ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 рокуСправа № 916/440/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Колоколова С.І., Принцевської Н.М.,

при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

за участю представників сторін:

від прокуратури ОСОБА_1, посвідчення № 047928, дата видачі : 13.09.17;

від ОМР ОСОБА_2, довіреність № 276/исх-гс, дата видачі : 26.12.16;

від відповідача ОСОБА_3 , довіреність № 47, дата видачі : 19.06.17;

від третьої особи ОСОБА_4, довіреність № 01-36/70, дата видачі : 13.12.16;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Одеської міської ради та заступника прокурора Одеської області

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 19.07.2017р., прийняту колегією суддів у складі головуючого судді Смелянець Г.Є. та суддів: Никифорчука М.І., Степанової Л.В.

про залишення без задоволення заяви Виконувача обовязків прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради про перегляд за нововиявленими обставинами

рішення Господарського суду Одеської області від 04.07.2016 р.

у справі №916/440/16

за позовом Виконувача обовязків першого заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Одеської міської ради

до відповідача ОСОБА_5 акціонерного товариства „Завод «Воєнохот»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_6 комунальної власності Одеської міської ради

про стягнення 1444697,70 грн. збитків

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2016р. виконувачем обовязків першого заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Одеської міської ради було подано позов до господарського суду Одеської області до ОСОБА_5 акціонерного товариства (далі ПрАТ) „Завод „Воєнохот про стягнення 1 444 697, 70 грн збитків, завданих у звязку із використанням земельної ділянки без оформлення договору оренди.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 04.07.2016р., яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 21.09.2016р., у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі. При розгляді справи суди встановили, що відповідач у період з 1.06.2012 по 30.11.2014, тобто в період, за який нараховані збитки, що є предметом стягнення по цьому спору, користувався земельними ділянками на підставі передбачених на час надання його правопопереднику цих земельних ділянок в користування правовстановлюючих документів, а саме рішень виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих від 05.07.1955 №661, від 25.02.1957 №122, що і стало підставою для відмови в задоволенні позову. Окрім того, суд встановив неправомірність розрахунку суми збитків, оскільки він здійснений з використанням нормативно грошової оцінки земельної ділянки, визначеної відповідно до рішення Одеської міської ради "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_4" від 28.12.2010р. №41-VI, яке визнано протиправним та скасоване разом з рішенням Одеської міської ради Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 28.12.2010р. №41-VI Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_4 від 20.09.2011 № 1268-VI постановою Приморського районного суду міста ОСОБА_4 від 10.12.2014, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016 у справі № 522/11050/14-а.

26.05.2017 до Господарського суду Одеської області надійшла заява від виконувача обовязків прокурора Одеської області про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 04.07.2016 за нововиявленими обставинами, в якій прокурор посилався на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 06.04.2017р. якою касаційну скаргу Одеської міської ради в адміністративній справі № 522/11050/14-а задоволено частково, постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2014 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016 скасовано, а справу повернуто на новий розгляд до суду першої інстанції. На думку прокуратури дана обставина має істотне значення та є нововиявленою обставиною в розумінні п. 4 ч. 2 ст. 112 ГПК України для справи №916/440/16 через те, що господарський суд приймаючи рішення від 04.07.2016р. обґрунтовував його і наявністю скасованих судових рішень судів адміністративної юрисдикції.

У відзиві відповідач просив суд відмовити у задоволенні заяви, оскільки на його думку зазначені у заяві обставини не впливають на суть рішення суду від 04.07.2016 у справі №916/440/16, в основу якого покладено висновок про правомірність поведінки ПрАТ „Завод „Воєнохот, як правонаступника попередніх землекористувачів, тому відсутній склад цивільного правопорушення, що унеможливлює стягнення збитків на підставі статей 22, 1166 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.07.2017 заяву Виконувача обовязків прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради від 26.05.2017р. за вх. №2-2853/17 про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 04.07.2016 за нововиявленими обставинами залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 04.07.2016 у справі №916/440/16 залишено без змін. Ухвала мотивована тим, що за відсутності неправомірної поведінки відповідача, правомірність розрахунку суми збитків, яка є наслідком скасування постанови Приморського районного суду міста ОСОБА_4 від 10.12.2014 та ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016 у справі № 522/11050/14-а, не може бути підставою для прийняття іншого судового рішення, ніж те яке було прийняте 4.07.2016., оскільки його неправомірність була не єдиною і основною підставою для відмови у позові.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду Одеська міська рада та Заступник прокурора Одеської області звернулися до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати її, заяву Виконувача обовязків прокурора Одеської області про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 04.07.2016 за нововиявленими обставинами задовольнити, рішення Господарського суду Одеської області від 04.07.2016 скасувати, прийняти нове рішення, яким позов виконувача обовязків першого заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 задовольнити.

Скаржники вважають ухвалу Господарського суду Одеської області від 19.07.2016 необґрунтованою та прийнятою з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки місцевим судом не було враховано, що підставою відмови у позові був висновок про неправильний розрахунок розміру збитків з використанням розміру нормативно грошової оцінки, встановленої вище наведеними рішеннями Одеської міської рада, які визнано протиправними та скасовано постановою Приморського районного суду м.Одеси від 10.12.2014, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016 у справі №522/11050/14-а. Дана постанова місцевого суду і ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду були скасовані ухвалою Вищого адміністративного суду від 06.04.2017р., а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. На думку скаржників дана обставина є обґрунтованою підставою для перегляду судового рішення за ново виявленими обставинами відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 122 ГПК України.

Також скаржники стверджують, що висновок суду про встановлення факту правомірного отримання права користування земельної ділянки не відповідає його змісту, оскільки в ньому міститься лише правова оцінка рішення виконавчого комітету Одеської міської рада депутатів трудящих від 05.07.1955р. за №661 та від 25.02.1957р за №122, а не оцінка правомірності поведінки відповідача, а відмовлено у позові виключно через скасування рішень Одеської міської рада, покладених в основу розрахунку розміру збитків.

У відзиві на апеляційні скарги ПрАТ „Завод „Воєнохот вказало, що на його думку оскаржувана ухвала місцевого суду є законною та обґрунтованою, а апеляційні скарги Одеської міської ради та заступника прокурора Одеської області є необґрунтованими й безпідставними та не підлягають задоволенню. Відповідач просив відмовити скаржникам у задоволенні їх скарг у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заслухавши представників сторін в судовому засіданні, судова колегія прийшла до висновку про відсутність підстав для скасування оскарженої ухвали виходячи з такого.

Згідно зі ст. 112 ГПК України, в редакції яка діяла на час прийняття оскарженої ухвали, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. При цьому, підставами для такого перегляду судових рішень серед іншого є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду.

У відповідності з п.п. 2, 8.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.12.20111р. №17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Як вбачається із матеріалів справи і вірно встановлено судом, рішеннями виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих за № 661 від 05.07.1955 Про відвід вільної додаткової земельної ділянки по вулиці Дальницькій № 54 Всеармійському воєнно-мисливському товариству під будівництво по реконструкції заводу та №122 від 25.02.1957р., а також рішенням виконкому Ільїчівської Райради депутатів трудящих від 08.01.1957р. № 20 заводу Воєнохот відведено земельну ділянку по вул. Дальницькій № 54.

У 1993 році у процесі приватизації державного майна, згідно договору оренди від 23.02.1993р., укладеного Фондом державного майна України (орендодавець) і організацією орендарів заводу Воєнохот (орендатор), до новоствореного орендного підприємства заводу „Воєнохот перейшло право власності на майно заводу Воєнохот № 6, зокрема, цілісний майновий комплекс /основні засоби, незавершене капітальне будівництво, обладнання, запаси і затрати, грошові кошти/, що розташований на земельній ділянці, про яку йдеться.

Відповідно до статуту ПрАТ „Завод „Воєнохот воно є правонаступником орендного підприємства заводу „Воєнохот, отже на підставі вищезазначених документів є постійним користувачем земельної ділянки, щодо якої нараховано збитки. Дійсно відповідачем не здійснено переоформлення цього права у відповідності до чинного на теперішній час законодавства, одначе це не позбавляє його права постійного користування земельною ділянкою, оскільки Конституційний Суд України рішенням від 22.09.2005р. за № 5-рп/2005 визнав неконституційним положення пункту 6 розділу Х Перехідні положення ЗК України щодо зобов'язання переоформлення права постійного користування земельною ділянкою, а Верховний Суд України у постанові від 26.03.2012р. вказав на те, що юридичні особи на цій підставі не можуть втрачати раніше наданого їм права постійного користування земельною ділянкою. Таким чином, висновок суду про відсутність протиправної поведінки відповідача, як підстави для стягнення збитків, відповідає фактичним обставинам справи і скасування постанови Приморського районного суду м. Одеси від 10.12.2014р. та ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016р. у справі №522/11050/14-а не впливає на його обгрунтованість.

Крім того, матеріали справи свідчать, що відповідач весь спірний період здійснював оплату земельного податку окремо або у складі єдиного податку, тобто здійснював платне постійне користування земельною ділянкою, а відповідно не міг завдавати збитків державі.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що за відсутністю одного із обовязкових елементів цивільно-правової відповідальності, а саме неправомірної поведінки відповідача, встановлення правомірності розрахунку суми збитків не може мати наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 269 - 271, ст. ст. 275, 276, 282, 288 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Одеської міської ради та заступника прокурора Одеської області залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 19.07.2017р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється у відповідності до ст.288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 29.12.2017 р.

Головуючий суддя Г.П. Разюк

Суддя С.І. Колоколов

Суддя Н.М. Принцевська