ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.09.2017р. Справа № 905/1545/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Паніній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Укрпром-постач»

про стягнення 52 297,42 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, за довіреністю від 27.12.2016р. №7715-К-О,

від відповідача: не зявився,

Суть спору: ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до господарського суду Донецької області про стягнення з ТОВ «Укрпром-постач» 52 297, 42 грн. з яких 11 920 грн. - борг по кредиту, 12 240,05 грн. - борг по відсоткам за користування кредитом, 22 780, 25 грн. - пеня, 5 357, 12 грн. - борг по комісії за користування кредитом.

Відповідач у судові засідання не з'явився, відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову до суду не надав. При цьому ухвала про порушення провадження у справі від 13.07.2017р., яка надіслана відповідачу на адресу, що зазначена у позові та у Витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 11.09.2017р.: 87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, буд.116-А повернута до суду у зв'язку із закінченням встановленого терміну зберігання. Ухвала про відкладання розгляду справи від 29.08.2017р. також надіслана відповідачу на вказану адресу, що підтверджується списками згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів №625 та списком згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих № 11089 від 31.08.2017р., але до суду не повернута, а тому господарський суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача у судовому засіданні та в силу вимог ст.75 ГПК України за наявними у справі документами, із врахуванням при цьому роз'яснень, що містяться у п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами України».

На підставі ст. 85 ГПК України у судовому засіданні 11.09.2017р. за участю представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

05.11.2013р. ТОВ «Укрпром-постач» (клієнт, відповідач) звернувся до ПАТ «КБ Приватбанк» (банк, позивач) із заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно з якою банк відкрив клієнту поточний рахунок №8239.

Клієнт погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг (розміщені на сайті банка www.pb.ua), тарифами банку, які разом з даною анкетою складають договір банківського обслуговування, та зобов'язався виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, тарифах Приватбанку - договорі обслуговування у цілому. Відносини між банком та клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження щодо банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банка.

Вказана заява підписана клієнтом та банком, засвідчена їх печатками.

Згідно з п. 3.2.1.1.1. Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови та правила) кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Техніко - економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта. Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Згідно з п. 3.2.1.1.3. Умов та правил кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

У п. 3.2.1.1.8. Умов та правил передбачено, що проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до «Умов та правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк /Інтернет клієнт банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі). При порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбачених «Умовами та правилами надання банківських послуг», банк на свій розсуд, має право змінити умови кредитування, встановивши інший термін повернення кредиту. При належному виконанні клієнтом зобов'язань, передбачених «Умов та правил надання банківських послуг», за відсутності заперечень за місяць до закінчення терміну обслуговування ліміту, проведення платежів клієнта у порядку обслуговування ліміту може бути продовжено банком на той самий строк.

Відповідно до п. 3.2.1.1.11. Умов та правил за сумами кредиту, отриманими клієнтами до 31.01.2015р. включно і до моменту обнуління кредитного ліміту періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за кредитом у цей період не впливають на зміну дати початку періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, по закінченні якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо. Період безперервного користування «кредитним лімітом на поточному рахунку» - не більше 30 днів.

У п. 3.2.1.1.12. Умов та правил встановлено, що для розрахунку відсотків за користування кредитним лімітом встановлюється фіксована процентна ставка. У випадку зміни облікової ставки НБУ, зміни курсу гривні до іноземної валютної 1 групи класифікатору іноземних валют понад на 5 та більше процентів сторони на дату укладення цього Договору узгодили про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом. При цьому таке збільшення розміру процентів за користування кредитом не повинно перевищувати подвійного розміру процентної ставки, зазначеної в цьому пункті. Інформацію про розмір узгодженої зміненої процентної ставки за кредитом, банк розміщує для клієнта одним з таких способів: в письмовій формі, через встановлені засоби електронного звязку банку та клієнта системи клієнт банк, інтернет клієнт банк, «Приват 24», sms повідомлення на останні відомі банку номери телефонів, наданих банку при ідентифікації та актуалізації відомостей про клієнта або іншими засобами. Узгоджений сторонами змінений розмір процентів користування кредитом є чинним з моменту розміщення його способом, зазначеним в цьому пункті, якщо інша дата не визначена в інформації про зміну розміру процентів.

У п. 3.2.1.2.1.1. Умов та правил встановлено, що банк обслуговує кредитний ліміт на поточному рахунку Клієнта в порядку, передбаченому цим розділом.

У п.3.2.1.2.2. Умов та правил встановлено, що клієнт зобов'язується сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом згідно з п.п. 3.2.1.4.1., 3.2.1.4.2., 3.2.1.4.3. (п. 3.2.1.2.2.2.); виробляти погашення кредиту, одержаного у межах встановленого ліміту, не пізніше терміну закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого п. 3.2.1.1.11. (п. 3.2.1.2.2.3.); повернути кредит у строки, встановлені п.п. 3.2.1.1.10, 3.2.1.2.3.4., 3.2.1.2.2.17. (п. 3.2.1.2.2.5.); сплатити банку винагороду відповідно до п. 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5., 3.2.1.4.6., 3.2.1.4.11. (п. 3.2.1.2.2.7.).

У п. 3.2.1.4. Умов та правил встановлені умови щодо порядку розрахунків, а саме встановлено, що за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка) (п. 3.2.1.4.1.). За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою у розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.2.1.4.1.1). У випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулюванню (п. 3.2.1.4.1.2.). У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.2.1.4.1.3.). Під «непогашенням кредиту» мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (п.3.2.1.4.1.4.). Клієнт сплачує банку комісію за використання ліміту відповідно до п.п. 3.2.1.1.6., 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг. Банк може за своїм розсудом не стягувати зазначену комісію у разі, якщо максимальне сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній календарний місяць, не перевищувало 100 гривень. (п. 3.2.1.4.4.). Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати (п. 3.2.1.4.9.). При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими. (п. 3.2.1.4.10.).

У п 3.2.1.5. Умов та правил встановлені умови щодо відповідальності сторін, а саме встановлено, що при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2., 3.2.1.4.1., 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8., 3.2.1.2.2.3., 3.2.1.2.3.4., винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5., 3.2.1.4.6. клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку якщо кредит надавався в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати (п. 3.2.1.5.1.). Нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченого п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3., здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом. (п. 3.2.1.5.4.).

Відповідно до п. 3.2.1.6.1. Умов та правил договір обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта, набирає чинності з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання ліміту у межах зазначених ним сум та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами за цим договором.

На виконання вказаного договору банківського обслуговування позивач надав відповідачу кредитний ліміт в розмірі 12 000 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 8ВТ9 від 14.11.2013р.

Згідно з довідкою банку про розміри встановлених кредитних лімітів від 22.05.2017р. №08.7.0.0.0/42 кредитний ліміт клієнта у період з 14.11.2013р. по 01.03.2014р. складав 12 000 грн.

В свою чергу відповідач у строк настання чергової дати обнулення дебетового сальдо не виконав своїх зобов'язань та не повернув позивачу кредитні кошти, у зв'язку з чим станом на 17.05.2017р. борг відповідача по кредиту, з урахуванням сплати комісії в сумі 80 грн. за відкриття рахунку, становить 11 920 грн., про що свідчить виписка по рахунку № 8239 за період з 08.11.2013р. по 17.05.2017р.

Також за користування кредитом відповідачу нараховані відсотки з 26.12.2013р. по 17.05.2017р., загальний розмір яких становить 12 240,05 грн., про свідчить виписка по рахунку за період 08.11.2013р. по 03.08.2017р.

Водночас, відповідач не сплачував банку комісійну винагороду за використання ліміту за період 01.05.2014р. по 17.05.2017р., внаслідок чого у відповідача утворився борг з комісії в сумі 5 357,12 грн.

За порушення термінів повернення кредиту, зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, комісії (винагороди) відповідачу нараховано пеню з 01.05.2014р. по 17.05.2017р. в сумі 22 780, 25 грн.

04.05.2017р. позивач звернувся до відповідача з претензією за вих. №31108DOXСS0NY про негайне погашення простроченої заборгованості. Вказана претензія надіслана відповідачу 12.05.2017р., що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень, фіскальним чеком та описом вкладення до цінного листа.

Між тим, відповідач відповіді на претензію не надав, борг не сплатив, що і зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного:

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом, на підставі заяви відповідача про приєднання до Умов та правил надання банкіських послуг, яка підписана позивачем, останній за наявністю вільних грошових ресурсів здійснює обслуговування кредитного ліміту відповідача за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, про розмір якого позивач сповіщає відповідача на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банка з Клієнтом. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентуються Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами банку, розміщеними в мережі Інтернет, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування.

Проаналізувавши Умови та правила надання банківських послуг, які разом з заявою відповідача про відкриття поточного рахунку складають договір банківського вкладу господарський суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою цей договір являється договором кредитування.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 ст.1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Вимогами ч.1 ст.1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

В силу вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Між тим, вищевстановлені обставини справи свідчать, що у строк настання чергової дати обнулення дебетового сальдо відповідач не виконав своїх зобов'язань та не повернув банку кредитні кошти, у зв'язку з чим станом на 17.05.2017р. борг відповідача по кредиту становить 11 920 грн.

Поряд з цим, відповідач не належним чином виконував свої зобов'язання щодо оплати відсотків за користування кредитом, внаслідок чого борг по відсоткам, що нараховані відповідачу з 26.12.2013р. по 17.05.2017р. становить 12 240,05 грн.

Також за період з травня 2014р. травень 2017р. відповідач не сплачував позивачу комісійну винагороду за використання ліміту, внаслідок чого станом на 17.05.2017р. у відповідача утворився борг в сумі 5 357, 12 грн.

При цьому жодних заперечень щодо наявності цього боргу по кредиту, а тим більш доказів, що спростовують його наявність відповідач до суду не надав.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог в частині стягнення боргу за кредитом, відсотками за користування кредитом та комісії, а отже і їх задоволення.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені, нарахованої за період з 08.01.2014р. по 17.05.2017р. в сумі 22 780,25 грн. господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобовязання. Водночас вимогами п.3 ч.1 ст.611 ЦК України також передбачено, що одним із наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язань. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В силу вимог ч.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У п 3.2.1.5. Умов та правил встановлено, що при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2., 3.2.1.4.1., 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8., 3.2.1.2.2.3., 3.2.1.2.3.4., винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5., 3.2.1.4.6. клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку якщо кредит надавався в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати (п. 3.2.1.5.1.). Нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченого п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3., здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом. (п. 3.2.1.5.4.).

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» запроваджено антитерористичну операцію на території України.

Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначений період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності зазначеним Указом Президента України та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. На час розгляду справи антитерористична операція триває.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

На виконання абзацу третього пункту 5 ст.11 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженнями №1053-р від 30.10.2014р., №1275-р від 02.12.2015р. Кабінету Міністрів України затверджено переліки населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, до яких, у тому числі, включено місто м. Маріуполь Донецької області, де здійснює свою господарську діяльність відповідач, що вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку про правомірність стягнення з відповідача пені за період з 08.01.2014р. по 14.04.2014р. в сумі 5,92 грн., а отже, і про часткове задоволення позовних вимог в зазначеній частині.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір покладається на сторін у справі пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Укрпром-постач» (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 116-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) борг по кредиту в сумі 11 920 (одинадцять тисяч девятсот двадцять) грн., борг по відсоткам за користування кредитом в сумі 12 240 (дванадцять тисяч двісті сорок) грн. 05коп., борг по оплаті комісії за користування кредитом в сумі 5 357 (пять тисяч триста пятдесят сім) грн. 12 коп., пеню в сумі 5 (пять) грн. 92 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 903 (девятсот три) грн. 24 коп.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 18 вересня 2017 року.

Суддя Л.В. Ніколаєва