. договору).

Сторони погоджуються з тим, що зобовязання банка надати кредит або ту чи іншу його частину, а зобовязання позичальника одержати кредит виникає з моменту виконання всіх та кожної з наведених нижче умов, зокрема: укладення між банком та ТОВ «Імені Челюскинцев» договору іпотеки - приміщення спортивного комплексу, що знаходиться за адресою: Донецька область, Шахтарський район, с. Дмитрівка, вул. Центральна, 142а, загальною площею 606,5 кв. м., що забезпечуватиме виконання зобовязання, та отримання банком витягів з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо наявності обтяження банком нерухомості, переданої в іпотеку за вказаним договором, та відповідної пріоритетності запису банку у вказаних реєстрах; укладення між банком та фізичною особою ОСОБА_1 договору поруки, що забезпечуватиме виконання зобовязання, а також надання поручителем документів про узгодження цього договору в порядку, передбаченому його установчими документами та законодавством. (пп.2.5.1, 2.5.2. п.2.5. договору).

За користування кредитом позичальник зобовязаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених цим договором. Проценти нараховуються банком за фіксованою процентною ставкою. При нарахуванні та сплаті процентів за користування кредитом сторони повинні керуватись наступним: проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі процентної ставки в розмірі 20,3 процентів річних, яка може бути встановлена в іншому розмірі в порядку, визначеному цим договором; проценти нараховуються методом факт/факт на фактичну суму заборгованості позичальника за кредитом та за термін фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно, та до повного погашення заборгованості за цим договором. При нарахуванні процентів день видачі кредиту приймається до розрахунку як 1 (один) повний день користування кредитом, а день повернення кредиту (його частини) до розрахунку процентів не включається; нараховані за період з першого дня видачі кредиту або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по останній день повернення позичальником кредиту (або його частини) проценти (з урахуванням положень п. 2.7.4 цього договору) повинні бути сплачені позичальником не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітнім, а в разі дострокового погашення кредиту - одночасно з погашенням кредиту. Перший раз позичальник сплачує проценти не пізніше 10 грудня 2012р.; у випадку порушення зобовязань позичальника, встановлених пунктами 5.3.6 цього договору банк встановлює процентну ставку в розмірі 22,3 процентів річних, починаючи з першого дня звітного місяця, що слідує за місяцем, в якому відбулось порушення зобовязань позичальника, та закінчуючи останнім днем місяця, в якому таке зобовязання буде виконане/дотримане. сторони домовились, що встановлення процентної ставки за користування кредитом відповідно до цього пункту договору не є зміною в односторонньому порядку умов цього договору. (пп. 2.7.1., 2.7.2., 2.7.3, 2.7.4. п.2.7 договору).

Цим договором позичальник також доручає банку проводити договірне списання коштів з його рахунків, відкритих в банку, як тих, що наявні на момент укладення цього договору, так і тих, що будуть відкриті в майбутньому, в разі невиконання позичальником своїх зобовязань за цим договором. (п. 2.8. договору).

За надання банківських послуг позичальник сплачує банку комісійні винагороди, зокрема, за обслуговування кредиту сплата комісійної винагороди здійснюється в розмірі 0,03% відсотків від діючого ліміту кредитування у строк до 10 числа місяця, наступного за звітним місяцем (п.2.10 договору).

Згідно з умовами пп.3.1.1 п.3.1. договору банк відкриває позичальнику кредитний рахунок (рахунки) для обліку заборгованості за кредитом відповідно до правил, що діють у банку, та згідно з чинним законодавством. Банк проводить надання кредиту в безготівковій формі шляхом сплати платіжних документів, наданих позичальником або шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника, відкритий у банку, для подальшої сплати платіжних документів згідно з цільовим призначенням кредиту, визначеним у п.2.4 цього договору.

Відповідно до умов пп. 3.4.1. п.3.4. договору підставою для визначення суми і підстав повернення кредиту або будь-якої неповерненої позичальником банку частини кредиту (включаючи суми нарахованих процентів та інших платежів) є виписки з рахунків, відкритих у банку для обліку заборгованості позичальника за цим договором по кредиту, нарахованих процентах та інших платежах. Повернення витребуваної суми не призупиняється і не відкликається позичальником на підставі виникнення спору по належній до повернення сумі, зі збереженням зобовязань банку з повернення надлишку перерахованих йому сум.

Виконання позичальником зобовязання за цим договором (у тому числі і додатковими договорами до нього) забезпечується, зокрема, іпотекою (нерухоме майно приміщення спортивного комплексу), що знаходиться за адресою: Донецька область, Шахтарський район, с. Дмитрівка, вул. Центральна, 142а, загальною площею 606,5 кв. м., що надається в іпотеку ТОВ «Імені Челюскинцев»; порукою фізичної особи ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) (пп.4.1.1., 4.1.2. п.4.1. договору).

Згідно з умовами пп. 5.1.1. п.5.1 договору банку зобовязується за умови належного виконання позичальником взятих на себе зобовязань надати позичальнику кредит у порядку і на умовах, викладених у цьому договорі.

Банк має право, зокрема, вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобовязань за цим договором (пп. 5.2.1. п.5.2 договору).

Відповідно до умов пп. 5.3.1., 5.3.11. п.5.3 договору позичальник зобовязується належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе цим договором зобовязання; сплатити комісійні винагороди, передбачені цим договором.

Договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором (п.10.5 договору).

27.11.2012р. між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (іпотекодержатель, позивач) та ТОВ «Імені Челюскинцев» (іпотекодавець, відповідач) укладено іпотечний договір №1, за умовами якого іпотекодавець, з метою забезпечення належного виконання зобовязання, передає в іпотеку, а іпотекодержатель цим приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет іпотеки, що належить іпотекодавцю на праві власності. Також іпотекою, встановленою цим договором, забезпечуються вимоги іпотеко держателя щодо відшкодування будь-яких витрат та збитків іпотекодержателя, повязаних з порушенням (неналежним виконанням) іпотекодавцем умов цього договору, а також вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування витрат іпотеко держателя, повязаних з предявленням вимоги за кредитним договором та зі зверненням стягнення на предмет іпотеки за цим договором, а також витрат на утримання і збереження предмета іпотеки, зазначеного в цьому пункті цього договору. Предметом іпотеки за цим договором є приміщення спортивного комплексу літ.А, загальною площею 606,5 кв.м., яке знаходиться у Донецькій області, Шахтарський район, село Дмитрівка, по вул. Центральна, буд. 142а. (п.1.1., пп. 1.1.1 п.1.1 іпотечного договору №1 від 27.11.2012р.).

27.11.2012р. між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (банк, позивач), ОСОБА_1 (поручитель) та ТОВ «Імені Челюскинцев» (позичальник, відповідач) укладено договір поруки №1, за умовами якого поручитель зобовязується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобовязання за кредитним договором, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому (п.1.1. договору поруки №1 від 27.11.2012р.).

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду від 04.02.2016р. у справі №310/10189/15-ц, що набрало законної сили 12.03.2016р., позов ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» задоволено повністю та стягнуто солідарно з ТОВ «Імені Челюскинцев» і ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором кредитної лінії в розмірі 622 885,78 грн. та судовий збір у розмірі 9 343,29 грн.

При цьому, заборгованість в розмірі 622 885,78 грн. складається з: 500 000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 120 965,78 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом за загальний період з 03.12.2012р. по 09.08.2015р., 1 920 грн. заборгованість за комісійними послугами за період червень 2014р. червень 2015р., що вбачається з розрахунку позовної заяви, предявленої ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ТОВ «Імені Челюскинцев» і ОСОБА_1 за договором кредитної лінії №1 від 27.11.2012р. та банківських виписок за період з 27.11.2012р. по 14.07.2017р.

Вказаним судовим рішенням встановлені факт видачі відповідачу кредиту в розмірі 500 000 грн. та обставини неналежного виконання останнім умов договору кредитної лінії №1 від 27.11.2012р. щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом та комісійних винагород.

Разом з тим, станом на час звернення до суду з даним позовом відповідачем не виконано заочне рішення Бердянського міськрайонного суду від 04.02.2016р. у справі №310/10189/15-ц, а також не сплачено відсотки за подальше користування кредитом та комісійні винагороди, що й зумовило звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 628 668,19 грн., з яких: 172 967,12 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом за загальний період з 10.08.2015р. по 23.04.2017р.; 240 грн. заборгованість за комісійними винагородами за загальний період липень 2015р. листопад 2015р.; 419 542,04 грн. інфляційні втрати за загальний період лютий 2014р. березень 2017р.; 35 919,03 грн. 3% річних за загальний період з 10.08.2015р. по 23.04.2017р. та розірвання договору кредитної лінії №1 від 27.11.2012р.

При цьому, заборгованість за відсотками та комісійними винагородами у заявленому до стягнення розмірі підтверджується розрахунком заборгованості станом на 24.04.2017р., банківськими виписками за період з 10.08.2015р. по 24.04.2017р., за період з 27.11.2012р. по 14.07.2017р.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

Відповідно до вимог ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини, та у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Згідно до п.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як вище встановлено господарським судом, на підставі укладеного між сторонами договору кредитної лінії №1 від 27.11.2012р. та заочного рішення Бердянського міськрайонного суду від 04.02.2016р. у справі №310/10189/15-ц у відповідача виникло зобовязання з оплати позивачу заборгованості за вказаним договором в загальному розмірі 622 885,78 грн., з яких: 500 000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 120 965,78 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 1 920 грн. заборгованість за комісійними послугами. Вказане рішення набрало законної сили та встановлені цим рішенням обставини, зокрема, щодо видачі позивачем кредиту, неналежного виконання відповідачем зобовязання щодо його повернення, сплати відсотків та комісій в силу вимог ч.2 ст. 35 ГПК України не потребують доказування.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобовязань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 ГК України.

Між тим, вищевстановлені обставини справи свідчать, що відповідач не виконав заочне рішення Бердянського міськрайонного суду від 04.02.2016р. у справі №310/10189/15-ц, а також не сплатив відсотки за подальше користування кредитом та комісійні винагороди, у звязку з чим станом на час звернення до суду з даним позовом у відповідача утворилась заборгованість за відсотками за користуванням кредитом в розмірі 172 967,12 грн. та за комісійними винагородами в розмірі 240 грн. При цьому, жодних заперечень щодо наявності цієї заборгованості, а тим більш доказів, які спростовують її наявність відповідач до суду не надав.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за користування кредитом та за комісійними винагородами, а отже і про їх задоволення.

В силу вимог ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому вимогами ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Розрахунок 3% річних по простроченому кредиту, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір нарахованих відповідачу 3% річних за загальний період з 10.08.2015р. по 23.04.2017р. становить 25 561,63 грн., перевірений господарським судом та встановлено, що вказаний розрахунок виконаний позивачем з арифметичними помилками.

Тому, господарським судом самостійно, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання зобовязання, здійснений розрахунок 3% річних по простроченому кредиту та встановлено, що за загальний період з 10.08.2015р. по 23.04.2017р. розмір 3% річних становить 25 561,64 грн.

З огляду на неподання позивачем заяви про збільшення позовних вимог в порядку ст. 22 ГПК України позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних по простроченому кредиту задовольняються господарським судом у заявленому позивачем розмірі 25 561,63 грн.

Розрахунок 3% річних по простроченим процентам, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір нарахованих відповідачу 3% річних за загальний період з 10.08.2015р. по 23.04.2017р. становить 10 247,79 грн., перевірений господарським судом та встановлено відповідність вказаного розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача, у звязку з чим позовні вимоги в цій частині задовольняються судом у визначеному позивачем розмірі.

Розрахунок 3% річних по простроченій комісії, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір нарахованих відповідачу 3% річних за загальний період з 10.08.2015р. по 23.04.2017р. становить 109,61 грн., перевірений господарським судом та встановлено відповідність вказаного розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача, у звязку з чим позовні вимоги в цій частині задовольняються судом у визначеному позивачем розмірі.

Розрахунок інфляційних втрат по простроченому кредиту, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір нарахованих відповідачу інфляційних втрат за загальний період з 01.02.2014р. по 31.03.2017р. становить 332 123,07 грн., перевірений господарським судом, та встановлено, що позивачем помилково включено до періоду нарахування інфляційних втрат місяці виникнення заборгованості та здійснено нарахування інфляційних втрат на заборгованість в розмірі 40 000 грн., погашену відповідачем 18.02.2014р.

Тому, господарським судом самостійно, із врахуванням вірно визначеного періоду нарахування, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання зобовязання, приймаючи до уваги розяснення, викладені у п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», здійснено розрахунок інфляційних втрат та встановлено, що розмір інфляційних втрат за загальний період з 01.02.2015р. по 31.03.2017р. становить 258 966,29 грн., що підлягає стягненню з відповідача.

Розрахунок інфляційних втрат по простроченим процентам, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір нарахованих відповідачу інфляційних втрат за загальний період з 01.07.2014р. по 31.03.2017р. становить 86 221,14 грн., перевірений господарським судом, та встановлено, що позивачем помилково включено до періоду нарахування інфляційних втрат місяці виникнення заборгованості.

Тому, господарським судом самостійно, із врахуванням вірно визначеного періоду нарахування, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання зобовязання, приймаючи до уваги розяснення, викладені у п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», здійснено розрахунок інфляційних втрат та встановлено, що розмір інфляційних втрат за загальний період з 01.07.2014р. по 31.03.2017р. становить 78 938,66 грн., що підлягає стягненню з відповідача.

Розрахунок інфляційних втрат по простроченій комісії, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір нарахованих відповідачу інфляційних втрат за загальний період з 01.07.2014р. по 31.03.2017р. становить 1 197,83 грн., перевірений господарським судом, та встановлено, що позивачем помилково включено до періоду нарахування інфляційних втрат місяці виникнення заборгованості.

Тому, господарським судом самостійно, із врахуванням вірно визначеного періоду нарахування, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання зобовязання, приймаючи до уваги розяснення, викладені у п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», здійснено розрахунок інфляційних втрат та встановлено, що розмір інфляційних втрат за загальний період з 01.08.2014р. по 31.03.2017р. становить 1 095,46 грн., що підлягає стягненню з відповідача.

Розрахунок заборгованості (відсотків за користування кредитом, 3% річних, інфляційних втрат), який наданий позивачем до клопотання за вх. № 19121/17 від 18.07.2017р. та згідно з яким збільшені загальний період нарахування відсотків за користування кредитом, 3% річних, інфляційних втрат та, відповідно, їх суми, господарським судом до уваги не прийнятий, оскільки позивач не надав до суду відповідної заяви про збільшення позовних вимог в порядку ст. 22 ГПК України.

Щодо позовних вимог про розірвання договору кредитної лінії №1 від 27.11.2012р.

Згідно вимог ст.ст. 525, 615 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами п. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки: розірвання договору, відшкодування збитків та інше.

Згідно ст. 188 ГК України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року № 15-пр/2002 недотримання позивачем ст. 188 ГК України щодо обов'язку надсилання іншій стороні пропозицій про розірвання договору в разі виникнення такої необхідності є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує, та не позбавляє позивача права звернутися за захистом порушеного права шляхом подання позову до відповідача про розірвання договору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 вересня 2011 р. у справі № 3-74гс11.

Враховуючи наведене, а також встановлені обставини справи, які свідчать про допущення відповідачем істотного порушення умов договору кредитної лінії №1 від 27.11.2012р. в частині повернення кредиту, сплати відсотків та комісій, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог в частині розірвання договору кредитної лінії.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору в частині майнової вимоги (стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, за комісійними винагородами, 3% річних, інфляційних втрат) покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в частині немайнової вимоги (розірвання договору) - на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Імені Челюскинцев» (86262, Донецька обл., Шахтарський район, с. Дмитрівка, вул. Центральна, 138а; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Сіверська (ОСОБА_2), буд. 54; ) заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 172 967 (сто сімдесят дві тисячі девятсот шістдесят сім) грн. 12 коп., прострочену заборгованість за комісійними винагородами в розмірі 240 (двісті сорок) грн., інфляційні втрати в розмірі 339 000 (триста тридцять девять тисяч) грн. 41 коп., 3% річних в розмірі 35 919 (тридцять пять тисяч девятсот девятнадцять) грн. 03 коп., судовий збір в розмірі 9 821 (девять тисяч вісімсот двадцять одна) грн. 90 коп.

3. Розірвати договір кредитної лінії №1 від 27.11.2012р., укладений між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Імені Челюскинцев».

4. В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складене 28 липня 2017р.

Суддя Л.В. Ніколаєва