РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2017Справа №910/20837/17

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Київ-Інстал"

до Міністерства оборони України

третя особа-1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Південне управління капітального будівництва Міністерство оборони України

третя особа-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна казначейська служба України

про стягнення 2 272 114,95 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача Богуцький Д.П.(дов. до 16.11.2018)

Бочковський А.С.(директор)

Від відповідача Матвіюк М.А.(дов. від 26.12.2016)

Від третьої особи-1 Лавриненко О.В.(за довіреністю)

Від третьої особи-2 не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення 2 272 114,95 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2017 порушено провадження у справі №910/20837/17 та призначено до розгляду на 14.12.2017.

В судове засідання 07.12.2017 прибули представники позивача, відповідача та третьої особи-1, дали пояснення по справі.

Представники позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи 1 в судовому засіданні надала пояснення в яких підтримала позицію висловлену в поданих 14.12.2017 через відділ діловодства суду поясненнях відповідно до якої згідно протоколу наради Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України від 02.082017 було вирішено збільшити договірну ціну Договору від 28.08.2015 на 1 299 940,26 грн, але грошових коштів виділено не було. Відповідно до Акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року вартість робіт та витрат становила 2 272 114,95 грн.

В судове засідання 14.12.2017 представник третьої особи-2 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи поштові повідомлення про вручення ухвал у справі.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представник третьої особи-2 суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не направив, тому суд вважає, що у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника третьої особи-2.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, третьої особи-1, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю «Київ-інстал» (далі - Позивач) та Міністерством оборони України (далі - Відповідач), в особі начальника Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України Мироненка Андрія Григоровича, який діє на підставі Довіреності Міністерства оборони України від 20 січня 2015 року № 220/108/д, було укладено Договір підряду № 227/ДКБ- 366 Буд на виконання робіт по об'єкту: «Завершення будівництва 140-квартирного житлового будинку, друга черга - 70 квартир, м. Кіровоград, вул. Космонавта Попова, 16/17 (шифр 93-64) (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1. Договору Замовник (Відповідач) доручає, а Підрядник (Позивач) зобов'язується на свій ризик виконати роботи по завершенню будівництва 140- квартирного житлового будинку, друга черга - 70 квартир по вул. Космонавта Попова, 16/17 в м. Кіровоград відповідно до проектної документації і умов Договору.

На момент підписання Договору, відповідно до п.3.1. договірна ціна робіт з будівництва Об'єкта, не враховуючи витрат Замовника становила - 12 081 927,22 грн.

(дванадцять мільйонів вісімдесят одна тисяча дев'ятсот двадцять сім грн. 22 коп.), в т.ч. ПДВ 1 225 734, 68 гривень.

В процесі організації початку робіт та прийому-передачі незавершеного будівництва по об'єкту було виявлено значні недоліки, які істотно могли вплинути на будівництво об'єкту, в питаннях технічного стану будинку, з ряду суб'єктивних причин, а саме:

- несучих конструкцій будинку, зовнішніх стінах будівлі, перекриттях даху і технічного поверху будівлі; а також значна невідповідність проектних рішень і кошторисної документації реальним обсягам робіт по об'єкту і невідповідність проектних рішень сучасним вимогам ДСТУ і СНІП. Так, наприклад: центральна електрощитова за проектом була запланована з грубими порушенням під житловими квартирами;

- система опалення не передбачала поверхових розширювальних компенсаторів, без яких опалення не буде працювати;

- при проектуванні не був проведений та не застосовувався в проектних рішеннях розрахунок по енергоефективності будівлі та не передбачалося утеплення зовнішніх стін і утеплення підвального технічного поверху;

- мало місце велике відхилення від СНІП по внутрішнім і опоряджувальним роботам та по деяким видам робіт по всій будівлі;

- всі недоліки та повний обсяг необхідних додаткових робіт вказані і підтверджені Позивачем та Відповідачем у Дефектному акті.

Такий стан міг статися через те, що первинний проект по об'єкту складався в 2005 році з внесенням в наступні роки неповних коригувань. Окрім цього, початок робіт по об'єкту розпочався у 2005 році та був призупинений у 2010 році. З 2010 р. по вересень 2015 р. будівельні роботи по об'єкту не проводились і будинок стояв без консервації та охорони, що додатково привело до часткового руйнування зовнішніх і внутрішніх стін та інших елементів будівлі під впливом атмосферних явищ та фактів вандалізму і руйнувань.

Станом на 10 грудня 2015 р. Позивач спільно із Відповідачем провели певну роботу і отримали "Експертний звіт про проведення технічного обстеження оцінки несучої конструкції будівлі", "Розрахунок енергоефективністі будівлі", скореговану проектно-кошторисну документацію, в якій були проведені всі необхідні розрахунки і зазначено перелік основних і додаткових робіт, які необхідно виконати по об'єкту в рамках вимог ДСТУ і СНІП. Також проектна організація розробила додаток до проекту зі змінами та кошторис на додаткові роботи.

Всі вищевказані документи були передані в державну експертизу для узгодження і затвердження висновку.

В результаті того, що виникла необхідність здійснити непередбачувані та не зазначені у Договорі додаткові роботи (об'єми робіт не відповідали Договору та первинному кошторису), сума додаткових витрат збільшилась.

В кінці грудня 2015 року проектна організація завершила роботи з виготовлення скоригованої проектно-кошторисної документації та 13.01.2016 р. №1232 був отриманий державний експертний звіт з кошторисною вартістю об'єкта станом на 30.12.2015 року, який складає 31 569 167, 85 грн. (з урахуванням усіх виявлених додаткових робіт по об'єкту).

Крім того, Позивач не дивлячись на виявлені при прийманні об'єкта недоліки, дотримуючись всіх вимог ДСТУ і СНІП та за погодженням з проектною організацією, з кінця вересня 2015 року приступив до виконання будівельних робіт, як основних, так і додаткових.

В кінці 2015 року було прийнято рішення про необхідність виділення коштів на додаткові роботи, на той період кошторис на виконання додаткових робіт складав близько 8 000 000 грн., які були включені в загальну суму скоригованого проекту та відображені в експертному звіті.

Як зазначив позивач, він просив щоб відповідач виставляв на тендер всі необхідні до виконання додаткові роботи на вищезазначену суму, оскільки лише Відповідач може подавати на тендер документи зі всіма необхідними розрахунками. Але Відповідачем було подано розрахунки не всіх видів робіт (не в повному обсязі), та не вказано роботи виявлені дефектним актом додаткових робіт. У зв'язку з тим, що певні служби Відповідача почали коригувати даний кошторис з метою знизити вартість з 8 000 000 грн. до 6 039 000,00 грн., з причини неправильного розуміння ст. 35 Закону України «Про публічні закупівлі». Відповідач намагався переконати і себе, і Позивача, що за Законом України «Про публічні закупівлі» можна проводити переговорну процедуру на додаткові роботи тільки на суму, яка становить 50% від суми договору з Позивачем (яка становила 12 081 927, 22 грн.) та буде складати 6 040 963,61 грн., не звертаючи уваги на необхідність виділення додаткових коштів, передбачених кошторисом на додаткові роботи та експертним звітом. Позивач роз'яснив Відповідачу, що коштів не вистачає і що 50% необхідних коштів для проведення тендерної закупівлі необхідно рахувати із розрахунків кошторисної вартості головного проекту та головного кошторису до проекту, який складався у 2005 році та коригувався у 2011-2014 pp. і складав загальну вартість 21 410 000,00 грн., що дозволило б провести тендер не на 6 млн. грн., а на необхідні 8 млн. грн., - що не заперечувало б вимогам Закону України «Про публічні закупівлі», а саме пункту 6 статті 35 розділу VI, в якому наголошено, що вартість додаткових робіт не повинна перевищувати 50% вартості головного первинного договору по об'єкту (первинним договором по будівництву нашого об'єкту вважається договір з першим Підрядником (назва нам не відома) на будівництво, а Позивач вважається другим Підрядником на завершення будівництва). На всі наші переконання Позивач одержав відповідь, що тендерна закупівля буде проводиться тільки на 6 млн. грн., а далі питання фінансування буде вирішуватися питання додатковою угодою. У період з січня по грудень 2016 року Позивач на свій страх і ризик виконував роботи по будівництву об'єкта, оскільки тендер по об'єкту було проведено лише в жовтні 2016 року, а фінансування здійснювалось у середині грудня 2016 року.

Разом з тим, у жовтні 2016 року Відповідачем було проведено тендер на додаткові роботи по Об'єкту, але не на весь необхідний об'єм додаткових робіт, які передбачались до виконання проектно-кошторисною документацією.

У листопаді 2016 року було укладено Договір підряду №303/36/614 УКБ від 14.11.2016 на додаткові будівельні роботи по Об'єкту (вартість робіт за Договором складає 6 018 752, 56 грн.).

За Договором підряду № 227/ДКБ-366 Буд від 28.08.2015 на виконання робіт по Об'єкту (вартість робіт по Договору складає 12 081 927, 22 грн.) станом на 15.11.2017 фінансування виконаних робіт за Договором здійснено в повному обсязі, у сумі 12 081 927, 22 грн.

За Договором підряду №303/36/614 УКБ від 14.11.2016 на додаткові будівельні роботи по Об'єкту (вартість робіт за Договором складає 6 018 752, 56 грн.), станом на 15.11.2017 фінансування виконаних робіт за Договором здійснено в повному обсязі на суму 6 018 752, 56 грн.

Як свідчать матеріали справи, позивач у серпні 2017 року повністю завершив будівництво по об'єкту.

На даний момент в добудованому Позивачем будинку проживають сім'ї військовослужбовців та сім'ї учасників АТО.

В Акті готовності об'єкту до експлуатації кошторисна вартість у сумі 27 410 796, 00 грн. була внесена без урахування несплаченого боргу Відповідачем Позивачеві. Коштів на виконані та прийняті Відповідачем будівельні роботи у сумі 2 272 114, 95 грн. зазначено не було з причини того, що Відповідач відмовився від прийняття на себе кредитної заборгованості в сумі 2 272 114, 95 грн. та просив підписати Позивача Акт готовності об'єкту до експлуатації, так як будинок був повністю готовий до експлуатації та виникла необхідність у найкоротший термін видавати ордери та проводити заселення військовослужбовців та учасників АТО в зв'язку з початком опалювального сезону. Як зазначив позивач, відповідач пообіцяв йому, що заборгованість буде погашена у найкоротший термін.

Згідно з Декларацією про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, кошторисна вартість будівництва становила 27 410 796, 00 гривень. А несплачений борг Відповідача склав 2 272 114, 95 грн. Таким чином, всі кошти використані на будівництво даного Об'єкту з урахуванням неоплаченого Відповідачем боргу в сумі 2 272 114, 95 грн. буде складати 29 682 910, 95 грн.

Отже, загальна сума не буде перевищувати передбачену проектом кошторисну вартість, яка складає 31 569 167, 85 грн. та й взагалі буде нижчою.

Позивач у серпні 2017 року повністю завершив будівництво об'єкту та 04 жовтня 2017 року отримав Декларацію про завершення будівництва та готовність об'єкту до експлуатації.

За результатами складання технічних паспортів об'єкта органами БТІ було виявлено розбіжність за параметрами житлової площі, а саме: в головному проекті по об'єкту та в наказі на будівництво передбачалася житлова площа в обсязі 4 343, 50 кв. м., а по факту збудованого будинку житлова площа складає 4 803,95 кв. м.

Відповідно до Протоколу наради Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України від 02 серпня 2017 року було вирішено збільшити договірну ціну Договору від 28.08.2015 року на 1 299 940, 26 грн. Але даних грошових коштів так і не було виділено.

В результаті, відповідно до Акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року вартість робіт та витрат становила 2 272 114,95 грн. (в матеріалах справи).

Всі неоплачені відповідачем основні та додаткові роботи виконані Позивачем по об'єкту на загальну суму 2 272 114, 95 грн., які сумарно входять в загальний кошторис, прийняті та підписані Сторонами згідно чинного законодавства по актам приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в та форми №КБ-3 (довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат).

Як вбачається з матеріалів справи, жодних претензій щодо неналежного виконання Позивачем своїх договірних зобов'язань, оформлення супровідної документації, строків виконання робіт, якихось інших недоліків згідно з умовами Договору з боку Відповідача не надходило.

Позивач виконав всі покладені на нього обов'язки згідно з укладеними Договорами, але Відповідач досі повністю не розрахувався за виконану роботу.

Листами від 07.02.2017 р., 22.03.2017 р., 02.08.2017 р. Позивач звертався до Відповідача із заявами про сплату заборгованості.

Відповідач у своїх відповідях зазначив, що Позивач має продовжувати будівельні роботи, а вони тим часом вирішать питання щодо подальшого фінансування та виділення додаткових коштів. Але пізніше Відповідач повідомив, що на 2017 рік державних призначень по цьому об'єкту немає і Замовник наполягав на продовженні будівництва та зазначив, що пізніше Позивач зможе звернутися до суду із позовом про стягнення коштів.

Крім того, між Відповідачем та Позивачем була усна домовленість про те, що Позивач підписує Декларацію про завершення будівництва та готовність об'єкту до експлуатації незважаючи на існування заборгованості перед ним, але з обіцянкою Відповідача погасити заборгованість в найкоротший термін.

Згідно з п.15.5. Договору підряду № 227/ДКБ-366 Буд від 28.08.2015 року та Договору підряду 303/36/614 УКБ від 14.11.2016 року Сторони зобов'язані докласти максимальних зусиль для вирішення спорів у досудовому порядку, в тому числі шляхом проведення переговорів, пошуку взаємноприйнятних рішень, залучення професійних експертів, продовження строків врегулювання розбіжностей, внесення змін в умови Договору, тощо. Для захисту своїх майнових прав та законних інтересів Сторони можуть звертатися з відповідними позовами до суду.

Відповідачу неодноразово було запропоновано в позасудовому порядку погасити заборгованість та було пред'явлено претензію з вимогою сплати заборгованості за виконані роботи згідно з вищезазначеним Договором.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання Відповідачем своїх договірних зобов'язань виникла заборгованість перед позивачем в сумі 2 272 114,95 грн., що підтверджується Актом приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за жовтень 2017 року.

Відповідач заперечував проти позову, зазначивши, що виконав всі свої зобов'язання перед позивачем, проте матеріали справи спростовують твердження відповідача.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 ЦК України, виникли цивільні права та обов'язки. Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення ГК України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦКУ) Відповідно до ст.629 ЦКУ договір є обов'язковим до виконання сторонами, а отже умови договору, укладеного між сторонами є юридично обов'язковими.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

У відповідності до ст.ст. 202, 203, 205, 206 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

На підставі ст. 3 ЦК України, яка закріплює свободу договору, сторони мають право як врегулювати у договорі свої відносини, які не врегульовані цими актами, так і відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається у випадках і на умовах, встановлених договором.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати всій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Згідно ч. 3 ст. 875 цього Кодексу до договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

Відповідно до ч. 4 ст. 879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Судом встановлено, що відповідач у порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання з оплати виконаних робіт за спірним договором, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем за виконані роботи у розмірі 2 272 114,95 грн., що також не було спростовано відповідачем, зокрема, не надано суду доказів оплати виконаних робіт у розмірі 2 272 114,95 грн.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 2 272 114,95 грн. основного боргу підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись Цивільним Кодексом України, ст.ст. 33, 34, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Київ-Інстал" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м.Київ, пр-т Повітрофлотський, буд. 6, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Київ-Інстал" (02002, м.Київ, вул. Чернігівська, буд. 38/7, кв. 35, ) основну суму боргу у розмірі 2 272 114 (два мільйони двісті сімдесят дві тисячі сто чотирнадцять) грн. 95 коп. та судовий збір у розмірі 34 081 (тридцять чотири тисячі вісімдесят одна) грн. 72 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

5. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя Головатюк Л.Д.

Дата підписання повного тексту рішення - 27.12.2017