ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.06.2017р. Справа № 905/825/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Паніній Я.М.,

розглянувши справу № 905/825/17

за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго»

до відповідача Прокуратури Донецької області

про стягнення 7 111,69 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: Дем'яненко О.І., за довіреністю № 271216-17/9.2.1п від 07.12.2016р.

від відповідача: Крупська К.М., за довіреністю № 05/2-23вих-17 від 16.05.2017р.

Суть спору: ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Прокуратури Донецької області 7 111,69 грн., з яких 2 297,59 грн. - борг за перевищення договірних величин споживання електроенергії, 307,20 грн. - 3% річних, 4 270,88 грн. - інфляційні втрати, 236,02 грн. - пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про постачання електричної енергії № 122 від 01.06.2008р. в частині дотримання договірних величин електроспоживання, а також в частині своєчасної оплати спожитої активної електроенергії.

У письмових поясненнях за вх. № 15135/17 від 31.05.2017р. позивач посилається на те, що договір про постачання електричної енергії є продовженим на наступний календарний рік, оскільки жодна із сторін не повідомляла про його припинення, та на теперішній час вказаний договір № 122 від 01.06.2008р. не розірваний. Також позивач зазначає, що у разі відсутності прописаної боржником дати отримання ним рахунку, такою датою є дата друкування відповідного рахунку, а тому рахунок за липень 2014р. отриманий відповідачем 01.08.2014р., рахунок за листопад 2014р. - 01.12.2014р.

У письмових поясненнях за вх. № 15195/17 від 31.05.2017р. відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, з посиланням на те, що штрафні санкції нараховані за період, коли відповідач не мав можливості своєчасно сплачувати рахунки за спожиту електроенергію у зв'язку з припиненням роботи ГУ ДКСУ в Донецькій області з липня по грудень 2014р. Несвоєчасна оплата за спожиту електричну енергії у 2015-2016р.р. зумовлена тривалим проведенням відповідних тендерних процедур. При цьому, кошторисом видатків прокуратури Донецької області на 2014-2016р.р. видатки на оплату штрафів за несвоєчасну оплату послуг не передбачені. Також, відповідач зазначає, що відповідно до умов п. 9.1. договору строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені) складає 2 роки. Водночас, відповідач просить суд зменшити розмір штрафних санкцій, у випадку прийняття судом рішення про їх стягнення, оскільки відповідач є неприбутковою організацією, фінансується виключно за рахунок Державного бюджету України, заборгованість за договором відсутня, збитки внаслідок прострочення оплати електроенергії позивачу не завдані.

У судових засіданнях 31.05.2017р., 12.06.2017р. за участю представників сторін оголошено перерву до 12.06.2017р., до 26.06.2017р. відповідно.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.06.2017р., у зв'язку із задоволенням відповідного клопотання відповідача за вх. № 16053/17 від 12.06.2017р., строк вирішення спору по даній справі продовжений до 27.06.2017р.

На підставі ст.85 ГПК України у судовому засіданні 26.06.2017р. за участю представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив:

01.06.2008р. між ВАТ «Донецькобленерго» (в подальшому перейменовано на ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго») (постачальник, позивач) та Прокуратурою Донецької області (споживач, відповідач) укладений договір про постачання електричної енергії № 122, згідно з яким постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 16,82 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. (розділ 1 договору).

Постачальник зобов'язався, зокрема, постачати споживачу електроенергію, як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням умов розділу 6 цього договору; згідно з категорією струмоприймачів споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання на межах, визначених додатком №2 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» до цього договору; із дотриманням на межі балансової належності постачальника граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами; із забезпеченням отримання електричної енергії на рівні дозволеної потужності 16,82 кВт, а споживач зобов'язався, зокрема, оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно із умовами додатків №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» та №5 «Порядок розрахунків» до цього договору (пп. 2.2.2 п.2.2, пп. 2.3.4 п.2.3 договору).

На підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов договору оформлюються та надаються документи за формами встановленими додатками № 10 «Акт прийняття - передавання товарної продукції (електроенергії)» і № 9 «Акт з контролю електричної потужності» до договору. (п. 7.7 договору).

За внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.4-2.3.5 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком №5 «Порядок розрахунків» до цього договору, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати (п.4.2.1 договору).

Для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 01 листопада поточного року надає постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії за формою встановленою додатком №7 «Обсяги очікуваного споживання електричної енергії та потужності споживачем» до цього договору (п.5.1 договору).

Заявлені споживачем згідно з пунктом 5.1 цього договору обсяги споживання електричної енергії узгоджуються сторонами і оформлюються додатком №8 «Договірні величини споживання електричної енергії» до цього договору як договірні величини споживання електричної енергії (п.5.2 договору).

Перевищення споживачем договірних величин споживання електричної енергії визначається постачальником як різниця фактично спожитої активної електричної енергії за розрахунковий період, згідно з «Актом прийняття - передавання товарної продукції (електроенергії)» (додаток № 10 до цього договору), та договірною величиною споживання електричної енергії, встановленою на цей розрахунковий період, згідно з умовами розділу № 5 цього договору (п. 5.8 договору).

За перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами Розділу 5 цього договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини. При цьому плата за перевищення договірної величини потужності стягується із споживачів з приєднаною потужністю 150 кВт і більше та середньомісячним споживанням 50000 кВт/год і більше (за підсумками минулого року) згідно з діючим законодавством України. (пп.4.2.2 п.4.2 договору).

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2010р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. (п. 9.4 договору).

Додатком № 5 до договору є Порядок розрахунків (для бюджетних установ та організацій, підприємств житлово - комунального господарства та підприємств, які надають послуги щодо забезпечення комунально - побутових потреб населення), згідно з яким розрахунковий період встановлено споживачу з 15 числа місяця до такого же числа наступного місяця. Розрахунковий період прирівнюється до календарного місяця. Остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії, рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного на підставі показів розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом) з урахуванням сум, що надійшли від споживача. За результатами розрахункового періоду споживачем та постачальником електричної енергії визначається фактичний обсяг поставленої споживачу електричної енергії та оформлюється додаток №10 «Акт прийняття-передавання товарної продукції». Для проведення остаточного розрахунку споживач у термін до 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РЕМ рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений споживачем протягом 5 банківських днів з дня його отримання, якщо споживач здійснює оплату самостійно, та 10 банківських днів, якщо споживач здійснює оплату через свою головну структуру. В разі неявки споживача для отримання рахунку постачальник направляє рахунок споживачу рекомендованим листом. У такому разі рахунок вважається отриманим споживачем з дня його відправлення. У разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком нарахувань постачальник проводить споживачу нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов'язання за цим договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Нарахування за понаддоговірне споживання електричної енергії та електричної потужності, за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії, ПДВ, сум пені, 3% річних, індексу інфляції відображаються і окремому рахунку, який споживач електричної енергії повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РЕМ в термін до 3 робочих днів після закінчення розрахункового місяця. Термін сплати такого рахунку визначається вимогами п. 7 цього порядку. (п.п. 1, 7-9 додатку №5 «Порядок розрахунків» до договору).

У Додатковій угоді від 22.03.2013р. до договору сторони домовились про те, що розрахунковим вважається період з 00-00 годин першого числа поточного місяця до 24-00 годин останнього числа поточного місяця. У разі коли дата закінчення розрахункового періоду співпадає з неробочим днем, момент зняття показів розрахункових лічильників електричної енергії в перший робочий день, наступний за неробочим днем (час та дата), вважаються часом та датою закінчення розрахункового періоду та початку наступного за ним розрахункового періоду. Зняття показів розрахункових приладів обліку активної і реактивної електричної енергії здійснюється споживачем самостійно або в присутності представника постачальника (субспоживача) щомісяця о 24-00 годин останнього дня розрахункового періоду за усіма точками вимірювання. Споживач протягом 24 годин з моменту зняття показів приладів обліку електроенергії зобов'язаний надати звіт про покази розрахункових приладів обліку до постачальника електричної енергії. Для проведення остаточного розрахунку споживач не пізніше п'ятого дня з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати у постачальника за місцем надання звіту про обсяги спожитої електроенергії рахунок на оплату електричної енергії та інших платежів, що передбачені договором. Тривалість періоду для здійснення споживачем розрахунків має не перевищувати 10 операційних днів з дня отримання рахунку.

У додатку № 8 до договору встановлені договірні величини споживання електричної енергії на 2015р., зокрема, у квітні 2015р. - 1,060 тис. кВт/год, у травні 2015р. - 1,156 тис. кВт/год, у червні 2015р. - 0,858 тис. кВт/год, у липні 2015р. - 1,184 тис. кВт/год.

На виконання умов договору за період лютий 2014р. - липень 2015р., жовтень 2015р., лютий-травень 2016р. позивач поставив відповідачу активну електроенергію в обсязі 41 572 кВт/год на суму 65 106,51 грн., а саме: у лютому 2014р. в обсязі 2 593 кВт/год на суму 3 212,41 грн., у березні 2014р. в обсязі 2 073 кВт/год на суму 2 568,20 грн., у квітні 2014р. в обсязі 2 120 кВт/год на суму 2 626,43 грн., у травні 2014р. в обсязі 1 156 кВт/год на суму 1 500,95 грн., у червні 2014р. в обсязі 858 кВт/год на суму 1 167,47 грн., у липні 2014р. в обсязі 1 184 кВт/год на суму 1 685,21 грн., у серпні 2014р. в обсязі 1 420 кВт/год на суму 2 021,11 грн., у вересні 2014р. в обсязі 1 143 кВт/год на суму 1 691,87 грн., у жовтні 2014р. в обсязі 2 963 кВт/год на суму 4 385,43 грн., у листопаді 2014р. в обсязі 2 248 кВт/год на суму 3 327,49 грн., у грудні 2014р. в обсязі 2 847 кВт/год на суму 4 298,52 грн., у січні 2015р. в обсязі 2 840 кВт/год на суму 4 502,30 грн., у лютому 2015р. в обсязі 2 519 кВт/год на суму 3 993,42 грн., у березні 2015р. в обсязі 2 035 кВт/год на суму 3 387,54 грн., у квітні 2015р. в обсязі 2 043 кВт/год на суму 3 434,94 грн., у травні 2015р. в обсязі 1 368 кВт/год на суму 2 273,62 грн., у червні 2015р. в обсязі 1 147 кВт/год на суму 1 968,94 грн., у липні 2015р. в обсязі 1 326 кВт/год на суму 2 389,98 грн., у жовтні 2015р. в обсязі 1 737 кВт/год на суму 3 169,96 грн., за лютий 2016р. в обсязі 1 538 кВт/год на суму 2 933,40 грн., у березні 2016р. в обсязі 1 720 кВт/год на суму 3 280,52 грн., у квітні 2016р. в обсязі 1 396 кВт/год на суму 2 662,56 грн., у травні 2016р. в обсязі 1 298 кВт/год на суму 2 624,24 грн., що підтверджується відповідними актами прийняття - передавання товарної продукції (електроенергії), які підписані сторонами та засвідчені їх печатками.

Також позивачем виставлені рахунки на оплату активної електроенергії за період лютий 2014р. - липень 2015р., жовтень 2015р., лютий-травень 2016р., які одержані представниками відповідача 03.03.2014р., 01.04.2014р., 07.05.2014р., 03.06.2014р., 03.07.2014р., 01.08.2014р., 01.09.2014р., 07.10.2014р., 09.11.2014р., 01.12.2014р., 16.01.2015р., 02.02.2015р., 04.03.2015р., 02.04.2015р., 05.05.2015р., 04.06.2015р., 03.07.2015р., 05.08.2015р., 03.11.2015р., 02.03.2016р., 03.04.2016р., 05.05.2016р., 07.06.2016р. відповідно, про що свідчать відповідні відмітки на цих рахунках.

Оплата активної електроенергії, спожитої відповідачем за період лютий 2014р. - липень 2015р., жовтень 2015р., лютий-травень 2016р. здійснена в повному обсязі. При цьому за період лютий 2014р. - червень 2015р., жовтень 2015р., лютий-травень 2016р. відповідачем порушені строки оплати, встановлені договором про постачання електричної енергії № 122 від 01.06.2008р. (із врахуванням додаткової угоди від 22.03.2013р. до нього), що вбачається з розрахунку позивача, наявних у матеріалах справи платіжних доручень та не заперечується відповідачем.

Крім того, у квітні - липні 2015р. відповідачем допущено перевищення договірних величин споживання електричної енергії, а саме: у квітні 2015р. - на 983 кВт/год, у травні 2015р. - на 212 кВт/год, у червні 2015р. -на 289 кВт/год, у липні 2015р. - на 142 кВт/год, у зв'язку з чим позивачем нараховано відповідачу двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини електроспоживання та виставлено відповідні рахунки, а саме за квітень 2015р. на суму 1 377 грн., за травень 2015р. - 293,62 грн., за червень 2015р. - 413,41 грн., за липень 2015р. - 213,28 грн. Вказані рахунки разом з повідомленнями про перевищення договірної величини надіслані відповідачу засобами поштового зв'язку і одержані останнім 15.09.2015р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, але залишились неоплаченими.

Такі обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 7 111,69 грн., з яких: 2 297,59 грн. - борг за перевищення договірних величин споживання електроенергії за квітень - липень 2015р.; 307,20 грн. - 3 % річних, нараховані з 18.03.2014р. по 22.06.2016р. за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії спожитої за період лютий 2014р. - червень 2015р., жовтень 2015р., лютий - травень 2016р.; 4 270,88 грн. - інфляційні втрати, нараховані з 01.04.2014р. по 30.06.2015р. за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії спожитої за період лютий 2014р. - квітень 2015р.; 236,02 грн.- пеня, нарахована з 19.06.2015р. по 22.06.2016р. за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії спожитої за період травень - червень 2015р., лютий - травень 2016р.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладений договір про постачання електричної енергії №122 від 01.06.2008р., за умовами якого зобов'язався позивач постачати відповідачу електроенергію, як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням умов розділу 6 цього договору, а відповідач - дотримуватись режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 Договору та з урахуванням умов розділу 6 цього договору, оплачувати позивачу вартість спожитої електричної енергії та здійснювати інші платежі протягом 10 операційних днів з дня отримання рахунку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов'язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 ГК України.

Між тим, як вище встановлено господарським судом, відповідачем неналежним чином виконані зобов'язання щодо своєчасної оплати вартості активної електричної енергії, спожитої за період за період лютий 2014р. - червень 2015р., жовтень 2015р., лютий-травень 2016р. та щодо дотримання у квітні - липні 2015р. договірних величин споживання електричної енергії.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, в силу вимог ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Розрахунок 3% річних, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір нарахованих відповідачу 3% річних за загальний період з 18.03.2014р. по 22.06.2016р. становить 307,20 грн., перевірений господарським судом та встановлено, що позивачем помилково включено до періоду нарахування дні фактичної сплати заборгованості.

За таких обставин, господарським судом самостійно, з урахуванням вірно визначеного періоду нарахування, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання зобов'язання, здійснено розрахунок 3% річних та встановлено, що загальний розмір 3% річних за період з 18.03.2014р. по 04.05.2016р. становить 298,21 грн.

Розрахунок інфляційних втрат, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір нарахованих відповідачу інфляційних втрат за загальний період з квітня 2014р. по червень 2015р. становить 4 270,88 грн., перевірений господарським судом, та встановлено, що вказаний розрахунок виконаний позивачем з арифметичними помилками.

За таких обставин, господарським судом самостійно, з урахуванням конкретних обставин справи, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання зобов'язання, здійснено розрахунок інфляційних втрат та встановлено, що загальний розмір інфляційних втрат за період з квітня 2014р. по червень 2015р. становить 4 208,10 грн.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

За приписами ч. 6 ст. 232 ЦК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

В силу положень ст. ст. 1, 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Умовами п. 4.2.1 укладеного між сторонами договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.4-2.3.5 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком №5 «Порядок розрахунків» до цього договору, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Розрахунок пені, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір нарахованої відповідачу пені за загальний період з 19.06.2015р. по 22.06.2016р. становить 236,02 грн., перевірений господарським судом та встановлено, що останній відповідає обставинам справи щодо прострочення відповідача.

При цьому, вимоги про стягнення пені заявлено позивачем в межах строку позовної давності виходячи з того, що п. 9.1. договору передбачено, що строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені) становить 2 роки, а також з того, що датою звернення позивача до суду з даним позовом є 08.04.2017р.

У п. 4.2.2 договору передбачено, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього договору, відповідач сплачує позивачу двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини.

У ст.26 ЗУ «Про електроенергетику» також встановлено, що споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

У зв'язку із допущенням відповідачем перевищення договірних величин у квітні - липні 2015р., у відповідача виник борг в розмірі 2 297,59 грн. При цьому жодних заперечень щодо наявності цього боргу, а тим більш доказів, які спростовують його наявність, відповідач до суду не надав.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача боргу за перевищення договірних величин в розмірі 2 297,59 грн., 3% річних в розмірі 298,21 грн., інфляційних втрат в розмірі 4 208,10 грн., пені в розмірі 236,02 грн., а отже, і про їх задоволення.

Клопотання відповідача про зменшення розміру пені відхилене господарським судом, з огляду на не доведення відповідачем винятковості випадку у разі наявності якого суд має право зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), на незначний розмір нарахованої пені, на наявність заперечень позивача проти такого зменшення.

Разом з тим, нараховані інфляційні втрати та 3 % річних не мають характеру штрафних санкцій, а виступають способами захисту майнового права та інтересу, які полягають у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові відповідно.

Нарахування плати за перевищення договірних величин також не є штрафною санкцією, а є встановленим законом спеціальним способом визначення вартості спожитої електричної енергії із застосуванням подвійного тарифу, а не видом відповідальності за порушення зобов'язання. Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові від 11.01.2017р. по справі № 904/2499/16.

Водночас, судом не прийняті до уваги посилання відповідача щодо неналежного фінансування, оскільки сама по собі відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов'язання. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний суд України у постанові від 22.03.2017р. по справі № 5004/2115/11.

На підставі ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» задовольнити частково.

2. Стягнути з Прокуратури Донецької області (87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Університетська, буд. 6, ) на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (84302, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Островського, 8, ) борг за перевищення договірних величин споживання електроенергії в розмірі 2 297 (дві тисячі двісті дев'яносто сім) грн. 59 коп., 3 % річних в розмірі 298 (двісті дев'яносто вісім) грн. 21 коп., інфляційні втрати в розмірі 4 208 (чотири тисячі двісті вісім) грн. 10 коп., пеню в розмірі 236 (двісті тридцять шість) грн. 02 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 583 (одна тисяча п'ятсот вісімдесят три) грн. 85 коп.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 03 липня 2017 р.

Суддя Л.В. Ніколаєва