ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" грудня 2017 р.                     м. Ужгород                              Справа № 907/308/16

Суддя господарського суду Закарпатської області Ушак І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю “Виноградівський райагротехсервіс”, м. Виноградів до приватного підприємства “ АПК Унікор”, м. Виноградів () про визнання банкрутом

представники:

боржника - не з’явився;

ініціюючого кредитора – не з’явився;

кредитора - UNIMATIK KFT - не з’явився;

інших учасників провадження у справі - не з’явились

Предметом розгляду даної справи є грошові вимоги UNIMATIK KFT (Угорська Республіка) заявлені ним 11.07.16 як кредитором (далі - кредитор) до приватного підприємства “АПК Унікор”, м. Виноградів (далі - боржник) у процедурі банкрутства останнього - на суму 365542,55 євро, що складає 165334,00 євро - суму основного боргу та нарахованих за прострочення виконання грошових зобов’язань 3% річних – на суму 18 078,00 євро, штрафу – на суму 180130,55 євро.

Вимоги кредитора - UNIMATIK KFT - в частині основного боргу випливають із здійснення сторонами господарських операцій згідно укладеного ними контракту № 2011/08/03 від 10.08.11 (з наступними доповненнями № 1 від 20.10.2011 р,, № 2 від 24.10.2011р., № 3 від 17.04.2012р., № 5 від 20.07.2012р., № 6 від 01.08.2012р.) (далі – контракт № 2011/08/03). За умовами контракту № 2011/08/03 кредитор, як продавець, зобов'язався продати боржнику, як покупцю, обладнання та виконати монтажні роботи за місцем експлуатації, а боржник зобов’язався прийняти та оплатити вартість обладнання та монтажних робіт на загальну суму 717 849,10 євро. Кредитор стверджує, що взяті на себе зобов’язання виконав в повному обсязі - на протязі вересня 2011р.-серпня 2012р. поставив боржнику обладнання та здійснив монтажні роботи (акт від 2.04.2013р.), всього на суму 717849,10 євро. Боржник не оплатив зазначену суму у повному обсязі, в результаті чого виникла його заборгованість на суму 165334,00 євро основного боргу, в тому числі заборгованість по оплаті вартості монтажу обладнання на суму 87680,00 євро.

Вимоги UNIMATIK KFT як кредитора у процедурі банкрутства ПП «АПК Унікор» останнім та розпорядником його майна не визнані.

Боржник заперечує наявність заборгованості на суму 165334,00 євро, стверджуючи, зокрема, про припинення цього зобов’язання шляхом зарахування ним зустрічних однорідних вимог до кредитора.

Посилається при цьому на те, що кредитор у справі - UNIMATIK KFT – не виконав своїх зобов’язань за контрактом № 2012/06/01 від 1.06.12 (далі – контракт № 2012/06/01) перед іншою особою - ТОВ «Консервний завод «Універ», - яким у зв’язку з наведеним проведено нарахування UNIMATIK KFT штрафу на загальну суму 463032,85 євро, про що повідомлено останнього.

UNIMATIK KFT вимоги щодо сплати зазначеного штрафу не виконано, у зв’язку з чим ТОВ «Консервний завод «Універ» 28.12.15 направив заяву про зарахування зустрічних вимог, за якою оплату боргу в розмірі 60900,00 євро, що виник за невиконання контракту № 2012/07/02 від 20.07.12, було зараховано в оплату штрафу за контрактом № 2012/06/01.

Таким чином, залишок боргу UNIMATIK KFT перед ТОВ «Консервний завод «Універ» по штрафу за контрактом № 2012/06/01 після зазначеного зарахування від 28.12.15 становив 416 730,93 євро.

15.01.16 боржник у даній справі - ПП «АПК Унікор» - уклав з ТОВ «Консервний завод «Універ» договір відступлення права вимоги № 1-15.01.16, за яким набув право вимоги частини боргу UNIMATIK KFT перед ТОВ «Консервний завод «Універ» по штрафу за контрактом № 2012/06/01 на суму 250000,00 євро.

21.01.16 ПП «АПК Унікор» - як власник права вимоги до UNIMATIK KFT на суму 250000,00 євро та як боржник перед UNIMATIK KFT на суму 165334,00 євро – провело зарахування таких вимог як зустрічних.

За таких обставин боржник у даній справі вважає припиненими свої грошові зобов’язання перед UNIMATIK KFT на суму 165334,00 євро з 21.01.16 - з часу здійснення боржником зарахування зустрічних однорідних вимог.

При цьому, боржник вважає, що до правовідносин сторін, виходячи зі змісту контракту № 2011/08/03 та норм ст.ст. 32, 44 Закону України «Про міжнародне приватне право», підлягає застосуванню матеріальне право країни продавця за контрактом - Угорщини.

UNIMATIK KFT вважає неможливим та безпідставним зарахування здійснене боржником у даній справі, зокрема, оскільки, UNIMATIK KFT у повному обсязі виконав перед ТОВ «Консервний завод «Універ» зобов’язання за контрактом № 2012/06/01, про що свідчить акт прийому-здачі монтажних робіт від 1.06.12, у зв’язку з чим відсутні підстави для нарахування штрафу на суму 463032,85 євро; крім того, вимоги щодо стягнення штрафу не можуть вважатися зустрічною вимогою щодо вимоги про стягнення основного боргу, оскільки вони не є однорідними.

Дана справа перебуває на новому розгляді відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 25.07.17, якою скасовано ухвалу господарського суду Закарпатської області від 21.09.16 про відмову у задоволенні заяви UNIMATIK KFT з грошовими вимогами до боржника на суму 365542,55 євро, та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.12.16, якою ухвалу господарського суду Закарпатської області від 21.09.2016р. залишено без змін; а справу повернуто до господарського суду на новий розгляд із вказівкою, зокрема, про необхідність визначення її підсудності судам України, процесуальної правоздатності і дієздатності іноземного елемента та права, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Зазначено, що здійснивши розгляд заяви УНІМАТІК КФТ з кредиторськими вимогами та застосувавши до спірних правовідносин норми Цивільного кодексу Угорщини 1959 року, суди попередніх інстанцій не перевірили, чи відбулось встановлення змісту застосованих норм права іноземної держави - Угорщини шляхом звернення в установленому статтею 8 Закону України "Про міжнародне приватне право" порядку до Міністерства юстиції України чи інших компетентних органів та установ в Україні чи за кордоном або залученням експертів.

Вирішуючи даний спір, суд приймає до уваги, що заявник у справі - UNIMATIK KFT, місцем знаходження якого є Республіка Угорщина - є суб’єктом господарювання іноземною особою.

Приписами ст.ст. 365, 366 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов’язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов’язковість якого надана Верховною Радою України; підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов’язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках, зокрема: якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Стаття 77 цього Закону визначає виключну підсудність судам України у таких справах з іноземним елементом, зокрема, якщо у справах про банкрутство боржник був створений відповідно до законодавства України.

Сторони даних спірних відносин за змістом контракту № 2011/08/03 (п.п. 10.2, 10.3) обумовили, що усі спірні питання, що випливають з цього контракту вирішуються сторонами шляхом переговорів, при неможливості їх врегулювання або порушенні його умов, спір передається на розгляд до суду за місцем знаходження продавця.

Отже, з огляду на наведені вище положення ст. 77 Закону України "Про міжнародне приватне право" та те, що у даній справі грошові вимоги заявлені іноземною юридичною особою до боржника приватного підприємства “АПК Унікор” у процедурі його банкрутства і боржник був створений відповідно до законодавства України, то даний спір підсудний господарським судам України та повинен розглядатися з урахуванням правил територіальної підсудності господарським судом Закарпатської області.

За приписами ст. 3 ГПКУ судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. Згідно приписів цього Закону для державного суду в Україні обов'язковим є вибір матеріального права, здійснений сторонами контракту.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про міжнародне приватне право" право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України. Якщо згідно з частиною першою цієї статті неможливо визначити право, що підлягає застосуванню, застосовується право, яке має більш тісний зв'язок із приватноправовими відносинами.

За винятком випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України, сторони договору за ст. 43 Закону України "Про міжнародне приватне право" згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Оскільки ПП "АПК Унікор" та УНІМАТІК КФТ не здійснили вибір права за контрактом № 2011/08/03 і зміст контракту не дозволяє чітко визначити право, яке має найбільш тісний зв'язок із їх правовідносинами, суд вважає, що при розгляді даного спору належить керуватись приписами ст.ст. 32, 44 Закону України "Про міжнародне приватне право".

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про міжнародне приватне право" зміст правочину може регулюватися правом, яке обрано сторонами, якщо інше не передбачено законом. У разі відсутності вибору права до змісту правочину застосовується право, яке має найбільш тісний зв'язок із правочином. Якщо інше не передбачено або не випливає з умов, суті правочину або сукупності обставин справи, то правочин більш тісно пов'язаний з правом держави, у якій сторона, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту правочину, має своє місце проживання або місцезнаходження.

Статтею 44 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що у разі відсутності згоди сторін договору про вибір права, що підлягає застосуванню до цього договору, застосовується право відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 32 цього Закону, при цьому стороною, що повинна здійснити виконання, яке має вирішальне значення для змісту договору, зокрема, за договором купівлі-продажу, є продавець.

Продавцем за контрактом № 2011/08/03 є UNIMATIK KFT - суб'єкт господарювання, який знаходиться в Угорщині, отже до всіх правовідносин сторін за цим контрактом підлягає застосуванню право сторони продавця - право Угорської Республіки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про міжнародне приватне право» при застосуванні права іноземної держави суд чи інший орган встановлює зміст його норм згідно з їх офіційним тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній іноземній державі. З метою встановлення змісту норм права іноземної держави суд чи інший орган може звернутися в установленому законом порядку до Міністерства юстиції України чи інших компетентних органів та установ в Україні чи за кордоном або залучити експертів.

Статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори України» визначено, що чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Порядок надання правової допомоги між Україною та Угорською Республікою регулюється договором між Україною та Угорською Республікою про правову допомогу в цивільних справах від 02.08.2011 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 1, ст.ст. 4, 21 вказаного договору, його положення, які стосуються громадян договірних сторін, стосуються також, за винятком статті 3 і тих юридичних осіб, які створені відповідно до законодавства однієї з договірних сторін і перебувають на території цієї договірної сторони.

При здійсненні правової допомоги установи юстиції договірних сторін зносяться одна з одною через Міністерства юстиції договірних сторін.

Договірні сторони обмінюються інформацією про чинне законодавства та практику правозастосування на території кожної з них.

Статтею 367 ГПКУ передбачено, що у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Враховуючи вищевикладене, з метою правильного та об’єктивного вирішення спору у даній справі, суд вважає за необхідне звернутися із судовим запитом до Міністерства юстиції Республіки Угорщина щодо надання суду інформації стосовно змісту норм законодавства Угорської Республіки згідно з їх офіційним тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній іноземній державі, які регламентують правовідносини стягнення заборгованості за отриманий товар у відносинах купівлі-продажу товару, поставки та монтажу обладнання, проведення зарахування зустрічних вимог у таких відносинах, позовну давність у таких відносинах.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 228 ГПКУ, господарський суд може зупинити провадження у справі, зокрема, у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Враховуючи вищезазначені обставини, господарський суд вважає за необхідне зупинити провадження у даній справі до отримання від компетентного органу відповіді на судовий запит про надання інформації.

Керуючись ст. ст. 3, 228, 365, 366, 367 Господарського процесуального кодексу України, Законами України «Про міжнародне приватне право», «Про міжнародні договори України»,

СУД УХВАЛИВ:

1. Здійснити судовий запит до Міністерства юстиції Угорської Республіки про надання суду інформації стосовно змісту норм законодавства Угорської Республіки згідно з їх офіційним тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній іноземній державі, які регламентують правовідносини стягнення заборгованості за отриманий товар у відносинах купівлі-продажу товару, поставки та монтажу обладнання, проведення зарахування зустрічних вимог у таких відносинах станом на час здійснення сторонами відповідних дій у спірних відносинах, позовну давність у таких відносинах.

2. Провадження у справі № 907/308/16 зупинити до отримання від компетентного органу відповіді на судовий запит з наданням запитуваної судом інформації.

3. Зобов'язати боржника у справі – приватне підприємство «АПК Унікор» - в строк до 15.02.2018 надати суду переклад на офіційну мову запитуваної країни – угорську судового запиту про надання інформації з додатками до нього.

Суддя                                                                       Ушак І.Г.