ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2017 року Справа № 904/9090/17

м.Дніпро

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Дармін М.О. (доповідач)

судді: Березкіна О.В., Іванов О.Г.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

за участю сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №5175-К-О від 09.03.2017 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 998-1/2017 від 17.11.2017 р.;

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність № 634 від 15.11.2016 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2017р., ухваленого суддею Бєлік В.Г., повний текст якого складено 28.11.2017р. у справі № 904/9090/17

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_4 ІНВЕСТ", м. Дніпро

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_4 ІНВЕСТ" про визнання недійсним договору про внесення змін від 16.12.2016р. до кредитного договору № КМ-272Е від 22.04.2008р., яким зазначений кредитний договір було викладено в новій редакції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зміни до кредитного договору підписані представником позивача з перевищенням повноважень, оскільки сума цієї угоди була більше ніж 750 000 доларів США (гранична межа повноважень представника позивача відносно цієї суми визначена довіреністю № 3997-К-Н-Н від 28.09.2015р.).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2017р. в позові відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що в довіреності обмеження прав представника позивача стосуються лише тих договорів, за якими ОСОБА_5 приймає на себе зобовязання або розміщує грошові кошти. На час укладення змін до кредитного договору сума кредитних коштів в розмірі 1 214 646, 53 Євро була наявна на рахунках відповідача, тобто позивач надав відповідачу кредитні кошти ще під час укладення Кредитного договору, а зміни були внесені щодо порядку повернення кредиту боржником.

Таким чином, суд дійшов висновку, що представник Банку під час укладення змін до кредитного договору не здійснював розміщення грошових коштів, що належать позивачу, та не приймав рішення щодо зобовязань банку на суму, яка перевищує суму, зазначену в довіреності. Крім того суд зазначив, що спірний договір було схвалено резолюцією Голови Правління ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується підписом останнього на кожній сторінці спірного договору.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають істотне значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити та визнати недійсним договір про внесення змін до кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, з моменту його укладення.

Апелянт вважає, що суд надав оцінку доказам відповідача без врахування заперечень позивача та обговорення всіх обставин справи, а саме, суд невірно розтлумачив п. 1 Довіреності, оскільки довіреність не містить виключення, що банк може виступати у правовідносинах виключно позичальником. Висновок суду про наступне схвалення правочину особою, яку представляють, спростовується тим, що на час підписання договору про внесення змін від 16.12.2016р. діяла редакція Статуту від 10.07.2015р., згідно до п. 9.4.4. якого повноваження Голови Правління ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не передбачали вимог після підписання представниками сторін договору, затверджувати своїм підписом укладені банком договори та угоди. Таким чином, на думку апелянта, ОСОБА_5 не вчиняв дій, які свідчать про його виконання та наступне схвалення правочину.

Посилаючись на ст. ст. 4-3, 27 ГПК України апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції позбавив його права на ознайомлення з матеріалами справи, відмовивши у задоволенні такого клопотання, на подання доказів, письмових заперечень з питань, які досліджувались щодо наявності резолюції Голови Правління Банку на екземплярі копії спірного договору про внесення змін, яку надав представник відповідача в судовому засіданні 23.11.2017р., відмовивши у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи встановлення строку давності підпису Голови Правління Банку. В мотивувальній частині рішення суду не наведено підстав, з огляду на які суд відмовив в задоволенні вищезазначених клопотань.

У відзиві на апеляційну скаргу (а.с.138-143) відповідач вважає апеляційну скаргу безпідставною, просить залишити її без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.12.2017р. апеляційну скаргу прийнято та призначено до розгляду на 26.12.2017р. колегією суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді Березкіна О.В., Іванов О.Г.

У судовому засіданні 26.12.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА :

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджується матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору, 22.04.2008р. між Публічним акціонерним товариством "ПРИВАТБАНК" (далі - позивач, ОСОБА_5) та Приватним акціонерним товариством "ОСОБА_4 ІНВЕСТ" (далі - відповідач, позичальник) було укладено Кредитний договір КМ-272Е від 22.04.2008р. (а.с. 9-12) до якого вносились зміни наступними додатковими угодами:

- додаткова угода № 1 від 22.05.2008 (з.с. 12);

- додаткова угода № 1а від 22.05.2008(а.с. 13);

- додаткова угода № 2к від 23.01.2009(з.с.13-17) ;

- додаткова угода № 3к від 23.02.2009 (з.с. 17);

- додаткова угода № 4к від 19.03.2009(а.с. 18);

- додаткова угода № 5к від 24.04.2009(з.с. 18);

- додаткова угода № 6к від 21.05.2009(а.с. 19);

- додаткова угода № 7к від 24.06.2009(з.с. 19);

- додаткова угода № 7/1к від 14.07.2009(а.с. 20);

- додаткова угода № 8к від 14.07.2009(з.с. 20);

- додаткова угода № 9к від 17.08.2009(а.с. 21);

- додаткова угода № 10к від 21.09.2009(з.с.21);

- додаткова угода № б/н від 01.01.2010(а.с. 22);

- додаткова угода № к від 24.01.2010 (з.с.22);

- додаткова угода № 4к від 21.04.2010(а.с. 23);

- додаткова угода № к від 24.01.2012(з.с.23);

- додаткова угода № к від 24.02.2012 (а.с. 24);

- додаткова угода № к від 24.07.2012(з.с.24);

- додаткова угода № к від 24.01.2011(а.с. 25);

- договір про внесення змін до кредитного договору від 28.12.2015 (а.с. 26);

- договір про внесення змін до кредитного договору від 20.07.2016(а.с. 27-32);

- договір про внесення змін до кредитного договору від 16.12.2016.

На виконання прийнятих на себе зобов'язань банк в період з 13.05.2008 по 26.12.2008 надав відповідачу кредитні кошти в сумі 2 802 646,53 євро, що не заперечується представниками сторін.

16.12.2016р між позивачем та відповідачем. було укладено Договір про внесення змін до кредитного договору КМ-272Е від 22.04.2008р. (а.с. 33-35), в преамбулі якого зазначено « Ми, нижчепідписані ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_5 «ПРИВАТБАНК» місцезнаходження 49094, м.Дніпро, вул. Набержена Перемоги, 50, код в 0, іменоване надалі «Банк», що представляє ПЕРШИЙ ЗАСТУПНИК ГОЛОВИ ПРАВЛІННЯ БАНКУ КЕРІВНИКА КОРПОРАТИВНОГО VIP- БІЗНЕСУ, БІЗНЕСУ ВЕЛИКИХ І VIP-КЛІЄНТІВ І ОКЦ ГО ПУБЛІЦНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_5 «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_6, до діє на підставі Довіреності № 3997-К-Н-Н від 28.09.2015р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 28.09.2015року за реєстром № 2699, з одного боку та

ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОСОБА_4 ІНВЕСТ», МІСЦЕЗНАХОДЖЕННЯ 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, проспект Карла Маркса, будинок 54-А, код в 2, іменоване надалі «Позичальник», що представляє Голова правління Генеральний директор ОСОБА_8, який діє на підставі Статуту з іншого боку, разом іменовані «Сторони» уклали цей договір про внесення змін про нижченаведене:»

Договором про внесення змін до кредитного договору КМ-272Е від 22.04.2008р. від 16.12.2016р. були внесені наступні зміни до Кредитного договору:

Згідно п. А2 ліміт цього договору 1 214 656,53 євро.

Пунктом А6 договору передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти за фіксованою ставкою у розмірі 11,5% річних.

У випадку порушення позичальником будь-якого з грошового зобов'язання позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом за фіксованою ставкою у розмірі 23% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. А7 договору).

Відповідно до п. А8 договору датою сплати процентів є 25-е число квартального починаючи з 25.03.2021, якщо інше не передбачене п. 7.3. цього договору.

Згідно з п. 1.Довіреності № 3997-К-Н-Н від 28.09.2015р., посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 28.09.2015року за реєстром № 2699 (а.с. 36), голова правління ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» уповноважив ОСОБА_6 в тому числі на укладання кредитних договори, договорів на придбання майна, майнових прав та інші договори (угоди), пов'язані з розміщенням коштів, за якими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» приймає зобов'язання (за виключенням угод з векселями), а також угоди про забезпечення зобов'язань клієнтів. При цьому сума угоди не повинна перевищувати 750 000,00 доларів США або еквівалент названої суми у будь-якій валюті по курсу Національного банку України на дату укладання угоди. Якщо зобовязання клієнта перед банком за укладеною угодою забезпечуються фінансовим покриттям на сто відсотків (тобто на рахунках, відкритих у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», розміщені кошти, що забезпечують виконання зобовязання клієнта по таких угодах), то угода може бути укладена на суму, що не перевищує 1 500 000,00 доларів США або еквівалента вищеназваної суми у будь-якій валюті по курсу НБУ на дату укладання угоди). За наявності відповідного рішення Голови Правління, Правління, Кредитного Комітету або ОСОБА_9 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» правочин може бути вчинений на суму, вказану у рішенні (а.с. 36).

Як пояснили представники сторін в судовому засіданні, кредитні кошти були надані відповідачу під час укладання Кредитного договору № КМ-272Е від 22.04.2008р. Сума кредитного ліміту про який зазначено у п. А.2. на час укладання спірного Договору про внесення змін до кредитного договору була наявна на рахунках відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Дані положення Господарського процесуального кодексу України узгоджуються з положеннями частини 1 статті 35 в редакції кодексу, яка діяла на час прийняття рішення місцевим господарським судом.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає встановленою ту обставину, що сума кредитного ліміту про яку зазначено у п. А.2. на час укладання спірного Договору про внесення змін до кредитного договору була наявна на рахунках відповідача, всі інші умови спірного договору стосуються зміни порядку повернення кредиту боржником.

Відповідачем надано до місцевого господарського суду копію Договору від 16.12.2016р. на внесення змін до Кредитного договору № КМ 272Е від 22.04.2008р. з Додатком № 1 від 16.12.2016р на 5 аркушах (а.с. 79-83), яка містить на першій сторінці резолюцію «Затверджую «риска» Голова правління Приватбанка «Підпис» /Дубілет/ 16.12.2016., а всі інші сторінки містять підпис, який сторони ідентифікують як підпис Дубілета (а.с. 79-83).

Відповідно до частин 1,2,4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Дані положення цілком узгоджуються з положенням статей 33,34 Господарського процесуального кодексу України, яка діяла на час ухвалення рішення місцевим господарським судом.

З огляду на відсутність заяв про неналежність підписів і резолюцій, здійснених від імені Голови правління ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Дубілета, на примірниках спірного Договору(а.с. 79-83), колегія суддів погоджується з позицією місцевого господарського суду щодо прийняття в якості належного і допустимого доказу вищезазначених примірників договору.

Як вбачається з офіційної веб - сторінки Національного банку України (https://bank.gov.ua/control/uk/curmetal/currency/search?formType=searchFormDate&time_step=daily&date=16.12.2016&outer=table&execute=%D0%92%D0%B8%D0%BA%D0%BE%D0%BD%D0%B0%D1%82%D0%B8) на 16.12.2016 були встановлені наступні курси гривні до іноземної валюти:

USD 100 Долар США 2629.8510

EUR 100 Євро 2740.0418,

тобто сума кредитного ліміту у розмірі 1 214 656,53 євро становила еквівалент 1 265 550, 66 доларів США, що цілком охоплюється розміром 1 500 000,00 доларів США, визначеним реченням другим пункту 1 Довіреності № 3997-К-Н-Н від 28.09.2015р., посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 28.09.2015року за реєстром № 2699.

Відповідно до речення третього пункту 1 Довіреність № 3997-К-Н-Н від 28.09.2015р., на здійснення від імені ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім'я ОСОБА_6 містить застереження про те, що за наявністю відповідного рішення Голови Правління, Правління, Кредитного Комітету або ОСОБА_10 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правочин може бути вчинений на суму, вказану у рішенні.

Згідно з п. 10.8. Статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Голова Правління без довіреності діє від імені Банку. П.10.9 визначено його компетенцію, жодних обмежень щодо кола договорів, які має право укладати Голова Правління цей пункт не містить.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що спірний Договір в подальшому схвалений ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Посилання апелянта на те, що місцевим господарським судом були порушені норми процесуального права в частині позбавлення позивача можливості належного судового захисту, порушення принципу змагальності сторін, позбавлення позивача можливості скористатися процесуальними правами визначеними ст. 27 ГПК України, а саме, правом ознайомитися з матеріалами справи, подати докази, надати письмові заперечення з усіх питань, що досліджувалися в судовому засіданні 23.11.2017р., які проявилися в тому, що в судовому засіданні 23.11.2017р. представником відповідача були подані письмові заперечення на позов, а також надана суду копія Договору про внесення змін від 16.12.2016р. до кредитного договору № КМ-272Е від 22.04.2008р. екземпляра відповідача, яка окрім печатки Банку та підпису ОСОБА_6 містила резолюцію: Затверджую Голова Правління Приватбанка Дубілет підпис та дата 16.12.2016р», в зв'язку із чим, представником позивача ОСОБА_11, були заявлені клопотання про перенесення розгляду справи, в зв,язку з необхідністю ознайомлення з поданими документами та надання додаткових пояснень та про призначення судової експертизи для встановлення строку давності підпису резолюції Голови Правління та зясування експертного закладу та визначенням переліку питань, колегією суддів відхиляються з огляду на наступне:

20.11.2017р. в канцелярії господарського суду Дніпропетровської області зареєстровано відзив на позовну заяву ПАТ «ОСОБА_4 ІНВЕСТ» (вих..№ 1061-1/2017 від 20.11.2017р., який містить резолюції «До матеріалів справи 20.11.2017р. підпис». До зазначеного відзиву (а.с. 75-78) було додано завірену копію Договору від 16.12.2016р. на внесення змін до Кредитного договору № КМ 272Е від 22.04.2008р. з Додатком № 1 від 16.12.2016р на 5 аркушах (а.с. 79-83), яка містить на першій сторінці резолюцію «Затверджую «риска» Голова правління Приватбанка «Підпис» /Дубілет/ 16.12.2016., а всі інші сторінки містять підпис, який сторони ідентифікують як підпис Дубілета.

Протокол судового засідання від 23.11.2017р. (а.с. 86-87) не містить відомостей про висловлення представником позивача ОСОБА_12 будь яких клопотань з переліку тих, які висловлені ним в апеляційній скарзі. Натомість в протоколі міститься посилання на те, що 20.11.2017 р. представник відповідача подав до суду відзив на позов з документальним обґрунтуванням. Після чого суд ставить питання про можливість розпочати розгляд справи по суті, на яке сторони визначилися за можливе розпочати розгляд справи по суті. Після заслуховування позицій сторін суд ставить на обговорення питання щодо можливості закінчення розгляду справи, проти якого сторони ніяким чином не заперечили.

Зауважень на протокол судового засідання представник апелянта не надав.

З урахуванням вищевикладеного доводи апеляційної скарги щодо порушень місцевим господарським судом норм процесуального права в частині позбавлення позивача можливості скористатися переліком прав, наданих йому статтею 27 Господарського процесуального кодексу України, визнається колегією суддів таким , що не відповідає наявним в матеріалам справи доказам і відхиляється як надуманий.

Доводи апеляційної скарги в частині помилкового застосування місцевим господарським судом положень пунктів 10.8, 10.9 Статуту Банка, в редакції від 11.09.2017р., погодженій Національним банком України 27 вересня 2017 року (а.с. 41-45), в той час, як на час підписання Договору про внесення від 16.12.2016р., діяла редакція Статуту в попередній редакції від 10.07.2015р, погоджена Національним банком України 16 липня 2015 року (а.с. 108-135), та пунктом 9.4.4 Повноваження Голови Правління визначає, що Голова Правління затверджує лише: правила, процедури та інші внутрішні документи Банку, які стосуються оперативно - господарської діяльності Банку, розробляються згідно вимог діючого законодавства України та затвердження яких не відноситься до компетенції загальних борів, що визначають відносини між підрозділами Банку та порядок здійснення банківських операцій, видає накази, які обовязкові для виконання працівниками Банку, затверджує тарифи на послуги Банку, відхиляються колегією суддів з огляду на наступне:

Як зазначалося вище, обовязок доказування, визначений статтею статті 74 Господарського процесуального кодексу України в редакції яка діє з 15.12.2017р., положення якої цілком узгоджуються з положенням статей 33,34 Господарського процесуального кодексу України, яка діяла на час ухвалення рішення місцевим господарським судом.

Звертаючись до місцевого господарського суду, позивач додав до позовної заяви редакцію Статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 19.04.2017р., не будучи позбавленим при цьому можливості подавати суду редакцію статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 16.07.2015р. Про існування статутів ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», положення яких обмежували б повноваження голови правління позивачем суду заявлено не було і рішення було прийнято у відповідності до поданих доказів.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 203 Цивільного кодексу України, встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Право чин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписами ст. 215 цього ж Кодексу підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до вимог ст. 237, 238, 239 Цивільного кодексу України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.

Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Відповідно до вимог ст. 241 Цивільного кодексу України, наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Оскільки доводи Відповідача, викладені ним у відзиві на апеляційну скаргу узгоджуються з правовим висновком до якого доходить колегія суддів, приймаючи рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги, вони приймаються до уваги як такі, що відповідають фактичним обставинам справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів доходить висновку, що при укладанні спірного Договору про внесення змін до кредитного договору КМ-272Е від 22.04.2008р., перший заступник Голови правління Банку керівник корпоративного VIP- бізнесу, бізнесу великих і VIP- клієнтів 1 ОКЦ ГО ПУБЛІЦНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_5 «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_6 діяв в межах повноважень, наданих йому у відповідності до Довіреності № 3997-К-Н-Н від 28.09.2015р., посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 28.09.2015року за реєстром № 2699 і в подальшому спірний договір було погоджено керівництвом Позивача, а тому права Позивача порушені не були і місцевий господарський суд дійшов цілком обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Розглядаючи справу, місцевий господарський суд першої інстанції всебічно, повно і обєктивно зясував всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права і дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог і відмовив в задоволені позову.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що під час перегляду апеляційним господарським судом не було встановлено порушення місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права у відповідності до статті 276 Господарського процесуального кодексу України рішення місцевого господарського суду у справі 904/9090/17 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 129, 242, 269, 270, 273, 275 - 276, 281, 282 284, 288 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2017р. у справі № 904/9090/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2017р. у справі № 904/9090/17 залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення подається в порядку, визначеному статтею 288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 28.12.2017р.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В.Березкіна

Суддя О.Г.Іванов