РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2017Справа № 910/17975/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Коновалова С.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз»

до Приватного акціонерного товариства «Пересувна механізована колона-43»

третя особа Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал»

про відновлення становища та відшкодування завданих збитків

За участі представників:

від позивача - Ткаченко О.О. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився;

від третьої особи - Мануілова А.В. (представник за довіреністю).

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» в особі філії 2Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Пересувна механізована колона-43», третя особа - Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», про відновлення становища та відшкодування завданих збитків в розмірі 53767,58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач є користувачем магістральних газопроводів Шебелинка-Диканька-Киїа діаметром (Ду) - 1200 мм, робочий тиск (Ру) - 55кг/см, які проходять по території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області. Так позивач зазначає, що під час обстеження охоронної зони Газопроводу, працівниками Яготинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії УМГ «Київтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» виявлено, що в адміністративних межах Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, а саме вздовж мулового поля №2 Бортницької станції Аерації ПАТ «АК «Київводоканал», Приватним акціонерним товариством «Пересувна механізована колона-43» проводились роботи, пов'язані з розробкою ґрунту на глибину більше 30 см, без письмового погодження з підприємством магістральних газопроводів, що є порушенням Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об'єктів магістральних трубопроводів». Вказані роботи проводились відповідачем на об'єкті Бортницької станції аерації та здійснювались безпосередньо на магістральному газопроводі та призвели до значного зменшення залягання магістрального газопроводу через зняття шарів ґрунту технікою відповідача з місця проходження труби. Позивач стверджує, що останнім не надавалось жодного дозволу на проведення відповідачем вказаних робіт.

Разом з тим, позивач зазначає, що у зв'язку із виявленням вказаних порушень неодноразово звертався до відповідача та Департаменту житлово-комунальної інфраструктури Київської міської державної адміністрації із листами щодо усунення наслідків порушення зони газопроводу з метою недопущення аварійної ситуації, шляхом відновлення глибини залягання газопроводу до встановленого рівня, проте жодних дій відповідачем вчинено не було, у зв'язку з чим, позивач був змушений власними силами та із залученням власної техніки частково ліквідувати наслідки порушення режиму охоронних зон магістрального газопроводу шляхом проведення планування насипів ґрунту. Так позивачем було проведено роботи по відновленню глибини залягання газопроводу (км.473,08-473,9) на земельній ділянці протяжністю 820 м, шириною близько 17 м, загальною площею 13940 кв. м, вартість вказаних робіт становила 53767,58 грн.

В подальшому позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування понесених збитків в розмірі 53767,58 грн. та просив провести подальші роботи по відновленню глибини залягання газопроводу, проте вказана вимога була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

На підставі викладеного позивач просить суд зобов'язати відповідача відновити становище, яке існувало до порушення охоронної зони магістрального трубопроводу Шебелинка-Диканька-Київ Ду 1200 мм км.км.472,48-473,08, шляхом відновлення проектної глибини залягання магістрального трубопроводу на земельній ділянці вздовж мулового поля №2 Бортницької станції аерації ПАТ «АК «Київводоканал» в адміністративних межах Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області та стягнути з відповідача збитки в розмірі 53767,58 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги в повному обсязі та просив задовольнити позов.

Відповідач уповноваженого представника у судове засідання не направив, відзиву на позовну заяву не подав, хоча про час і місце проведення судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позовних вимог.

Суд зазначає про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням.

Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представників відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» є користувачем магістральних газопроводів Шебелинка-Диканька-Киїа діаметром (Ду) - 1200 мм, робочий тиск (Ру) - 55кг/см, які проходять по території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Право користування газопроводом підтверджується угодою про використання державного майна, яке не підлягає приватизації №76 від 04.02.1999 укладеної між Фондом державного майна України та Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України», угодою про використання державного майна, яке не підлягає приватизації №19/275 від 17.06.1999, укладеної між Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» та Дочірньою компанією «Укртрансгаз», копії вказаних угод наявні в матеріалах справи.

Відповідно до зазначених угод, вказаний об'єкт трубопровідного транспорту передано в користування ПАТ «Укртрансгаз», та покладено зобов'язання щодо виконання функцій управління та користування державним майном, яке не підлягає приватизації. До переліку майна, яке перебуває на балансі позивача відноситься, зокрема, ділянка лінійної частини магістрального газопроводу Шебелинка-Диканька-Київ Ду 1200 мм км.472,3-473,9.

У відповідності до вказаних угод позивач зобов'язався використовувати передане майно за його цільовим призначенням із забезпеченням ефективного використання, відновлення і збереження. На позивача покладено повну відповідальність за збереження, експлуатацію та поточний ремонт майна.

Судом встановлено, що відповідно до п.2.1 «СНиП 2.05.06-85 Магистральные трубопроводы» магістральний газопровід Шебелинка-Диканька-Київ Ду 1200 мм відноситься до І класу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об'єктів магістральних трубопроводів» для забезпечення безпечної експлуатації вздовж об'єктів магістральних газопроводів, етиленопроводів встановлюються охоронні зони таких розмірів: газопровід I класу, прирівняний до нього етиленопровід (кваліфікований відповідно до будівельних норм і правил для магістральних газопроводів), умовним діаметром від 1000 міліметрів до 1200 міліметрів включно - 300 метрів.

Згідно з п.13 «Правил охорони магістральних трубопроводів», всі роботи в охоронній зоні виконуються при суворому дотриманні мінімальних відстаней від осі газопроводу згідно СНІП 2.05.06-85 та згодою підприємства експлуатуючого газопроводи.

Відповідно до п.п.10.1.7, 10.1.9 ДБН А.3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві» земельні роботи в охоронній зоні кабелів високої напруги, діючих газопроводів та інших комунікацій необхідно виконувати за нарядом-допуском після одержання дозволу від організацій, що їх експлуатують; виконання земляних робіт в охоронній зоні кабелів, що перебувають під напругою або діючих газопроводів необхідно здійснювати під безпосереднім наглядом керівника робіт та працівників організацій, що експлуатують ці комунікації.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач під час обстеження охоронної зони газопроводу, працівниками Яготинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії УМГ «Київтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» виявлено, що в адміністративних межах Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, а саме вздовж мулового поля №2 Бортницької станції аерації ПАТ «АК «Київводоканал», ПрАТ «ПМК-43» проводились роботи, пов'язані з розробкою ґрунту на глибину більше 30см без письмового погодження з підприємством магістральних газопроводів.

Вказані роботи проводились на об'єкті Бортницької станції аерації безпосередньо на магістральному газопроводі та призвели до зменшення залягання магістрального газопроводу через зняття шарів ґрунту технікою ПрАТ «ПМК-43» з місця проходження труби на дамбу мулового поля.

Згортання ґрунту відбулось на першій частині ділянки, шириною 30 м та довжиною 250 м на глибину 1 м, на другій частині ділянки, шириною 30 м та довжиною 300 м знято ґрунт на глибину 0,5 м. Зняття ґрунту на вказаних ділянках здійснювалось безпосередньо з магістрального газопроводу. На третій частині земельної ділянки, шириною 20 м та довжиною 1000 м, здійснено відбір ґрунту вздовж магістрального газопроводу на глибину 1 м.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи Актом №1від 17.10.2014 «Про зупинення виконання робіт, які проводяться з порушенням Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об'єктів магістральних газопроводів», «Правил охорони магістральних газопроводів» затверджених Постановою Кабінету міністрів України « 1747 від 16.11.2002», Протоколом №1 від 12.10.2014 «Про порушення Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об'єктів магістральних газопроводів», «Правил охорони магістральних газопроводів» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1747 від 16.11.2002», Актом обстеження дотримання режиму охоронних зон магістральних газопроводів в адміністративних межах Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 17.12.2014, Актом обстеження магістрального газопроводу Шебелинка-Диканька-Київ на 472,3 км - 473,9 км від 21.10.2014, Висновком з якісної характеристики ґрунтового покриву земельних ділянок №110/15 від 11.11.2015, Листом №058/7/1-11027 від 22.10.2014 про надання дозволу на виконання робіт в охоронній зоні МГШДК, Листом №058/7/1-11840 від 04.11.2014 про виконання робіт на дамбі мулового поля №2 Бортницької станції аерації ПрАТ «ПМК-43» та Листом №157 від 10.11.2014 ПрАТ «ПМК-43» про надання дозволу на проведення робіт.

Відповідно до п.12 «Правил охорони магістральних трубопроводів» будівельні, ремонтні, земляні, землечерпальні та поглиблю вальні роботи на земельних ділянках розташованих у межах охоронних зон проводяться лише за письмовою згодою підприємств магістрального трубопровідного транспорту та відповідних органів державного нагляду і контролю.

За приписами ч.1 ст.19 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об'єктів магістральних трубопроводів» будівельні, ремонтні, земляні, геологорозвідувальні, бурові, вибухові, гірничі та днопоглиблювальні роботи на земельних ділянках, розташованих в охоронних зонах, у місцях, де магістральні трубопроводи проходять через водні об'єкти, болота, торфорозробки та місця видобутку корисних копалин, а також всі інші роботи, пов'язані з розробкою ґрунту на глибину більше 30 сантиметрів на таких земельних ділянках, проводяться лише на підставі письмового погодження з підприємствами магістральних трубопроводів.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач неодноразово звертався до відповідача та Департаменту житлово-комунальної інфраструктури Київської міської державної адміністрації із листами про усунення наслідків порушення охоронної зони газопроводу з метою недопущення аварійної ситуації, шляхом відновлення глибини залягання газопроводу до встановленого рівня. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями листів позивача та Департаменту. Проте вказані листи позивача були залишені без задоволення.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами ч.ч.1-3 ст.13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення та відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Враховуючи вкладене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача відновити становище, яке існувало до порушення охоронної зони магістрального трубопроводу Шебелинка-Диканька-Київ Ду 1200 мм км.км.472,48-473,08, шляхом відновлення проектної глибини залягання магістрального трубопроводу на земельній ділянці вздовж мулового поля №2 Бортницької станції аерації ПАТ «АК «Київводоканал» в адміністративних межах Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача збитків в розмірі 53767,58 грн. суд зазначає наступне.

Частинами 1, 2 ст.22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст.224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до положень ст.225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Одним з основних елементів доказування у даному випадку є встановлення причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони.

Відтак, на позивача покладається обов'язок доведення факту заподіяння йому збитків, розміру таких збитків, надання доказів протиправності поведінки відповідача та причинно-наслідкового зв'язку між його протиправною поведінкою та заподіяними збитками.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що у зв'язку із порушенням відповідачем вимог чинного законодавства щодо проведення земляних, поглиблювальних робіт та неодержання дозволу від позивача на проведення вказаних робіт, що призвело до зменшення глибини залягання газопроводу, позивач зазнав витрат на відновлення глибини залягання газопроводу в розмірі 53767,58 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача збитків в розмірі фактичних витрат на відновлення глибини залягання газопроводу в розмірі 53767,58 грн. підлягають задоволенню.

На підставі викладеного суд дійшов висновку щодо наявності прятав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129 ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Приватне акціонерне товариство «Пересувна механізована колона-43» (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 3А; ідентифікаційний код 05408199) відновити становище, яке існувало до порушення охоронної зони магістрального трубопроводу Шебелинка-Диканька-Київ Ду 1200мм км.км.472, 48-473,08, шляхом відновлення проектної глибини залягання магістрального трубопроводу на земельній ділянці вздовж мулового поля №2 Бортницької станції аерації Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1а; ідентифікаційний код 03327664) в адміністративних межах Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Пересувна механізована колона-43» (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 3А; ідентифікаційний код 05408199) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, вул. Кловський узвіз, 9/1; ідентифікаційний код 30019801) в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (03065, м. Київ, просп. Космонавта Комарова, 44; ідентифікаційний код 23517243) 53767 (п'ятдесят три тисячі сімсот шістдесят сім) грн. 58 коп. збитків, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3200 (три тисячі двісті) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 29.12.2017

Суддя Я.В. Маринченко