ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2017 рокуСправа № 915/742/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Бєляновського В.В.,

суддів: Величко Т.А., Лашин В.В.

(склад колегії суддів сформовано згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2017р.)

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод про винесення додаткової постанови

у справі № 915/742/17

за позовом першого заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України

до Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Міністерства інфраструктури України, Державного підприємства Адміністрація морських портів України;

на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївське підприємство Термінал-Укрхарчозбутсировина

про розірвання договору оренди та повернення державного майна

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року перший заступник прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України звернувся до місцевого господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод про розірвання договору оренди державного майна №572 від 09.06.1999 року, укладеного між ФДМ України та ТОВ Миколаївський глиноземний завод та повернення державного майна, а саме причалів: № 1 (інвентарний № 2000030), № 2 (інвентарний № 2000031), № 3 (інвентарний № 2000032), № 4 (інвентарний № 2000033), № 5 (інвентарний № 2000034) ФДМ України, як орендарю спірних обєктів.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 10.10.2017 року (суддя Коваль Ю.М.) позов задоволено частково, розірвано договір оренди державного майна №572 від 09.06.1999 року, укладений між ФДМ України та ТОВ Миколаївський глиноземний завод, стягнуто з ТОВ Миколаївський глиноземний завод на користь прокуратури 1600,00 грн. судового збору, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; в порядку ч. 1 ст. 83 ГПК України визнано недійсним договір від 30.12.2008 року №418-У в частині надання послуг доступу до причалів, укладений між ТОВ Миколаївський глиноземний завод та ТОВ Миколаївське підприємство Термінал-Укрхарчозбутсировина, стягнуто в солідарному порядку з ТОВ Миколаївський глиноземний завод та ТОВ Миколаївське підприємство Термінал-Укрхарчозбутсировина в доход державного бюджету України 1600,00 грн. судового збору.

Окремою ухвалою від 10.10.2017 року (суддя Коваль Ю.М.) доведено до відома Кабінету Міністрів України, що дотепер не визначено меж території морського порту Адміністрації Миколаївського порту філії ДП Адміністрація морських портів України.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 20.11.2017 року апеляційну скаргу ТОВ Миколаївський глиноземний завод задоволено. Окрему ухвалу господарського суду Миколаївської області від 10.10.2017 року у справі № 915/742/17 скасовано.

14.12.2017 року до Одеського апеляційного господарського суду від ТОВ Миколаївський глиноземний завод надійшла заява про винесення додаткової постанови у справі №915/742/17, якою розподілити судові витрати та стягнути з прокуратури Миколаївської області на користь ТОВ Миколаївський глиноземний завод 1600 грн. судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги.

Згідно з ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі; апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 88 ГПК України, в редакції чинній на момент прийняття постанови, господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо: з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення; не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету. Додаткове рішення, ухвала можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Аналогічні положення містяться в ст. 244 ГПК України, що набрав чинності 15.12.2017року, згідно з якою, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з пунктом 7 статті 6 Закону України "Про судовий збір", в редакції чинній на момент прийняття постанови, розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 105 ГПК України, в редакції чинній на момент прийняття постанови, за наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційний господарський суд приймає постанову. У постанові мають бути зазначені, зокрема, новий розподіл судових витрат у разі скасування чи зміни рішення.

Водночас, при прийнятті постанови від 20.11.2017р., якою скасовано окрему ухвалу господарського суду Миколаївської області від 10.10.2017 року, судом апеляційної інстанції не було вирішено питання про розподіл судових витрат.

Оскільки порушене за ініціативою суду питання відшкодування витрат зі сплати судового збору не стосується суті спору, а виключно розподілу судових витрат, апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути вказане питання без виклику сторін.

Статтею 49 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат (аналогічні положення містяться в ст. 129 ГПК України, що набрав чинності 15.12.2017 року).

Згідно з розясненнями, що містяться в п. 11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» від 17.05.2011 N 7, апеляційний суд вправі прийняти додаткову постанову за заявою особи, яка бере участь у справі, або за своєю ініціативою у разі, якщо він скасував рішення господарського суду першої інстанції повністю або частково і прийняв нове рішення (пункт 2 статті 103 ГПК). Додаткову постанову може бути прийнято апеляційним судом з підстав і в порядку, зазначеному у статті 88 ГПК. Згадану постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Враховуючи наведене, сплачений ТОВ Миколаївський глиноземний завод судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає відшкодуванню за рахунок прокуратури Миколаївської області.

Керуючись ст.ст. 129, 244, 282 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод про винесення додаткової постанови у справі № 915/742/17 задовольнити.

Стягнути з прокуратури Миколаївської області (54030, м. Миколаїв, вул. Спаська, 28, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод (57268, Миколаївська область, Вітовський район, село Галицинове, вул. Набережна, 64, код. ) 1600 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги (вх. 4953/17 від 25.10.2017р.) на окрему ухвалу господарського суду Миколаївської області від 10.10.2017р. у справі № 915/742/17.

Доручити господарському суду Миколаївської області видати відповідний наказ з зазначенням правильних реквізитів сторін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Величко Т.А.

ОСОБА_1