ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 р. Справа № 909/1102/17
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Булки В.І., секретар судового засідання Бабенецька А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ОСОБА_1,

АДРЕСА_1

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Будівельні матеріали",

вул.Гетьмана Мазепи,164, м.Івано-Франківськ, 76018,

про визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "Будівельні матеріали" від 19.09.17, оформленого протоколом №2/7,

за участю:

від позивача та від відповідача представники не з'явились;

встановив: ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Будівельні матеріали" про визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "Будівельні матеріали" від 19.09.17, оформленого протоколом №2/7.

Ухвалою суду від 27.11.17 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, призначено розгляд справи в судовому засіданні на 14.12.17. Ухвалою суду від 14.12.17 відкладено розгляд справи на 22.12.17. Ухвалою суду від 14.12.17 виправлено описку в п.1 резолютивної частини ухвали господарського суду Івано-Франківської області від 14.12.17.Пункт 1 викладено в наступній редакції: "Розгляд справи в судовому засіданні відкласти на 26.12.17 о 11:20" .

Представник позивача в засідання суду не з'явився. Однак, надіслав суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача (вх.№20578/17 від 26.12.17) та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Ухвалами суду від 27.11.17, 14.12.17 зобов'язано позивача надати суду докази набуття статусу акціонера Приватного акціонерного товариства "Будівельні матеріали" та докази зарахування судового збору в дохід спеціального фонду Державного бюджету України. Позивач вимоги ухвал суду не виконав.

Представник відповідача в засідання суду не з'явився. До суду від відповідача поступив відзив (вх.№20599/17 від 26.12.17), в якому зазначено, що позовна заява є безпідставною, просить суд в позові відмовити. Крім того, просить суд розгляд справи проводити без участі представника відповідача. Клопотання сторін судом задоволено.

Розглянувши матеріали справи, враховуючи вимоги чинного законодавства та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

15.12.2017 р. набрали чинності зміни до Господарського процесуального кодексу України в редакції ЗУ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 р. № 2147-VIII.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 Перехідних положень ГПК України справи у судах апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд розглядає справу по суті.

19 вересня 2017 року відповідачем проведено позачергові загальні збори акціонерів оформлені протоколом №2/17 від 19.09.2017 року. В позовній заяві зазначено, що відповідачем в порушення ч.1 ст.43 Закону України "Про господарські товариства" не дотримано порядку скликання загальних зборів акціонерів, а саме: не зроблено оголошення в офіційному друкованому виданні Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України чи Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку. Крім того, позивач вказує, що жодного повідомлення про проведення загальних зборів акціонерів ні поштою, ні кур'єром, ні телефаксом не отримувала, а про їх проведення стало відомо по причині, що позивач працює на даному підприємстві. Як наслідок, позивач не мав можливості внести свої пропозиції щодо порядку денного. Крім того, позивач в позовній заяві вказує, що під час проведення загальних зборів 19.09.2017 року не складались та відсутні будь-які документи відносно реєстрації акціонерів, що брали участь у зборах та які б підтверджували наявність кворуму, необхідного для визнання зборів правомочними. На думку позивача, питання, які розглядались загальними зборами порушують права позивача, як акціонера. Так, зокрема п.4. протоколу визначено питання: Створення господарського товариства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмонтажбуд - Іф»; п.5. Визначення розміру статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмонтажбуд - Іф» у розмірі 5 040 000,00 та порядок формування статутного капіталу шляхом внесення до статутного капіталу товариства наступного нерухомого майна: Будівлі та споруди (загальною площею 15437,7 метрів квадратних, що знаходяться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Гетьмана Мазепи , будинок 164, а саме: Тунельна піч (А) в тому числі: садочне відділення (А1), блок тунельних сушилок (А2), зал відстою (АЗ), формовочне відділення (А4), будинок бігунного відділення (А5), будинок шихтозапасника(Аб); інженерний корпус (Б); адміністративно-побутовий корпус (В); майстерня будмат (Д); бокси (Е) ; котельня (Є); прохідна (Ж); ГРП (Л); димова труба (М); огорожа (№1); пунктом 6 протоколу затверджено оцінки нерухомого майна, вартість якого внесена до статуного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмонтажбуд - Іф». Позивач в позовній заяві зазначає, що даними питанням фактично протиправно розглянуто питання про припинення відповідача, оскільки абсолютно все майно, яке бере участь в господарській діяльності передається іншому новоствореному товариству. Як наслідок, позивач просить суд визнати недійсним рішення загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "Будівельні матеріали" від 19.09.17, оформленого протоколом №2/7.

Беручи до уваги викладене вище суд вважає за доцільне відмовити в задоволенні позову та виходить з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 58, ч. ч. 1, 2 ст. 60 Закону України «Про господарські товариства» вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

19 вересня 2017 року ПРАТ «Будівельні матеріали» були проведені позачергові загальні збори акціонерів оформлені протоколом №2/17 від 19.09.2017 року. Формування порядку денного здійснено на підставі протоколу №2/17 наглядової ради від 01 серпня 2017 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Про проведення загальних зборів акціонерів держателі іменних акцій повідомляються персонально передбаченим статутом способом. Крім того, загальне повідомлення друкується в місцевій пресі за місцезнаходженням акціонерного товариства і в одному із офіційних друкованих видань Верховної Ради України, Кабінету Міністрів

України чи Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного (ч. 1 ст. 43 Закону України "Про господарські товариства").

Відповідно до п.9.14 статуту, письмове повідомлення про проведення зборів та їх порядок денний надсилається кожному акціонеру персонально простими поштовими листами, у строк не пізніше ніж за 30 днів до їх проведення, а у разі скликання Позачергових Загальних зборів (п.9.10.1 статуту), не пізніше, як за 15 днів до дати їх проведення. Товариство в ці ж строки публікує в офіційному друкованому виданні Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку повідомлення про проведення загальних зборів.

Судом встановлено, що в щоденному офіційному друкованому виданні Відомості Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №155( 2660) від 17.08.2017 року надруковано повідомлення про проведення загальних зборів. Копія вказаного повідомлення знаходиться в матеріалах справи. Крім того, позивача про проведення зборів повідомлено належним чином, про що свідчить перелік акціонерів (копія якого наявна в матеріалах справи), відповідно до якого зазначено, що ОСОБА_1, на адресу: АДРЕСА_1 06.09.17 направлено повідомлення про проведення зборів, у спосіб встановлений статутом (простою кореспонденцією). Таким чином, позивач належним чином повідомлений про проведення зборів та мав можливість безперешкодно ознайомитись з порядком денним: у спеціалізованому друкованому виданні так і шляхом отримання простої кореспонденції. Більше того, відповідач у відзиві зазначає, що на інформаторі розміщеному в приміщенні Приватного акціонерного товариства "Будівельні матеріали", де безпосередньо працює позивач, також міститься таке повідомлення.

Під час проведення загальних зборів 19.09.2017 року складався реєстр акціонерів, які брали участь в загальних зборах ( копія додається). Тобто, під час проведення загальних зборів був кворум і збори є правомочними, що підтверджується реєстром акціонерів.

Щодо питань, які розглядались загальними зборами. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Цивільного кодексу України, вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом. Аналогічна правова норма міститься в ч. 1 ст. 13 Закону України "Про господарські товариства ". В силу ч. 1 ст. 86 Господарського кодексу України, вкладами учасників та засновників господарського товариства можуть бути будинки, споруди, обладнання та інші матеріальні цінності, цінні папери, права користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будинками, спорудами, а також інші майнові права (включаючи майнові права на об'єкти інтелектуальної власності), кошти, в тому числі в іноземній валюті. Оцінка вартості майна, що вноситься в якості вкладу до статутного капіталу Товариства здійснюється відповідно до ст. 86 Господарського кодексу України та ст. 13 Закону «Про господарські товариства». Відповідно до ч. 2 ст. 86 Господарського кодексу України вклад, оцінений у гривнях, становить частку учасника та засновника у статутному капіталі товариства. Порядок оцінки вкладів визначається в установчих документах господарського товариства, якщо інше не передбачено законом. Стаття 13 Закону України «Про господарські товариства» визначає, що грошова оцінка вкладу учасника господарського товариства здійснюється за згодою учасників товариства, а у випадках, встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній перевірці.

Статтею 7 Закону "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено випадки, при яких незалежна експертна оцінка внеску обов'язкова, а саме: створення підприємств (господарських товариств) на базі державного майна або майна, що є у комунальній власності реорганізації, банкрутства, ліквідації державних, комунальних підприємств та підприємств (господарських товариств) з державною часткою майна (часткою комунального майна); виділення або визначення частки майна у спільному майні, в якому є державна частка (частка комунального майна); визначення вартості внесків учасників та засновників господарського товариства, якщо до зазначеного товариства вноситься майно господарських товариств з державною часткою (часткою комунального майна), а також у разі виходу (виключення) учасника або засновника із складу такого товариства; приватизації та іншого відчуження у випадках, встановлених законом, оренди, обміну, страхування державного майна, майна, що є у комунальній власності, а також повернення цього майна на підставі рішення суду; переоцінки основних фондів для цілей бухгалтерського обліку; оподаткування майна згідно з законом, крім випадків визначення розміру податку при спадкуванні власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою; визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом; в інших випадках за рішенням суду або у зв'язку з необхідністю захисту суспільних інтересів.

Статтею 12 Закону "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" передбачено звіт про оцінку майна (акт оцінки майна). Звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна. Акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування. Зміст, форма, порядок складання, затвердження та строк дії акта оцінки майна встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, при визначенні вартості, нерухомого майна, що використовується в якості внеску до статутного капіталу відповідачем дотримано встановленої законодавством процедури, та погоджено дане питання під час проведення загальних зборів, на яких позивач був присутнім та голосував за прийняття даного рішення; звіт про оцінку виконаний спеціалізованою організацією виконаний у відповідності до норм Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України "Про господарські товариства", статті 41 та 42 Закону України "Про акціонерні товариства", стаття 15 Закону України "Про кооперацію");

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина шоста статті 42 Закону України "Про акціонерні товариства");

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах (частина п'ята статті 61 Закону України "Про господарські товариства");

- відсутність протоколу загальних зборів ТОВ (частина шоста статті 60 Закону України "Про господарські товариства");

- відсутність протоколу загальних зборів АТ, підписаного головою і секретарем зборів (стаття 46 Закону України "Про акціонерні товариства").

Під час вирішення питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час їх скликання та проведення, господарський суд повинен оцінити, як ці порушення вплинули на прийняття загальними зборами відповідного рішення. Рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої статтею 61 Закону України "Про господарські товариства", статтею 35 Закону України "Про акціонерні товариства", статтею 15 Закону України "Про кооперацію".

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 (із змінами і доповненнями) "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин".

Приписами ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що позивачем зроблено не було.

Доводи позивача до уваги не приймаються, оскільки є такими, що повністю спростовуються матеріалами справи та поданими доказами. За таких обставин, позовні вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню. З огляду на фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для відмови в задоволенні позову.

Враховуючи приписи ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст 43, ч. 1 ст. 58, ч. ч. 1, 2 ст. 60 Закону України «Про господарські товариства», стст 7,12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», ч. 2 ст. 115 Цивільного кодексу України, стст 73,74,129,238,240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем, ОСОБА_1.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28.12.17

Суддя Булка В.І.