ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.12.2017 м. Ужгород Справа № 907/770/17

За позовом приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго", с. Оноківці Ужгородського району

до відповідача приватного підприємства "Ізумруд", смт. Кольчино Мукачівського району

про стягнення 18268,51 грн.

Суддя господарського суду Бобрик Г.Й.

Секретар судового засідання Раткевич В.С.

представники:

від позивача - ОСОБА_1, представник, довіреність від 13.10.2017

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: приватне акціонерне товариство "Закарпаттяобленерго", с.Оноківці Ужгородського району звернулося з позовом до господарського суду Закарпатської області про стягнення з приватного підприємства "Ізумруд", смт. Кольчино Мукачівського району суми 18268,51 грн., з якої 12210,03 грн. основного боргу, 2442,00 грн. штрафу, 2227,75 грн. пені, 252,82 грн. 3% річних, 1135,91 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 25.10.2017 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 14.11.2017 на 10 год. 00 хв.

У судовому засіданні за згодою представників, присутніх у судовому засіданні, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошувались перерви для надання письмового обґрунтованого відзиву на позов та додаткових документів.

Представником позивача позовні вимоги підтримано в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві та додатково поданих письмових пояснень.

Відповідачем подано письмовий відзив на позов та додаткові письмові заперечення, згідно з якими стосовно позовних вимог заявлено заперечення. Наголошено на тому, що ОСОБА_2 про порушення №111256, на який в позовній заяві міститься посилання, складено з порушенням положень ОСОБА_3 визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року №562, тому нарахування обсягу та вартості необлікованої електричної енергії по такому акту є неправомірним. Зокрема зазначено, що в ОСОБА_2 не зазначено місце ( точку) самовільного підключення; ОСОБА_2 складено за відсутності уповноваженого представника ОСОБА_2, оскільки особа зазначена в ОСОБА_2 як охоронець ОСОБА_4, не є працівником відповідача та відповідачу невідома; ОСОБА_2 заповнено з порушенням п.4,6 ОСОБА_3; порушено вимоги ОСОБА_3 щодо надсилання ОСОБА_2 та розгляду вказаного ОСОБА_5 з розгляду актів про порушення ПКЕЕ/ПКЕЕН Мукачівського РЕМ ПАТ «Закарпаттяобленерго».

Заявлене клопотання позивача про витребування господарським судом порядку ст. 38 Господарського процесуального кодексу України ( в редакції, чинній до 15.12.2017) від відповідача доказів, суд задоволив частково, оскільки, відповідач не обґрунтував, що подані позивачем документи є недостатніми, а зазначені ним - є необхідними для вирішення спору.

15.12.2017р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017р. №2147-VІІІ, чинної з 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відтак, за правилами даного Кодексу продовження розгляду справ в судах здійснюється з тієї стадії, на якій вони знаходяться на момент набрання чинності новим Кодексом.

Дослідивши матеріали позовної заяви, оцінивши предмет та підстави позову, суд прийшов до висновку, оскільки судом розпочато розгляд справи по суті , то що дана справа підлягає розгляду у загальному позовному провадженні на стадії розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 18.12.2017, яким завершився розгляд справи, ухвалено рішення та проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Між ВАТ ЕК «Закарпаттяобленерго» ( найменування якого змінене на ОСОБА_6 "Закарпаттяобленерго"), як Постачальником, та відповідачем - приватним підприємством «Ізумруд», як ОСОБА_2, укладено договір про постачання електричної енергії №08-0557 від 16.01.2004 року (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 договору про постачання електричної енергії №08-0557 від 16.01.2004 року ( далі -Договір) Постачальник постачає електричну енергію ОСОБА_2, а останній оплачує її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невідємними частинами.

Згідно з пп. 2.1.2 п. 2.1 Договору, позивач зобовязується постачати відповідачу електроенергію як різновид товару.

Постачальник електричної енергії зобов'язався постачати її в обсягах визначених розділом 5, та, з урахуванням умов розділу 6 цього Договору ОСОБА_2 зобов'язався виконувати умови договору, оплачувати вартість електричної енергії згідно з умовами Додатку 7 "Порядок розрахунків" та Додатку 8; забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників постачальника електричної енергії до засобів обліку, вимірювання потужності та контролю показників якості електричної енергії.

В додатку 1.1 до Договору визначені обсяги постачання електричної енергії ОСОБА_2 на об'єкті споживання "Кар'єр с. Кльочки", вул. Садова, б/н.

Під час виконання умов цього Договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони повинні керуватися Законом України «Про ринок електричної енергії», Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року №28 (далі -ПКЕЕ), Порядком визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2006 року №122 (далі - Порядок), Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року №562 (далі - ОСОБА_3), іншими актами цивільного законодавства, договором про постачання електричної енергії та іншими договорами між постачальником та споживачем електричної енергії.

Пунктом 5.1 ПКЕЕ передбачено, що договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Згідно з пп 3.15 п.3.1 Договору, позивач має право безперешкодного доступу до засобів (систем) обліку електроенергії, вимірюванні потужностей, контролю показників якості електроенергії відповідача для контролю встановлених режимів споживання енергії.

У відповідності з пп 15 та пп 16 п.8.1 ПКЕЕ, позивач, як Постачальник, електричної енергії має право контролювати додержання споживачами та субспоживачами вимог цих Правил відповідно до умов укладених договорів, а також складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про постачання електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці.

В ході розгляду спору судом встановлено, що 16.12.2017 працівниками позивача ОСОБА_6 "Закарпаттяобленерго", під час здійснення контролю дотримання умов укладеного Договору та вимог ПКЕЕ, було проведено обстеження електроустановок відповідача щодо виявлення можливих порушень на визначеному Договором об'єкті відповідача у с. Кльочки Мукачівського району Закарпатської області та встановлено порушення відповідачем вимог п.10.2 ПКЕЕ, а саме: самовільне підключення струмоприймачів ( після відключення) через прокол головного вводу, поза засобом обліку. Внаслідок вчинення даного порушення , споживання електричної енергії здійснювалося поза засобами обліку, спожита електрична енергія не облікувалася та не оплачувалася.

У зв'язку з виявленням даного порушення, працівниками позивача було складено ОСОБА_2 про порушення № 111256 від 16.12.2014. Акт про порушення від 16.12.2014 був складений трьома уповноваженими працівниками Постачальника та за участю представника ОСОБА_2 ( відповідача), який перебував на об'єкті та назвався "охоронцем - ОСОБА_4". Акт підписаний трьома представниками позивача та представником відповідача ОСОБА_4

У п.8 ОСОБА_2 зазначено, що у зв'язку з виявленими порушенням, ОСОБА_2 необхідно з'явитися у Мукачівський РЕМ для розгляду даного ОСОБА_2. В ОСОБА_2 про порушення №111256 також зазначено про час та робочі дні, у які комісією енергопостачальника (позивача) розглядаються складені акти про порушення, а саме щовівторка та щочетверга з 9.00 до 16.00.

06.09.2016 року відбулось засідання ОСОБА_5 з розгляду актів про порушення ПКЕЕ/ПКЕЕН Мукачівського РЕМ ПАТ «Закарпаттяобленерго» (далі - комісія РЕМ). ОСОБА_5 РЕМ проводилася за участю директора приватного підприємства «Ізумруд» ОСОБА_3

За результатами якої складено протокол №30 від 06.09.2016 року, з яким ознайомився від представник споживача ПП "Ізумруд"- ОСОБА_3, про що свідчить його підпис на протоколі. Зауваження ОСОБА_2 у протоколі не зазначені.

Згідно з абз. 4 п. 6.42 ПКЕЕ, разом з протоколом споживачу надаються розрахункові документи для оплати вартості недоврахованої електричної енергії та/або збитків.

ОСОБА_2 має право оскаржити рішення комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ/ПКЕЕН в суді впродовж 10 робочих днів з дня вручення йому протоколу.

Розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії за ОСОБА_2 про порушення також підписаний членами комісії та отриманий споживачем - приватним підприємством "Ізумруд" в особі представника ОСОБА_3, про що свідчить його підпис на розрахунку.

Підписи ОСОБА_3 містяться і в протоколі і в розрахунку від 06.09.2016 на суму 12210,03 грн., що додані до матеріалів справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ПП "Ізумруд" 07.09.2016 звернувся до позивача із заявою б/н з проханням укласти угоду про погашення заборгованості строком на 7 місяців (вх. №309/527-15 від 07.09.2016 року).

07.09.2016 року між відповідачем та позивачем була укладена угода №7 про погашення заборгованості. Згідно з п. 1.1 вказаної угоди, її предметом є умови та порядок сплати відповідачем (боржником) позивачу (кредитору) заборгованості на загальну суму 37703,71 грн., у тому числі 2081,32 грн. борг по ОСОБА_2 про порушення від 28.04.2014; 12210,03 грн. борг по ОСОБА_2 про порушення ПКЕЕ №111256 від 16.12.2014 року; 12454,90 грн. борг по активній електроенергії; 518,67 грн. пені; 18,70 грн. - інфляційні втрати; 86,87 грн. 3% річних.

Відповідно до п. 1.2 угоди №7 про погашення заборгованості від 07.09.2016 року, сума вартості необлікованої електричної енергії у розмірі 12210,03 грн. підлягає сплаті відповідачем позивачу наступним чином: до 15.10.2016 року - 2210,03 грн.; до 15 числа місяців: листопада, грудня 2016 року, січня, лютого та березня 2017 року (тобто, шістьома платежами) - по 2000,00 грн.

Згідно п.1.2 угоди №7 від 07.09.2016 року "боржник" ( ПП "Ізумруд") визнав свої боргові зобов'язання перед "Кредитором" ( ОСОБА_6 "Закарпаттяобленерго") станом на 07.09.2016 в розмірі 37703,71 грн., в т.ч. у тому числі, 12210,03 грн. вартості не облікованої електричної енергії за актом про порушення №111256 від 16.12.2014 року, та зобов'язується їх погасити в термін до 31.03.2017 шляхом перерахування коштів до Мукачівського РЕМ. На угоді №7 про погашення заборгованості від 07.09.2016 року є підпис ОСОБА_3.

Відповідач не здійснив жодного платежу з погашення заборгованості за безобліково спожиту електричну енергію за актом про порушення №111256 від 16.12.2014 року та за угодою №7 від 07.09.2016, що стало підставою для звернення з позовом до суду про примусове стягнення з відповідача суми 12210,03 грн. боргу.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що Звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищенаведене, та з огляду на ті обставини, що відповідачем в порушення взятих на себе згідно з угодою зобов'язань не здійснено жодного платежу з погашення заборгованості в розмірі 12210,03 грн. за безобліково спожиту електричну енергію, нараховану на підставі акту про порушення ( наданий розрахунку від 06.09.2016) не сплатив, позовні вимоги про стягнення суми 12210,03 грн. суд визнає обґрунтованими, заявленими у відповідності до закону, не спростованими належними да допустимим доказами відповідачем, та такими, що підлягають задоволенню судом.

Згідно з ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з положеннями статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Виходячи з вищевказаного, неналежне виконання відповідачем свого зобовязання по здійсненню оплати заборгованості за спожиту активну електричну енергію є порушенням зобовязання.

Згідно з п. 2.2 угоди про погашення заборгованості від 07.09.2016 року, за кожний факт порушення боржником термінів виконання зобовязань за цією угодою більше ніж на 10 днів, боржник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 20% від несплаченої (несвоєчасно сплаченої) суми.

На підстав п. 2.2 вказаної угодам позивачем нараховано штраф, розмір якого, згідно з розрахунком доданим до позовної заяви становить 2442, 00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, завдатком.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з ч. З ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно зі ст. З Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності з вищевказаними правовими нормами ст.ст. 546, 548, 549 Цивільного кодексу" України та ст. З Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», позивачем нараховано пеню, розмір якої із розрахунку на суму боргу подвійної облікової ставки НБУ за період прострочення з 16.12.2016 по 07.09.2017 становить 2227,75 грн.

Відповідно до ч.2 статті 625 Цивільного кодексу України , боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позаяк відповідач не оплатив суму боргу в строки визначені умовами угоди №7 від 07.09.2016, внаслідок чого позивачем за прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання упродовж періоду з 16.12.2016 по 07.09.2017 нараховано на суму боргу 12210,03 грн. 3% річних в розмірі 252,82 грн. та суму інфляційних втрат в розмірі 1 135,91 грн.

Суд, перевіривши розрахунки нарахувань штрафу, пені, 3% річних, інфляційних втрат, визнає вимоги, в цій частині позову, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, позов про стягнення суми 18268,51 грн., з якої 12210,03 грн. основного боргу, 2442,00 грн. штрафу, 2227,75 грн. пені, 252,82 грн. 3% річних, 1135,91 грн. інфляційних втрат, підлягає задоволенню повністю.

Заперечення відповідача про те, що акт містить недоліки та не може бути належним доказом на підтвердження підстав позовних вимог судом відхилені як такі, що спростовуються матеріалами справи та чинним законодавством.

Разом з тим, відповідно до ОСОБА_3 та ПКЕЕ для донарахування ОСОБА_2 суми електроенергії, визначальним є факт порушення ПКЕЕ, який може доводитись у тому числі, але не виключно, актом; самі по собі дефекти акта не можуть спростовувати факту порушення, якщо воно знайшло своє підтвердження у сукупності інших доказів.

Поряд з тим, спірну суму боргу 12210,03 грн. відповідач визнав у п.1.2 угоди №7.

За правилами ст.129 Господарського процесуального кодексу України відшкодування витрат позивача по сплаті судового збору суд покладає на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2.Стягнути з приватного підприємства "Ізумруд" ( 89636, Закарпатська область, Мукачівський район, смт. Кольчино, ОСОБА_7, 14, ) на користь приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго" ( 89412, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 57, ) суму 18268,51 грн. ( вісімнадцять тисяч двісті шістдесят вісім грн. 51 коп.) ( з якої 12210,03 грн. основного боргу,2442,00 грн. штрафу, 2227,75 грн. пені, 252,82 грн. 3% річних, 1135,91 грн. інфляційних втрат) та 1600,00 грн. ( одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення проголошено 18.12.2017.

Повне рішення складено 02.01.2018.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Бобрик Г.Й.