ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2017 р. Справа № 925/1286/17

За позовом фізичної особи - підприємця Карасьова Анатолія Анатолійовича

до споживчого товариства "Центральний ринок - Золотоноша"

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Золотоніська міська рада

про визнання недійсним договору оренди торгового місця

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Биченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: позивач Карасьов А.А. - особисто; Король О.А. - адвокат;

від відповідача: Москаленко Д.С. за довіреністю від 20.09.2017;

від третьої особи: Остроглазова В.В. за довіреністю від 27.09.2017 № 2331.

Фізична особа - підприємець Карасьов Анатолій Анатолійович звернувся до Господарського суду Черкаської області із позовом до споживчого товариства "Центральний ринок - Золотоноша" про визнання недійсним укладеного між споживчим товариством "Центральний ринок - Золотоноша" та фізичною особою - підприємцем Карасьовим Анатолієм Анатолійовичем договору оренди торгового місця від 01.03.2017.

У позовній заяві позивач також просить господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останнім за подання позову судовий збір у сумі 1600 грн.

В обґрунтування позову позивач вказав на невідповідність спірної угоди вимогам законодавства, зокрема Положенню про основні вимоги до організації діяльності продовольчих, непродовольчих та змішаних ринків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 №868, статтям 184,759, 761 Цивільного кодексу України, постановам Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №278 "Про заходи щодо стабілізації цін за надання послуг та оренду торгових приміщень (площ) у торговельних об'єктах, на ринках з продажу продовольчих та непродовольчих товарів в умовах фінансово-економічної кризи" через відсутність у орендодавця будь-яких прав на земельну ділянку, частиною якої є об'єкт оренди; невідповідність визначеного у спірному договорі об'єкту оренди критеріям індивідуально визначеного майна; відсутність у орендодавця будь - яких правовстановлюючих документів на передане в оренду торгове місце чи дозвільних документів на тимчасову споруду; невідповідність спірного договору типовому договору, затвердженому постановою Кабінету міністрів України від 29.07.2009 №868. На думку позивача вказані ним невідповідності спірної угоди вимогам законодавства є підставою для визнання її недійсною з підстав передбачених ст. 203, ст. 215 Цивільного кодексу України та ст. 207 Господарського кодексу України.

Ухвалою від 13.10.2017 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву фізичної особи - підприємця Карасьова Анатолія Анатолійовича до розгляду, порушив провадження у цій справі, призначив її розгляд у судовому засіданні на 09 год. 00 хв. 09.11.2017 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

19 жовтня 2017 року представник позивача подав до господарського суд клопотання про залучення до участі у справі Золотоніської міської ради як третьої особи без самостійних вимог на предмет спору.

23 жовтня 2017 року представник відповідача подав до господарського суд клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Господарським судом Черкаської області інших справ №925/478/17 та №925/479/17.

Ухвалою від 09.11.2017 року Господарський суд Черкаської області за клопотанням представника позивача залучив до участі у справі Золотоніську міську раду як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача і відклав розгляд справи на 14 год. 30 хв. 05 грудня 2017 року в приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі господарський суд залишив без задоволення, про що оголосив у судовому засіданні.

Ухвалою від 05.12.2017 Господарський суд Черкаської області відклав розгляд справи на 10 год. 30 хв. 14 грудня 2017 року в приміщенні Господарського суду Черкаської області.

У судовому засіданні, яке відбулося 14.12.2017 за участю представників обох сторін і третьої особи, позивач та його представник підтримали позов з викладених у ньому підстав, представник відповідача проти позову заперечив, пославшись на його безпідставність, а представник третьої особи заявив, що у вирішенні спору поклалася на розсуд суду.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

Згідно з даними із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про проведення державної реєстрації споживчого товариства "Центральний ринок - Золотоноша" як юридичної особи з ідентифікаційним кодом 38094781 до цього реєстру внесено 27 січня 2012 року. Засновниками (учасниками) цього споживчого товариства стали і наразі є п'ять фізичних осіб.

07 лютого 2012 року Золотоніська міська рада, як орендодавець, і Черкаська обласна спілка споживчих товариств, як орендар, уклали два договори оренди земельних ділянок: по вул. Обухова, 3-а у м. Золотоноші площею 0,2085 га і по вул. Обухова, 3-б у м. Золотоноші площею 0,2716 га та підписали два акти приймання-передачі земельної ділянки. За цими договорами та актами приймання-передачі земельної ділянки Золотоніська міська рада передала Черкаській обласній спілці споживчих товариств, а остання прийняла у строкове платне користування терміном на п'ять років вказані дві земельні ділянки для комерційного використання.

15 березня 2012 року вказані договори оренди землі були зареєстровані у в міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Золотоноша та Золотоніському районі Черкаської області за №0099 і №0098.

Відповідно до п. 2.3 договорів оренди земельних ділянок від 07.02.2012 на земельних ділянках по вул. Обухова, 3-а та 3-б у м. Золотоноші розташовані об'єкти нерухомого майна: нежилі приміщення (ринок).

30 січня 2013 року виконавчий комітет Золотоніської міської ради прийняв рішенням №25 "Про діяльність ринку", яким затвердив план території ринку споживчого товариства "Центральний ринок - Золотоноша" Черкаської облспоживспілки за адресою: м. Золотоноша, вул Обухова, 3-а, 3-б згідно з додатком №1, який містить план-схему вказаного ринку на 480 місць загальною площею земельної ділянки згідно з договорами оренди від 07.02.2012 у розмірі 4801,0 кв. м. і з торговельною площею під об'єктами торгівлі у розмірі 1776 кв. м.

01 січня 2016 року Черкаська обласна спілка споживчих товариств, як орендодавець, і споживче товариство "Центральний ринок - Золотоноша", як орендар уклали договір оренди об'єкта нерухомості та підписали акт приймання-передачі в оренду об'єкта нерухомості, за якими орендодавець передав орендарю, а останній прийняв у строкове платне користування розташоване за адресою: м. Золотоноша, вул. Обухова, 3-а та 3-б нерухоме майно у складі:

магазину з комунальними мережами (водопроводу, каналізації, теплотраси);

замощення площею 2504 кв. м.;

замощення площею 878 кв. м.;

замощення залізобетонні плити 51 штука;

воріт 3 штуки;

воріт 2 штуки площею 18,4 кв. м.;

огорожі площею 44 кв. м.;

вигрібної ями залізобетонної 2 штуки;

сміттєзбірника;

вбиральні.

У п. 1.2 договору оренди об'єкта нерухомості від 01.01.2016 його сторони передбачили, що об'єкт оренди використовується для підприємницької діяльності з правом його передачі в суборенду третім особам.

Відповідно до пунктів 4.1 - 4.3 договору оренди об'єкта нерухомості від 01.01.2016 цей договір набирає чинності з 01.01.2016 і діє до 31.12.2016 включно. Термін оренди об'єкта обчислюється з дня підписання акта приймання-передачі об'єкта оренди. Якщо орендар користується орендованим майном після закінчення строку договору і у разі відсутності заперечень зі сторони орендодавця протягом одного місяця, договір вважається укладеним на тих же умовах і на той самий строк.

01 березня 2017 року споживче товариство "Центральний ринок - Золотоноша", як орендодавець, та фізична особа - підприємець Карасьов Анатолій Анатолійович, як орендар, уклали між собою договір оренди торгового місця (далі - договір оренди від 01.03.2017 та/або спірний договір), згідно з пунктом 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування торгові місця № 103, 104, 105, 107, 109, 110, 158, 102, 108, розташовані на території ринку за адресою м. Золотоноша, вул. Обухова, 3а (далі - об'єкт оренди).

У пунктах 1.2, 1.3 та 1.4 договору оренди від 01.03.2017 його сторони вказали, що об'єкт оренди облаштований тимчасовою нестаціонарною спорудою. Загальна площа об'єкта оренди становить 42,25 кв. м. Торгові місця передаються у тимчасове платне користування для торгівлі промисловими товарами.

Згідно з пунктом 4.1 договору оренди від 01.03.2017 орендна плата за користування об'єктом оренди становить 3845 грн. 00 коп. за місяць оренди.

У пункті 6.1 договору оренди від 01.03.2017 визначений строк дії останнього з 01.03.2017 по 01.03.2018.

Відповідно до пункту 6.2 договору оренди від 01.03.2017 останній може бути автоматично продовжений, якщо орендар продовжує користуватися об'єктом оренди після закінчення строку даного договору за умови відсутності заперечень орендодавця протягом одного місяця.

Отже, Черкаська обласна спілка споживчих товариств не була і не є засновником (учасником) споживчого товариства "Центральний ринок - Золотоноша", а відповідно останнє не є підприємством вказаної спілки, як про це безпідставно вказано у рішенні виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 30.01.2013 №25. На день укладення спірного договору споживче товариство "Центральний ринок - Золотоноша" не мало ніяких прав (власності, володіння та користування) на земельну ділянку, на якій розташовувався ринок, торгові місця якого це споживче товариство надало за спірним договором в оренду фізичній особі - підприємцю Карасьову Анатолію Анатолійовичу. У користуванні споживчого товариства "Центральний ринок - Золотоноша" на правах оренди на день укладення спірного договору перебували лише вказані вище об'єкти нерухомого майна Черкаської обласної спілки споживчих товариств, розташовані на території ринку, а не сам ринок як об'єкт торгівлі.

Частинами 1, 2, 3, 6 ст. 283 Господарського кодексу України встановлено, що:

1. За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

2. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

3. Об'єктом оренди можуть бути:

державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання;

нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення);

інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

6. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ст. 760 Цивільного кодексу України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму.

Предметом договору найму можуть бути майнові права.

Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

За ч. 1 ст. 761 Цивільного кодексу України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Частиною 1 ст. 184 Цивільного кодексу України встановлено, що річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними.

Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 179 Господарського кодексу України Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб'єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі:

вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству;

примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст;

типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови;

договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб'єктів, коли ці суб'єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Положення про основні вимоги до організації діяльності продовольчих, непродовольчих та змішаних ринків, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 №868, містить, зокрема, такі норми:

1. Дія цього Положення поширюється на продовольчі, непродовольчі та змішані ринки (далі - ринки) незалежно від форми власності.

2. У Положенні під терміном "ринок" розуміється об'єкт торгівлі, на території якого суб'єкт господарювання, що має право на користування чи розпорядження земельною ділянкою, на якій даний об'єкт розташований, організовує та/або забезпечує створення належних умов для провадження торговельної діяльності підприємцями (далі - суб'єкт господарювання). Об'єкти торгівлі, які функціонують як гіпермаркети, торговельні центри, універмаги, універсами, супермаркети, міні-маркети, магазини, крамниці, є відокремленими капітальними спорудами та мають окрему поштову адресу, до ринків не належать.

3. Послуги з обслуговування та утримання торговельних місць на території ринку надаються суб'єктом господарювання, який є юридичною особою.

4. У разі коли підприємець сплатив ринковий збір за 30 і більше днів на одному ринку, суб'єкт господарювання зобов'язаний за заявою такого підприємця укласти з ним договір оренди торговельного місця згідно з типовою формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 № 278 "Про заходи щодо стабілізації цін за надання послуг та оренду торгових приміщень (площ) у торговельних об'єктах, на ринках з продажу продовольчих та непродовольчих товарів в умовах фінансово-економічної кризи".

6. Суб'єкт господарювання повинен мати затверджений відповідним органом місцевого самоврядування план території ринку, в якому зазначається розмір земельної ділянки, інформація про наявність правовстановлюючих документів на неї, кількість торговельних місць та займана ними площа, площа стоянок для транспортних засобів (із зазначенням кількості таких засобів, що можуть розміститися на стоянці), найменування, призначення і площа будівель та інших споруд, розташованих на території ринку.

Кабінет Міністрів України своєю постановою від 05.03.2009 №278 "Про заходи щодо стабілізації цін за надання послуг та оренду торгових приміщень (площ) у торговельних об'єктах, на ринках з продажу продовольчих та непродовольчих товарів в умовах фінансово-економічної кризи", з урахуванням внесених до неї постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2010 №557 змін, затвердив Примірний договір оренди торговельного місця.

Проте постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.09.2010 у справі №2а-4429/09/2670, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2011, постанову Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №278 "Про заходи щодо стабілізації цін за надання послуг та оренду торгових приміщень (площ) у торговельних об'єктах, на ринках з продажу продовольчих та непродовольчих товарів в умовах фінансово-економічної кризи" визнано незаконною та скасовано.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України та ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України вказана постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.09.2010 у справі №2а-4429/09/2670, яка набрала законної сили, є обов'язковою до виконання на всій території України.

Отож, , постанова Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №278 "Про заходи щодо стабілізації цін за надання послуг та оренду торгових приміщень (площ) у торговельних об'єктах, на ринках з продажу продовольчих та непродовольчих товарів в умовах фінансово-економічної кризи" і затверджений нею Примірний договір оренди торговельного місця застосуванню до спірних правовідносин не підлягають через визнання незаконною скасування її у судовому порядку.

Оцінивши спірний договір на предмет його відповідності вимогам приведених вище нормам чинного законодавства господарський суд дійшов до таких висновків.

Торгове місце на ринку є окремим індивідуально визначеним майном, що може бути об'єктом оренди.

Споживче товариство "Центральний ринок - Золотоноша", як суб'єкт господарювання, у відповідності з вимогам ч. 1 ст. 761 Цивільного кодексу України та п. 2 Положення про основні вимоги до організації діяльності продовольчих, непродовольчих та змішаних ринків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 №868, не мало права на передачу в оренду торгових місць на території ринку за адресою: м. Золотоноша, вул. Обухова, 3-а, оскільки не мало права власності чи майнових (у даному випадку речових) прав на цей ринок як на об'єкт торгівлі, а відповідно й на його торгові місця, а також прав на користування чи розпорядження земельною ділянкою, на якій цей ринок розташований, що є основною підставою для здійснення цим споживчим товариством на вказаному ринку діяльності з організації та/або створення належних умов для провадження торговельної діяльності підприємцями, а відповідно і для передачі їм торговельних місць в оренду.

Таким чином, спірний договір не відповідає вимогам ч. 1 ст. 761 Цивільного кодексу України та п. 2 Положення про основні вимоги до організації діяльності продовольчих, непродовольчих та змішаних ринків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 №868.

У решті вказаних позивачем в обґрунтування позову обставин господарський суд не вбачає невідповідності спірного договору вимогам законодавства.

Частиною 1 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині, якщо воно не відповідає вимогам закону.

У даному випадку невідповідність спірного договору вимогам ч. 1 ст. 761 Цивільного кодексу України та п. 2 Положення про основні вимоги до організації діяльності продовольчих, непродовольчих та змішаних ринків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 №868 є підставою для визнання його недійсним відповідно до вимог ч. 1 ст. 203, ч. 1 та ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України.

За таких обставин позов фізичної особи - підприємця Карасьова Анатолія Анатолійовича підлягає задоволенню у повному обсязі.

За подання позову позивач за квитанцією від 09.10.2017 № 8 сплатив 1600 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сплачений позивачем за подання позову судовий збір у сумі 1600 грн. підлягає відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним укладений між споживчим товариством "Центральний ринок - Золотоноша" (вул. Грибоєдова, 2, м. Золотоноша, Черкаська область, 19700, ідентифікаційний код 38094781) та фізичною особою - підприємцем Карасьовим Анатолієм Анатолійовичем (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) договір оренди торгового місця від 01.03.2017.

Стягнути з споживчого товариства "Центральний ринок - Золотоноша" (вул. Грибоєдова, 2, м. Золотоноша, Черкаська область, 19700, ідентифікаційний код 38094781) на користь фізичної особи - підприємця Карасьова Анатолія Анатолійовича (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) - 1600 (одна тисяча шістсот) грн. витрат на сплату судового збору.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 09.01.2018.

СУДДЯ М.В. Дорошенко