РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2017Справа №910/16266/17

За позовом: фізичної особи-підприємця Герасимчук Анатолія Костянтиновича

до: приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ"

про: стягнення 262 919,22 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача: Герасимчук А.К, Самойленко П.М. - представники за дов.

від відповідача: Крашеніннікова М.І. - пред.за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом фізичної особи-підприємця Герасимчук Анатолія Костянтиновича до приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ" про стягнення 262 919,22 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2017 року порушено провадження у справі № 910/16266/17.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Господарського суду міста Києва від 28.02.2017р. у справі №910/20639/16 стягнуто з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 804 123,40 грн. В зв'язку з порушенням строків виплати страхового відшкодування позивач звернувся з даним позовом про стягнення з відповідача 25379,00 грн - 3 % річних за період з 26.05.2016р. по 14.06.2017р., 127 868,74 грн - пеня за період з 26.05.2016р. по 26.11.2016р., 109 671,48 грн - інфляційні втрати за період з 26.05.2016р. по 14.06.2017р., з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 07.12.2017р. Заявив клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, вказуючи, що позивачем здійснено розрахунок пені без урахування положень ч.6 ст.232 ГК України, заявив про застосування наслідків пропущення строку позовної давності; розрахунок пені, 3 % річних та інфляційних втрат має здійснюватися з 07.01.2017р., оскільки останній документ (лист про зарахування коштів в односторонньому порядку) було надано 18.12.2016р.

В судовому засіданні 12.12.2017 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.07.2015 приватним акціонерним товариством "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ" (страховик) і фізичною особою-підприємцем Герасимчук Анатолія Костянтиновича (страхувальник; вигодонабувач) було укладено Договір, за умовами якого:

- предметом Договору є майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані із наданням послуг з перевезення вантажів. Відповідальність автомобільного перевізника виникає при здійсненні перевезень, згідно: Міжнародної конвенції CMR 1956, з доповненнями і змінами, включаючи Протокол до Конвенції від 1978; діючого законодавства України, в тому числі, Цивільного кодексу України (преамбула Договору);

- ліміт відповідальності по одному страховому випадку складає 3 000 000 грн.; а франшиза по одному страховому випадку по майну підвищеного ризику - 10 000 грн. (преамбула Договору);

- строк страхування: з 00 годин 00 хвилин за київським часом 21.07.2015 по 24 годину 00 хвилин за київським часом 20.07.2016. Договір діє 12 місяців (преамбула Договору).

01.08.2015 на автодорозі Бориспіль-Запоріжжя (149 км. 620 м.) відбулася ДТП внаслідок якої було пошкоджено вантаж, що перевозив автомобіль НОМЕР_1, що за умовами Договору є страховою подією.

Позивач належним чином повідомив відповідача про настання страхового випадку, подавши відповідну заяву від 04.08.2015 № б/н.

Листом №01-1265 від 18.03.2016р. відповідач звертався до позивача з вимогою про надання додаткових документів, а саме копії платіжних доручень стосовно фактичних взаєморозрахунків із власником майна за вантаж, завірений переклад «Процедури управління безпекою продукції ТОВ «Нестале».

Вказані документи були направлені позивачем відповідачу, що підтверджується описами вкладення у цінні листи та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

В подальшому на вимогу відповідача позивачем направлено копію Експертного висновку №1-782 від 08.06.2016р. Торгово-промислової палати, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, який отриманий відповідачем 11.07.2016р.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що відповідачем у строк встановлений п.п.11.1. п.11 договору страхування, не виплачено страхове відшкодування, в зв'язку з чим допущене порушення грошового зобов'язання.

В зв'язку з порушенням строків виплати страхового відшкодування позивач звернувся з даним позовом про стягнення з відповідача 25 379,00 грн - 3 % річних за період з 26.05.2016р. по 14.06.2017р., 127 868,74 грн - пеня за період з 26.05.2016р. по 26.11.2016р., 109 671,48 грн - інфляційні втрати за період з 26.05.2016р. по 14.06.2017р., з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 07.12.2017р.

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.02.2017р. у справі №910/20639/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2017, стягнуто з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 804 123,40 грн., рішення суду до цього часу не виконано.

Відповідно до ч.2 ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.11.1.Договору страхування після отримання вимоги про відшкодування збитку страховик зобов'язаний: розслідувати обставини події та визначити розмір збитку; прийняти рішення і повідомити страхувальника про виплату страхового відшкодування, відмову або відтермінування виплати протягом двадцяти робочих днів після ухвалення рішення про виплату; виплатити страхове відшкодування протягом 10 робочих днів після ухвалення рішення про виплату. (пункт 11.1 Договору).

Пунктом 10.1. Договору страхування визначено документи, які додаються до вимоги про відшкодування збитку страхувальником.

Позивач посилається на те, що 24 квітня 2016 року до АТ «ПРОСТО-страхування» було надано останній необхідний документ. Вказані твердження суд вважає безпідставними, з огляду на те, що одним із документів, які долучаються до вимоги, є акт експертизи вантажу, та позивачем надано відповідачу копію Експертного висновку №1-782 від 08.06.2016р. Торгово-промислової палати 11.07.2016р., що підтверджується штампом відповідача на претензії позивача №2070716 від 07.07.2016р., до якої долучено вказаний експертний висновок.

З огляду на вищезазначене, враховуючи визначений п.11.1. Договору строк, відповідач повинен був здійснити виплату страхового відшкодування не пізніше 22.08.2016 року, а відтак прострочення має місце з 23.08.2016р.

Посилання відповідача на те, що розрахунок пені, 3 % річних та інфляційних втрат має здійснюватися з 07.01.2017р., оскільки останній документ (лист ТОВ "Рабен Україна" від 14.12.2016 № КІ1612-1080, в якому замовник перевезення підтвердив, що 30.04.2016 був проведений розрахунок за пошкоджений вантаж шляхом здійснення зарахування коштів в односторонньому порядку на підставі відповідних заяв на загальну суму 814 123,40 грн.) було надано 18.12.2016р. суд вважає безпідставним, з огляду на те, що в переліку документів, що додаються до вимоги про відшкодування збитку, визначеному в п.10.1. Договору, відсутні вимоги щодо надання доказів оплати замовнику перевезення відшкодування збитку. Натомість в п.9.1. Договору передбачено, що страхувальник зобов'язаний не робити пропозицій про добровільне відшкодування збитку, не обіцяти, не визнавати в частині або в цілому своєї відповідальності без письмової згоди страхувальника.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат за період з 23.08.2016 року по 14.06.2017р. (в межах заявленого позивачем періоду), з суми боргу 804 123,40 грн, в зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3 % річних частково в розмірі 19 563,33 грн та інфляційні втрати в розмірі заявленому позивачем 109 671,48 грн.

Відповідно до п.20.1. Договору за порушення строків виплати страхового відшкодування страховик несе відповідальність в розмірі 2-х облікових ставок НБУ, нарахованих на суму заборгованості, за кожний день затримки виплати страхового відшкодування.

Відповідачем у відзиві на позов заявлено про застосування наслідків пропущення позивачем строку позовної давності.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст.ст. 260, 261 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач звернувся з даним позовом до суду 19.09.2017р, що вбачається з конверту, в якому до суду направлялася позовна заява.

Таким чином, нарахування пені обмежується періодом з 19.09.2016 року по 26.11.2016р. ( в межах заявленого позивачем періоду нарахування пені).

Судом перевірено розрахунок пені, в зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення пені частково в розмірі 44 160,85 грн.

Посилання відповідача на те, що заява про виплату була направлена в 2017 році до уваги не береться, оскільки є повідомлення про страховий випадок і строк для виплати має обраховуватися з цього дня.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ" (04050, м.Київ, вул.ГЕРЦЕНА, будинок 10, ) на користь фізичної особи-підприємця Герасимчук Анатолія Костянтиновича (18023, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 19 563 (дев'ятнадцять тисяч п'ятсот шістдесят три) грн 33 коп - 3 % річних, 109 671 (сто дев'ять тисяч шістсот сімдесят одну) грн 48 коп - інфляційні втрати, 44 160 (сорок чотири тисячі сто шістдесят) грн 85 коп та 2600 (дві тисячі шістсот) грн 94 коп - витрати по сплаті судового збору.

3. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

4. Повернути фізичній особі-підприємцю Герасимчук Анатолія Костянтиновича (18023, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 1950 (тисячу дев'ятсот п'ятдесят) грн 22 коп надмірно сплачений судовий збір згідно платіжного доручення від 17.08.2017 №174 (оригінал якої залишається в матеріалах справи).

Видати наказ після набранням рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 10 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 10-денний строк до Київського апеляційного господарського суду.

Суддя Шкурдова Л.М.

Повний текст рішення складено: 26.12.2017р.